Справа № 620/870/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/870/19 Суддя першої інстанції: Бородавкіна С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Літвіної Н.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року, яке оголошене о 10 год. 33 хв. та складене в повному обсязі 02 травня 2019 року, у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «ФІНН 9» до Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2018 року ПП «ФІНН 9» звернулося до суду з позовом, у якому просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у Чернігівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12 лютого 2019 року № 1074795/37887047 та рішення Комісії Державної фіскальної служби України у Чернігівській області з питань розгляду скарг від 04 березня 2019 року № 12353/37887047/2;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну від 26 грудня 2018 року № 727 у Єдиному реєстрі податкових накладних, датою її отримання - 14 січня 2019 року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року вказаний адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідачі подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовують тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржники вказують на те, що ПП «ФІНН 9» рішенням від 30 листопада 2018 року було включене до Реєстру платників з критерієм ризику «В органах ДФС наявна негативна податкова інформація». Зазначена обставина стала підставою для зупинення реєстрації податкової накладної. Також відповідачі зазначають, що у наданій позивачем товарно-транспортній накладній зазначений автомобіль, який належить іншій особі, ніж перевізнику.

Під час судового засідання представник скаржників підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та просив суд відмовити у її задоволенні посилаючись на те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги ДФС України та Головного управління ДФС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами даної справи не заперечується, що ПП «ФІНН 9» у зв`язку з поставкою товару ПАТ «СІЛЬПО-ФУД» виписало податкову накладну від 26 грудня 2018 року № 727 на загальну суму 233199 грн 91 коп., у т.ч. ПДВ - 38866 грн 65 коп. Зазначена податкова накладна 14 січня 2019 року була направлена для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з квитанцією від 14 січня 2019 року податкову накладну від 26 грудня 2018 року № 727 було прийнято, однак її реєстрацію зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України та запропоновано ПП «ФІНН 9» подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Позивач 08 лютого 2019 року направив до ДФС України документи та пояснення, які, на його думку, є достатніми для прийняття відповідного рішення.

Рішенням комісії, що приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління ДФС у м. Києві (далі - Комісія 1) від 12 лютого 2019 року № 1074795/37887047 було відмовлено у реєстрації податкової накладної від 26 грудня 2018 року № 727.

ПП «ФІНН 9» подало скаргу на зазначене рішення, у задоволенні якої було відмовлено рішенням комісії з питань розгляду скарг ДФС України (далі - Комісія 2) від 04 березня 2019 року № 12353/37887047/2.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями Комісії 1 та Комісії 2, ПП «ФІНН 9» звернулося до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову ПП «ФІНН 9», суд першої інстанції виходив з того, що надіслані позивачем 08 лютого 2019 року письмові пояснення з копіями первинних та інших документів, повністю відображають зміст господарських операцій між ПП «ФІНН 9» та ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», а рішення Комісії 1 та Комісії 2 не відповідають критерію обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (тут та надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Положеннями п. 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117, у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок) передбачено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до п.п. 12, 13 Порядку у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що положеннями пп. 3 п. 13 Порядку передбачено зазначення «критерій(ї) ризиковості платника податку» та/або «критерій(ї) ризиковості здійснення операцій».

Критерії ризиковості платника податку і здійснення операцій на час виникнення спірних правовідносин були затверджені в.о. Голови ДФС України 05 листопада 2018 року (далі - Критерії): критерії ризиковості платника податку визначені у п. 1, а критерії ризиковості здійснення операцій - у п. 2.

Отже, податкові накладні / розрахунки коригування підлягають перевіряються саме на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій, що перелічені у п. 2 Критеріїв. Натомість на відповідність критеріям, передбаченим у п. 1, перевіряються саме платники податку.

Положеннями п. 1 Критеріїв передбачено, що якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

У свою чергу п. 1.6 Критеріїв містить 7 критеріїв, за якими комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків.

Зазначені норми вказують на те, що підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є встановлення невідповідності: платника податку - критеріям ризиковості платника податку, а податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції. У разі встановлення невідповідності платника податку критеріям, що перелічені у п. 1.6 Критеріїв, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної необхідно зазначити, який саме із перелічений у критеріїв було виявлено.

У квитанції від 14 січня 2019 року в якості підстави для зупинення реєстрації податкової накладної від 26 грудня 2018 року № 727 зазначено: «ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку». Посилання на невідповідність податкової накладної критеріям, визначеним для перевірки ризиковості операцій - відсутні. Також відсутні посилання на те, який саме із семи передбачених п. 1.6 критеріїв було встановлено у даному випадку.

