Справа № 826/19896/16
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Літвіної Н.М. та Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Текссол-С" до державного інспектора Київської міської митниці Державної фіскальної служби Герасименка Михайла Володимировича, Київської міської митниці Державної фіскальної служби про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Текссол-С" (далі - позивач, ТОВ "Текссол-С") звернулося до суду із адміністративним позовом до державного інспектора Київської міської митниці Державної фіскальної служби Герасименка Михайла Володимировича ( Герасименко М.В. ), Київської міської митниці Державної фіскальної служби (Київська міська митниця ДФС) про:

- визнання бездіяльності державного інспектора Київської міської митниці ДФС Герасименка М.В., яка полягала в неприйнятті в строк, відведений статтею 255 Митного кодексу України, рішення про відмову у митному оформленні товарів за митною декларацією ІМ40ДТ №100260001/2016/211594 від 17.11.2016, - протиправною;

- визнання протиправним та скасування рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №100260001/2016/200029/2 від 28.11.2016.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення від 26 квітня 2019 року в частині задоволення позовних вимог, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, на підставі зовнішньоекономічного контракту №1012/12 від 12.10.2012, укладеного між ТОВ "Текссол-С" з DAWOOD EXPORTS (PVT) LTD (Ісламська Республіка Пакистан), позивачем ввезено на митну територію України товар, а саме тканину полікотон (р/с) змішана, за вмістом штапельних волокон поліефіру 52% та бавовни 48%, полотняного переплетення. Вибивна, з поверхневою цільністю 110 ±5г/кв.м., завширшки 220 см, без покриття, без просочення, 30х30/76х68, 107500 пог.м., 236500 кв.м., сток, країна виробництва: РК, виробник: DAWOOD EXPORTS (PVT) LTD (Ісламська Республіка Пакистан) (Товар).

Відповідно до доповнення №112 від 12.12.2012 до контракту №1012/12 від 12.10.2012 (Доповнення №112) предметом угоди є Товар вагою 25500 кг, вартістю 3,5 дол. США/кг. Оплата проводиться покупцем протягом 30 днів після поставки товару на склад покупця.

Згідно інвойсу №АМ-251-2016 від 22.08.2016 визначено умови поставки INCOTERMS CFR Іллічівськ, вагу товару - 25500 кг, вартість - 3,5 дол. США/кг, загальну вартість - 89250 дол. США.

20.10.2016 позивач подав попередню митну декларацію ІМ40ЕЕ №/2016/864811, в якій була вказана загальна вартість товару 89250 дол. США.

Однак, 27.10.2016 під час митного огляду Товару встановлено, що вага нетто Товару складає 26506 кг, що на 1006 кг більше, ніж вказано у Доповненні №112 до контракту №1012/12 від 12.10.2012 та інвойсі №АМ-251-2016 від 22.08.2016.

З урахуванням викладеного, 17.11.2016 ТОВ "Текссол-С" подано до Київської міської митниці ДФС митну декларацію ІМ40ДТ №100260001/2016/211594, згідно якої надано до митного оформлення Товар вагою 26506 кг, митна вартість якого - 3,5 дол. США/кг, загальна митна вартість товару - 92771 дол. США.

Встановлено, що разом із ВМД №100260001/2016/211594 позивач подав Київській міській митниці ДФС: контракт №1012/12 від 12.10.2012 та додаткові угоди до нього та Доповнення №112; інвойс №АМ-251-2016 від 22.08.2016; сертифікат про походження товару від 01.09.2016; коносамент №MSCUPQ393147 від 01.09.2016.

17.11.2016 позивач отримав електронне повідомлення Київської міської митниці ДФС про необхідність подання додаткових документів на підтвердження митної вартості у зв`язку з тим, що заявлено неповні відомості про митну вартість. Вказано, що необхідно подати:

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- виписку з бухгалтерської документації;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- копію митної декларації країни відправлення.

25.11.2016 позивач звернувся до Київської міської митниці ДФС з листом №12311/16-03 від 23.11.2016 із поясненнями про те, що:

- інвойс не оплачений позивачем, а тому неможливо подати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- у зв`язку з тим, що страхування не здійснювалось неможливо подати страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- митна декларація країни відправлення у позивача відсутня, а тому її подати неможливо.

