Справа № 200/6769/19-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2019 р. Справа№200/6769/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КАРАВАН-САРАЙ» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування наказу № 953 «Про продовження строку проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «КАРАВАН-САРАЙ»,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРАВАН-САРАЙ» (далі позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу № 953 від 22 травня 2019 року «Про продовження строку проведення документальної позапланової перевірки».

В обґрунтування позовну зазначено, що 10 травня 2019 року позивач отримав наказ Головного управління ДФС у Донецькій області № 751 від 24 квітня 2019 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки», предметом якої є достовірність формування та внесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентом ТОВ «ПАРАЛЛЕЛЬ-М ЛТД». Враховуючи предмет перевірки позивача не було зобов`язано надавати будь-які документи, однак 22 травня 2019 року контролюючим органом було прийнято наказ 953 «Про продовження строку проведення документальної позапланової виїзної перевірки» на підстав абз. 3 п. 44.7 ст. 44 та п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України.

Позивач вважає наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що всі документи, які мають відношення до предмету перевірки та документи, які запитувались посадовими особами ГУ ДФС у Донецькій області, були надані підприємством в перші дні перевірки.

Ухвалою суду від 10 червня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) учасників справи.

01 липня 2019 року на електрону адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що в ході перевірки ТОВ «КАРАВАН-САРАЙ» станом на 20 травня 2019 року підприємством не надано підтверджуючих документів: чеків щодо отримання скрапленого газу, трудові договори, акти на установку газобалонного обладнання, техпаспорти водіїв та регістри бухгалтерського обліку. Уповноваженими особами було складено акт про надання посадовими особами підприємства документів в термін менше ніж за 3 дні до закінчення перевірки, що відповідно до положень абз. 3 п.44.7 ст. 44 Податкового кодексу України є підставою для продовження терміну перевірки.

На адресу суду також надійшла відповідь на відзив в якій представник позивача заперечував проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву та зазначив, що позивачем не надавалось письмової відповіді на запит податного органу через те, що всі документи, які запитувались цим запитом були надані і цей факт було зафіксовано на відео, що додається до відповіді на відзив. Крім того, представник позивача зазначив, що зважаючи на предмет перевірки, підприємство не повинно було надавати жодного документа, вказаного в запитах.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «КАРАВАН-САРАЙ» зареєстроване як юридична особа () за адресою: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 1А.

Відповідач, Головне управління ДФС Донецької області, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, згідно статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Судом встановлено, що 24 квітня 2019 року посадовою особою контролюючого органу прийнятий наказ № 751 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Караван-Сарай» з 10 травня 2019 року тривалістю десять робочих днів.

14 травня 2019 року представником ТОВ «КАРАВАН-САРАЙ» було отримано запит податкового органу про надання документів.

У зв`язку з ненаданням менше ніж за три дні до закінчення документальної позапланової виїзної перевірки, податковим органом наказом від 22 травня 2019 року № 953 продовжено строк проведення перевірки на п`ять робочих днів.

Позивач вважає такий наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пунктів 61.1, 61.2 статті 61 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно положень п.п.62.1.3, п.п.62.1.4 п. 62.1 ст. 62 ПК України податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом: проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Право контролюючих органів на проведення перевірки платників податків закріплено в п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Порядок проведення документальних позапланових виїзних перевірок врегульований ст. 78 ПК України.

Так згідно п. 78.4., 78.5., 78.6., 78.7. вказаної статті про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки. Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу. Строки проведення документальної позапланової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Відповідно до п. 82.2 ст. 82 ПК України тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів. Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 10 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 2 робочих дні, інших платників податків - не більш як на 5 робочих днів.

Відповідно до абз. 3 п. 44.7. ст. 44 ПК України у разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 24 квітня 2019 року посадовою особою контролюючого органу прийнятий наказ № 751 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Караван-Сарай» з 10 травня 2019 року тривалістю десять робочих днів.

Податковим органом було направлено позивачу запит про надання документів від 11 травня 2019 року № 38723/10/05-9-14-13. Вказаний запит було отримано 14 травня 2019 року, про свідчить відповідний підпис представника позивача.

Однак, відповіді на вказаний запит позивач не надавав, що також підтверджується у відповіді на відзив на позовну заяву.

На підтвердження надання запитуваних податковим органом документів, позивач надав до суду електронний носій інформації, якій містить відеоматеріал.

Досліджуючи вказаний доказ з точки зору його належності, допустимості та достовірності як доказів у справі, суд виходить з наступного.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 74 КАС України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, у спірних правовідносинах, тягар доказування факту надання запитуваних документів, покладається саме на позивача.

Як передбачено частинами 1 - 2 ст. 99 КАС України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

У порушення вказаної норми позивачем було надано електрону копію відеозапису без засвідчення її електронним цифровим підписом.

З огляду на встановлені правила подання електронних доказів, невиконання вимог ч. 2 ст. 99 КАС України, суд не бере до уваги наданий позивачем доказ на предмет його належності та достовірності під час вирішення справи по суті як допустимий.

Разом з цим суд зазначає, що згідно правової позиції Верховного Суду України, визначеній у постанові від 24.12.2010 р. у справі № 21-25а10, і Верховного Суду від 20.02.2018 року у справі № 826/1205/16, платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Таким чином, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки, в іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем була проведена саме документальна виїзна перевірка, яка, згідно абзацу п`ятого підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. Тобто, передбачає допуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Виходячи з вищезазначеного та враховуючи, що допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених, на думку позивача, контролюючим органом при призначенні та проведенні податкової перевірки та те, що правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, можливість задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Аналогічна правова позиція також викладена у постанові Верховного суду від 12 квітня 2019 року справа № 805/3873/17-а.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «КАРАВАН-САРАЙ» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування наказу № 953 «Про продовження строку проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «КАРАВАН-САРАЙ» - відмовити.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 09 серпня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Є.І. Грищенко