Таким чином, приймаючи рішення про зупинення реєстрації податкової накладної від 26 грудня 2018 року № 727 не виконав вимоги пп. 3 п. 13 Порядку, оскільки зазначені у квитанції від 14 січня 2019 року відомості не дають можливості однозначно встановити:

- критерії ризиковості чого саме було виявлено: платника податків чи податкової накладної (операції);

- який саме із семи критерії, передбачених п. 1.6 листа ДФС України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18 був виявлений у даному випадку.

У відзиві на адміністративний позов представник відповідачів зазначив, що ПП «ФІНН 9» рішенням від 30 листопада 2018 року було включене до Реєстру платників з критерієм ризику «В органах ДФС наявна негативна податкова інформація».

Отже, у квитанції від 14 січня 2019 року про зупинення реєстрації податкової накладної від 26 грудня 2018 року № 727 зазначені невірні дані щодо встановлення критерії невідповідності саме ПН/РК, а не платника податків.

У відповідності до п. 14 Порядку перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Судом першої інстанції встановлено, що ПП «ФІНН 9» 08 лютого 2019 року були надіслані контролюючому органу електронне повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій та копій документів. Згідно пояснень позивача ПП «ФІНН 9» реалізувало ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» цукор за видатковою накладною РН-00930 від 26 грудня 2018 року. Цукор було придбано у ПП «Еверест». Для доставки було укладено договір перевезення з ФОП ОСОБА_1 автомобіль Рено 5366. Оплата за послуги доставки була проведена 02 січня 2019 року. З постачальником розрахунки проведено 18 січня 2019 року.

Відповідно до п. 21 Порядку підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

У рішенні Комісії 1 від 12 лютого 2019 року № 1074795/37887047 зазначено, що підставою для відмову в реєстрації податкової накладної ПП «ФІНН 9» від 26 грудня 2018 року № 727 стало надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства. Також у вказаному рішенні зазначено, що згідно наявної інформації, у перевізника немає зареєстрованого автотранспорту, який зазначений в наданих копіях товарно-транспортних накладних, а також відсутнє придбання транспортних послуг.

Як раніше зазначалося, ПП «ФІНН 9» оскаржило рішенні Комісії 1 від 12 лютого 2019 року № 1074795/37887047 до Комісії 2.

Відповідно до п. 11 Порядку розгляду скарг на рішення комісій регіонального рівня, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117, платник податку може додавати до скарги пояснення та копії документів, які підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена.

У скарзі від 21 лютого 2019 року ПП «ФІНН 9» зазначило, що вказаний у товарно-транспортних накладних перевізник - ФОП ОСОБА_1 уклав договір позички тягача Рено НОМЕР_4 та причепу НОМЕР_1 з власником транспортних засобів - ОСОБА_2 .

На підтвердження своїх пояснень позивач приєднав до скарги копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та договору позички від 20 грудня 2018 року.

Разом з тим, рішенням Комісії 2 від 04 березня 2019 року № 12353/37887047/2 у задоволенні скарги було відмовлено.

У якості підстави для відмови у задоволенні скарги зазначено про відсутність копій документів, що підтверджують факт реалізації товарів (робіт, послуг) та/або документи надано не у повному обсязі.

Разом з тим, у рішенні Комісії 2 від 04 березня 2019 року № 12353/37887047/2 не зазначено яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладених, який міститься у п. 14 Порядку, є загальним.

При визначенні переліку документів, які є об`єктивно необхідними для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, Комісія 2 зобов`язана була враховувати особливості господарської операції, у зв`язку з вчиненням якої складено податкову накладну та у кожному випадку застосувати індивідуальний підхід до вирішення питання про те, чи є надані платником податків документи достатніми для прийняття рішення.

Згідно з постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18 загальними вимогами, які висуваються до індивідуальних актів, як актів правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

У відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, посилаючись на відсутність окремих документів, як на підставу для відмови у реєстрації податкової накладної від 26 грудня 2018 року № 727, Комісія 2 зобов`язана була чітко вказати перелік таких документів із зазначенням обґрунтування необхідності їх надання. Саме по собі загальне посилання на ненадання певних документів не є виконанням вимог закону щодо форми і змісту індивідуального акту.

Причини неврахування пояснень та документів ПП «ФІНН 9» щодо правових підстав користування ФОП ОСОБА_1 тягачем Рено НОМЕР_5 та причепом НОМЕР_1 не зазначені у рішенні Комісії 2 та не були повідомлені суду під час розгляду справи в судами першої та апеляційної інстанцій.

Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що рішення відповідачів щодо відмови в реєстрації податкової накладної від 26 грудня 2018 року № 727 є необґрунтованими та незаконними і були правомірно скасовані судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги ДФС України та Головного управління ДФС у Чернігівській області не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 24 квітня 2019 року та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги ДФС України та Головного управління ДФС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді Н.М. Літвіна

Є.О. Сорочко

Постанова складена у повному обсязі 15 серпня 2019 року.