Також до вказаного листа позивач додав:

- фотокопії контракту №1012/12 від 12.10.2012, додаткових угод до контракту №1012/12/1 від 03.03.2014, №1012/12/4 від 11.10.2016 та доповнення №52 від 22.12.2014;

- оригінали бухгалтерської довідки ТОВ "Текссол-С" №1116 від 31.10.2016, прибуткової накладної №ТЕК-404733 від 04.11.2016, фотокопії видаткових накладних №ТЕК-000495 від 21.10.2016 та №ТЕК-000504 від 26.10.2016;

- фотокопію прайс-листа DAWOOD EXPORTS (PVT) LTD (Ісламська Республіка Пакистан) на 2016 рік на товари сток, які постачаються на умовах CFR Іллічівськ.

В листі №12311/16-03 від 23.11.2016 позивач просив Київську міську митницю ДФС:

- завершити митне оформлення митної декларації ІМ40ДТ №100260001/2016/211594;

- визнати заявлену митну вартість Товару в розмірі 92771 дол. США визначену за першим методом у митній декларації ІМ40ДТ №100260001/2016/211594;

- у випадку неможливості визнання митної вартості Товару за першим методом провести в письмовому вигляді консультацію між Київською міською митницею ДФС і ТОВ "Текссол-С" з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості Товару.

28.11.2016 отримав повідомлення відповідача про прийняте рішення про коригування митної вартості №100260001/2016/200029/2 від 28.11.2016.

Згідно рішення про коригування митної вартості №100260001/2016/200029/2 від 28.11.2016 митну вартість Товару визначено за резервним (шостим) методом, митна вартість складає - 0,4543 дол.США/кг, загальна вартість - 107441,95 дол.США.

З метою випуску товару у вільний обіг 29.11.2016 позивач врахував митну вартість визначену Київською міською митницею ДФС та подав митну декларацію ІМ40ДТ №100260001/2016/212268 й сплатив фінансову гарантію для забезпечення сплати митних платежів у розмірі 75100,08 грн.

Позивач вважає, що відмова Київської міської митниці ДФС у митному оформленні товару, виходячи із митної вартості вказаної у митній декларації ІМ40ДТ №100260001/2016/211594, та подальше коригування його вартості за допомогою резервного методу носять протиправний характер, оскільки ними надано всі необхідні документи для визначення ціни за основним методом. У зв`язку із цим позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з якими погоджується і колегія суддів.

Згідно зі ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із приписами ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. При цьому, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як свідчать матеріали справи, позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України, а також на вимогу митного органу, на підтвердження заявленої ним митної вартості товару за ціною контракту було надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, закріпленого частиною 2 статті 53 МК України.

Крім того, правильність визначення позивачем митної вартості Товару згідно ВМД ІМ40ДТ №100260001/2016/211594 підтверджується експертними висновками Київської торгово-промислової палати №Ц-783 від 30.06.2016 та №Ц-887 від 29.07.2016, згідно яких заявлена позивачем вартість Товару знаходиться в діапазоні ринкових цін і може складати 3,5 дол. США/кг.

Посилання відповідача на відповідь митної адміністрації Ісламської Республіки Пакистан від 19.05.2016 №3(4)ІС/2014 вірно не враховано судом першої інстанції як доказ правомірності рішення про коригування митної вартості товарів №100260001/2016/200029/2 від 28.11.2016.

Так. за змістом рішення про коригування митної вартості товарів №100260001/2016/200029/2 від 28.11.2016 підставою його прийняття слугував виключно висновок Київської міської митниці ДФС про неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (пункт 2 частини шостої статті 54 Митного кодексу України).

При цьому, спірне рішення не містить жодних посилань на відповідь митної адміністрації Ісламської Республіки Пакистан від 19.05.2016 №3(4)ІС/2014, службову записку від 02.11.2016 №1736/26-70-20-31 чи протокол про порушення митних правил від 13.09.2016 №00582/125000016/16. Крім того, в даному рішенні не зазначено про його прийняття з урахуванням підстави, передбаченої пунктом 4 частини шостої статті 54 Митного кодексу України.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу, що відповідь митної адміністрації Ісламської Республіки Пакистан від 19.05.2016 №3(4)ІС/2014 безпосередньо не стосується поставки Товару за митною декларацією ІМ40ДТ №100260001/2016/211594 від 17.11.2016, адже зміст протоколу про порушення митних правил від 13.09.2016 №00582/125000016/16 дає підстави вважати, що вказана відповідь стосується операцій, які відбувались у 2013-2014 роках та не свідчить про помилковість проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару у митній декларації ІМ40ДТ №100260001/2016/211594 від 17.11.2016.

Крім того, протокол про порушення митних правил від 13.09.2016 №00582/125000016/16, підставою для складення якого була відповідь митної адміністрації Ісламської Республіки Пакистан від 19.05.2016 №3(4)ІС/2014, оцінений Бориспільським міськрайонним судом Київської області при розгляді адміністративного матеріалу, який надійшов від Київської міської митниці ДФС, про порушення митних правил, передбачених частиною першою статті 483 Митного кодексу України, відносно громадянина України ОСОБА_3 , який працює директором ТОВ "Текссол-С".

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.03.2017 №359/8550/16-П провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за частиною першою статті 483 Митного кодексу України закрито за відсутністю в його діях складу цього порушення митних правил. Дана постанова набрала законної сили 04.04.2017.

Крім того, у постанові Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.03.2017 №359/8550/16-П зазначено, що 23.08.2016 ТОВ "Текссол-С" звернулося до свого постачальника з Ісламської республіки Пакистан Dawood Exports (PVT) LTD із листом №2308/16-02 від 23.08.2016 з метою підтвердження автентичності та правильності наданих раніше Постачальником комерційних та товаросупровідних документів на товар, який Постачальник продав ТОВ "Текссол-С" та який задекларовано ТОВ "Текссол-С" за митною декларацією ІМ40ДЕ №125110000/2014/006706 від 01.04.2014.

У відповідь на лист ТОВ "Текссол-С" Dawood Exports (PVT) LTD у серпні 2016 року надав свого листа №140UTUA-445. У листі Dawood Exports (PVT) LTD фактично підтвердив автентичність та правильність документів, наданих ТОВ "Текссол-С" Київській міській митниці ДФС при митному оформленні митної декларації.

Отже, постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.03.2017 №359/8550/16-П вказує на суперечності, які наявні у відповіді митної адміністрації Ісламської Республіки Пакистан від 19.05.2016 №3(4)ІС/2014.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надані до митного оформлення документи, в тому числі й додатково надані позивачем, містять достатні відомості на підтвердження заявленої позивачем митної вартості товарів, при цьому відповідачем не доведено протилежного. Отже, висновок відповідача про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості товарів для визначення митної вартості товарів ввезених позивачем згідно митної декларації ІМ40ДТ №100260001/2016/211594 є необґрунтованим.

Крім того, як свідчать обставини справи, рішення про відмову у митному оформленні, оформлене у вигляді картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100260001/2016/00167, державний інспектор прийняв після розгляду документів поданих позивачем у листі №12311/16-03 від 23.11.2016.

Відповідно до частини першої статті 255 Митного кодексу України митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред`явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред`явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу (ст.. 256 Митного кодексу України).

Згідно матеріалів справи (а.с. 26, 27) вказаний лист отриманий Київською міською митницею ДФС 28.11.2016 о 13:17:20, разом з цим, картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100260001/2016/00167 державний інспектор склав 28.11.2016 о 18:55:56 (а.с. 28), тобто з порушенням строку відведеного статтею 255 МК України

Отже, вказаним відповідачем допущено бездіяльність, яка полягає в неприйнятті в строк, відведений статтею 255 Митного кодексу України, рішення про відмову у митному оформленні товарів за митною декларацією ІМ40ДТ №100260001/2016/211594 від 17.11.2016, а отже суд першої інстанції вірно висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову.

Таким чином, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Крім того, судова колегія зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: