Справа № 826/10313/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 березня 2019 року №826/10313/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КУА «Сучасні фінансові інструменти» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (далі - суд), надійшла позовна заява Товариства обмеженою відповідальністю «КУА «Сучасні фінансові інструменти» (далі - позивач, ТОВ «КУА «Сучасні фінансові інструменти») до Головного управління ДФС у місті Києві (далі - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 18 квітня 2018 року № .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що висновки контролюючого органу щодо завищення інших витрат в сумі 1 050 000,00 грн. на суму уцінки цінних паперів за 2016 рік та щодо безпідставного застосування пільги податку на прибуток до інших доходів ПВНЗІФ «Каскад» за 2015 рік на суму 1 407 080,00 грн. безнадійної кредиторської заборгованості, внаслідок спливу строку позовної давності, ґрунтується виключно на припущеннях, є помилковими, та не підтвердженими належними та допустимими доказами.

Ухвалою суду від 10 липня 2018 року відкрито провадження у справі № 826/10313/18, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 30 серпня 2018 року о 14:00 год.

14 серпня 2018 року через канцелярію суду відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому він проти позову заперечив з підстав правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. У відзиві відповідачем зазначено, що доходи отримані у вигляді визнання кредиторської заборгованості безнадійною у сумі 1 407 080,00 грн. не є доходами від діяльності інституту спільного інвестування та повинні оподатковуватись в загальному порядку. Таким чином, на думку відповідача, ТОВ «КУА «Сучасні фінансові інструменти» в порушення вимог пп. 141.6.1 п. 141.6 ст. 141 Податкового кодексу України безпідставно застосовано звільнення від оподаткування до інших доходів ПВНЗІФ «Каскад» за 2015 рік на суму безнадійної кредиторської заборгованості на загальну суму 1 407 080 грн. Також, у відзиві відповідачем зазначено, що у ТОВ «КУА «Сучасні фінансові інструменти» існувало достатньо інформації з відкритих даних для проведення переоцінки балансової вартості цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» ще у 2015 році. Таким чином, витрати від переоцінки цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА», яку зроблено 30.11.2016, не враховуються при визначені оподаткованого прибутку підприємства за 2016 рік, як такі що не відповідають принципу нарахування бухгалтерського обліку, що призвело до завищення інших витрат у сумі 1 050 000,00 грн. у 2016 році, внаслідок порушення ТОВ «КУА «Сучасні фінансові інструменти» пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, на суму уцінки цінних паперів.

16 серпня 2018 року позивачем через канцелярію суду подано відповідь на відзив відповідача, в якому позивачем викладено заперечення проти доводів відповідача, наведених у відзиві.

30 серпня 2018 року позивачем в судовому засіданні подано два клопотання про долучення до матеріалів справи Висновку експерта № 294/08/2018 від 17.08.2018, а також долучення до матеріалів справи Балансу (звіту про фінансовий стан) позивача на 31.12.2015; Звіту про фінансові результати (звіту про сукупний дохід) позивача за 2015 рік; Балансу (звіту про фінансовий стан) позивача на 31.12.2016; Звіту про фінансові результати (звіту про сукупний дохід) позивача за 2016 рік; Оборотно-сальдової відомості по рахунку 6852 за період з 01.01.14 - 31.12.16; Оборотно-сальдової відомості по рахунку 975 за період з 01.01.14 - 31.12.16; Оборотно-сальдової відомості по рахунку 3531 за період з 01.01.14 - 31.12.16.

В судовому засіданні, судом розглянуто клопотання позивача про долучення до матеріалів справи наведених вище документів. Після заслуховування думки представника відповідача, судом вирішено залучити до матеріалів справи документи, подані позивачем.

Ухвалою суду від 30 серпня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 15 листопада 2018 року о 10:00 год.

В судовому засіданні, яке відбулось 15 листопада 2018 року, після заслуховування представників позивача та відповідача, які виклали зміст підстав своїх вимог та заперечень, враховуючи те, що матеріали справи у достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, відсутність потреби у заслуховуванні свідків чи експерта, судом ухвалено продовжувати розгляд справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

В період з 27 лютого 2018 року по 20 березня 2018 року посадовими особами ГУ ДФС у м. Києві на підставі направлень від 27.02.2018 № 554/26-15-14-06-02, № 555/26-15-14-09, № 556/26-15-14-06-04, № 557/26-15-14-06-04, № 648/26-15-14-03-02, від 05.03.2018 № 630/26-15-14-06-02, відповідно до статей 20, 77, 82 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платника податків за І квартал 2018 року, на підставі наказу ГУ ДФС у м. Києві від 31 січня 2018 року № 1616, проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанії по управлінню активами «Сучасні фінансові інструменти» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, валютного законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2016 відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт перевірки № 360/26-15-14-06-02-10/35691307 від 27.03.2018 (далі - Акт перевірки).

Відповідно до Акту перевірки, контролюючим органом серед іншого встановлено порушення позивачем пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп.141.6.1 п.141.6 ст.141 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 442 274 грн., у тому числі по періодах: 2015 рік - 253 274 грн., 2016 рік - 189 000 грн.

Не погоджуючись із Актом перевірки, позивачем 03 квітня 2018 року подано до відповідача заперечення на Акт перевірки.

Листом № 15737/10/26-15-14-06-02-21 від 13.04.2018 відповідач повідомив позивачу, що за результатами розгляду заперечень прийнято рішення, яким висновки Акта перевірки викладено у новій редакції. Так, перевіркою серед іншого встановлено порушення позивачем пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп.141.6.1 п.141.6 ст.141 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 442 274 грн., у тому числі по періодах: 2015 рік - 253 274 грн., 2016 рік - 189 000 грн. (в цій частині, в порівнянні з Актом перевірки, висновок залишився незмінний).

На підставі висновків Акту перевірки відповідачем складено податкове повідомлення-рішення від 18 квітня 2018 року № , яким за порушення пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп.141.6.1 п.141.6 ст.141 Податкового кодексу України, збільшено позивачу грошове зобов`язання за платежем податок на прибуток фінансових установ у розмірі 489 524 грн., з яких за основними зобов`язаннями + 442 274 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 47 250 грн. (далі - оскаржуване податкове повідомлення-рішення).

Не погоджуючись з наведеним вище податковим повідомленням-рішенням відповідача, позивачем оскаржено його в адміністративному порядку до контролюючого органу вищого рівня, а саме 25 квітня 2018 року подано скаргу до Державної фіскальної служби України про скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 18.04.2018 № .

Рішенням Державної фіскальної служби України від 15.06.2018 № 20423/6/99-99-11-01-01-25 податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Так, перевіркою встановлено, що станом на 01.01.2014 на балансі ТОВ «КУА «Сучасні фінансові інструменти» обліковувались цінні папери ПАТ «ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНА АГЕНЦІЯ «ОМЕГА» (код 32851574) (далі ПАТ «ЕІА «ОМЕГА») у кількості 800 000 шт. на зальну суму 1 680 000 грн.

За період, що перевірявся Позивачем зроблено переоцінку цінних паперів, а саме: 31.01.2014 - дооцінка на суму 8 000 грн.; 31.03.2014 - дооцінка на суму 8 000 грн.; 31.07.2014 - дооцінка на суму 24 000 грн.; 31.11.2014 - дооцінка на суму 40 000 грн.; 28.02.2015 - дооцінка на суму 40 000 грн.; 30.11.2016 - уцінка на суму 1 050 000 грн.

Останні біржові котирування були 30.04.2015, що складало вартість 2,25 грн. за 1 акцію та відповідало балансової вартості.

Як зазначено в Акті перевірки, позивачем станом на 30.11.2016 здійснено переоцінку (уцінку) цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» (код 32851574) на 1 050 000 грн. відповідно до розпорядження НКЦПФР від 07.06.2016 №642 про зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» (код 32851574).

Відповідно до відкритих даних: Рішенням НКЦПФР від 29.04.2015 № 619 зупинено з 29.04.2015 торгівлю цінними паперами ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» на будь-якій фондовій біржі на термін до 29.07.2015; Розпорядженням від 20.08.2015 № 1330 зупинено з 21.08.2015 внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА»; Рішенням НКЦПФР від 26.11.2015 № 1947 зупинено з 30.11.2015 торгівлю цінними паперами ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» на будь-якій фондовій біржі на термін до 29.07.2016; Розпорядженням НКЦПФР від 07.06.2016 № 642 зупинено з 08.06.2016 внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА».

З урахуванням наведеного, відповідач дійшов висновку, що у позивача існувало достатньо інформації з відкритих даних для проведення переоцінки балансової вартості цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» ще у 2015 році.

Таким чином, на думку відповідача, витрати від переоцінки цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» не враховуються при визначені оподаткованого прибутку підприємства за 2016 рік, як такі, що не відповідають принципу нарахування бухгалтерського обліку, що призвело до завищення інших витрат в сумі 1 050 000 грн. Отже, як зазначає в Акті перевірки відповідач, на порушення пп.134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу, позивачем у 2016 році завищено інші витрати у сумі 1 050 000,00 грн. на суму уцінки цінних паперів, що призвело до заниження податку на прибуток в 2016 році на суму 189 000,00 грн.

Однак, з наведеними висновками відповідача суд не може погодитись виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та П(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» облікова політика - це сукупність принципів, методів і процедур, що використовуються підприємством для складання та подання фінансової звітності.

Облікова політика позивача в 2015 році здійснювалась на підставі наказу № 2014/12/30-2 «Про формування облікової політики ТОВ «КУА «Сучасні фінансові інструменти», ПВНЗКІФ «Каскад» та ПВЗНІФ «Сі Еф Ай Інвест» на 2015 рік».

Пунктом 8.6 наведеного наказу передбачено, що цінні папери, що знаходяться в активах Товариства первісно відображаються у бухгалтерському обліку за собівартістю. Обов`язкова переоцінка цінних паперів робиться на кінець кожного місяця. У разі наявності біржового курсу цінного папера на дату оцінки, проводиться оцінка за ринковою вартістю. Ринкова вартість належних Товариству цінних паперів, що обертаються більш як на одному організаторові торгівлі, при розрахунку вартості активів оцінюється за найменшим з біржових курсів, визначених та оприлюднених на кожному з організаторів торгівлі.

У разі якщо на дату, за яку здійснюється оцінка активів Товариства, біржовий курс цінних паперів, що входять до складу активів не визначено, оцінка таких цінних паперів здійснюється за останньою балансовою вартістю.

Цінні папери, обіг яких на дату оцінки не зупинено та реєстрація випуску яких не скасована і але емітент таких цінних паперів ліквідований та/або був визнаний банкрутом та щодо якого відкрито ліквідаційну процедуру за рішенням суду, оцінюються за нульовою вартістю з оприлюднення відповідної інформації.

Оціночна вартість цінних паперів, обіг яких зупинено, у тому числі цінних паперів емітенти які включені до списку емітентів, що мають ознаки фіктивності, визначається із урахуванням наявності строків відновлення обігу таких цінних паперів, наявності фінансової звітності емітентів, результатів їх діяльності, очікування надходження майбутніх економічних вигод. Цінні папери, обіг яких зупинено більше ніж 12 місяців, оцінюються з використанням понижувального коефіцієнту (ПК), що застосовується до балансової вартості таких цінних паперів, що склалася на дату оцінки (розмір ПК визначається керівництвом Товариства з вивчення всебічної інформації про емітента).

Облікова політика позивача в 2016 році здійснювалась на підставі наказу № 2015/12/30-2 від 30.12.2015 «Про облікову політику ТОВ «КУА «Сучасні фінансові інструменти» на 2016 рік».

Пунктом 6.3.5 наведеного вище наказу передбачено, що справедлива вартість акцій, обіг яких зупинено, у тому числі цінних паперів емітентів, які включені до Списку емітентів, що мають ознаки фіктивності, визначається з урахуванням наявності строків відновлення обігу таких цінних паперів, наявність фінансової звітності таких емітентів, результатів їх діяльності, очікування надходження майнових економічних вигод.

Акції обіг яких зупинено більше ніж на 12 місяців, оцінюються з використанням понижувального коефіцієнту (ПК), що застосовується до балансової вартості таких акцій яка склалася на дату оцінки (розмір ПК визначається керівництво Товариства після вивчення всебічної інформації про емітента).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що станом на 01.01.2014 на балансі позивача обліковувались цінні папери ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» (код 32851574) у кількості 800 000 шт. на зальну суму 1 680 000 грн.

20 серпня 2015 року Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку (далі НКЦПФР) було прийнято рішення № 1330, яким зупинено з 21.08.2015 внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА».

26 листопада 2015 року НКЦПФР, прийнято рішення № 1947, яким зупинено з 30.11.2015 торгівлю цінними паперами ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» ( код за ) на будь-якій фондовій біржі на термін до 29.07.2016.

07 червня 2016 року НКЦПФР прийнято рішення № 642, яким зупинено з 08.06.2016 внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА».

На виконання вимог п. 6.3.5 Облікової політики позивача на 2016 рік, затвердженої наказом № 2015/12/30-2 від 30.12.2015, у зв`язку з тим, що обіг цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» зупинено більше ніж 12 місяців, відповідно до Акту переоцінки цінних паперів станом на 30.11.2016, позивачем здійснено уцінку цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» на суму 1 050 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, що має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Відповідно до вимог пункту 2 Міжнародних стандартів фінансової звітності 13 «Оцінка справедливої вартості» (далі МСФЗ 13) справедлива вартість - це ринкова оцінка, а не оцінка з урахуванням специфіки суб`єкта господарювання. Для деяких активів та зобов`язань може бути ринкова інформація або ринкові операції, інформація про які є відкритою. Для інших активів та зобов`язань може не бути ринкової інформації або ринкових операцій, інформація про які є відкритою. Проте мета оцінки справедливої вартості в обох випадках однакова - визначити ціну, за якою відбувалася б звичайна операція продажу актива чи передачі зобов`язання між учасниками ринку на дату оцінки за нинішніх ринкових умов (тобто, вихідну ціну на дату оцінки з точки зору учасника ринку, який утримує актив або має зобов`язання).

Згідно п. 11 МСФЗ 13, оцінка справедливої вартості - це оцінка конкретного актива або зобов`язання. Тому, оцінюючи справедливу вартість, суб`єкт господарювання має брати до уваги ті характеристики активу або зобов`язання, які учасники ринку взяли б до уваги, визначаючи ціну активу або зобов`язання на дату оцінки. До таких характеристик належать, наприклад, такі: а) стан та місце розташування активу; та б) обмеження, якщо вони є, на продаж або використання активу.

Пунктом 12 МСФЗ 13 передбачено, що вплив на оцінку, що виникає внаслідок певної характеристики, буде різним залежно від того, як така характеристика була би врахована учасниками ринку.

Відповідно до пункті 15, 16 МСФЗ 13, оцінка справедливої вартості припускає, що актив або зобов`язання обмінюється між учасниками ринку у звичайній операції продажу активу або передачі зобов`язання на дату оцінки за поточних ринкових умов.

Оцінка справедливої вартості припускає, що операція продажу активу або передачі зобов`язання відбувається або а) на основному ринку для цього активу або зобов`язання; або б) за відсутності основного ринку - на найсприятливішому ринку для цього активу або зобов`язання.

Пунктами 22, 23 МСФЗ 13 передбачено, що суб`єкт господарювання оцінює справедливу вартість актива або зобов`язання, користуючись припущеннями, якими користувалися б учасники ринку, складаючи ціну активу або зобов`язання, та припускаючи, що учасники ринку діють у своїх економічних інтересах.

У процесі формулювання таких припущень суб`єктові господарювання не потрібно ідентифікувати конкретних учасників ринку. Радше, суб`єкт господарювання має визначити характеристики, які вирізняють учасників ринку загалом, враховуючи чинники, характерні для всього переліченого далі: а) активу або зобов`язання; б) основного (або найсприятливішого) ринку для цього активу чи зобов`язання; та в) учасників ринку, з якими суб`єкт господарювання здійснив би операцію на такому ринку.

Згідно п. 24 МСФЗ 13, справедлива вартість - це ціна, яка була б отримана за продаж актива або сплачена за передачу зобов`язання у звичайній операції на основному (або найсприятливішому) ринку на дату оцінки за поточних ринкових умов (тобто вихідна ціна), незалежно від того, чи спостерігається така ціна безпосередньо, чи оцінена за допомогою іншого методу оцінювання.

Відповідно до пунктів 61,62 МСФЗ, суб`єкт господарювання застосовує методи оцінки вартості, які відповідають обставинам та для яких є достатньо даних, щоб оцінити справедливу вартість, максимізуючи використання доречних відкритих вхідних даних та мінімізуючи використання закритих вхідних даних.

Мета застосування методу оцінки вартості - визначити ціну, за якою відбулася б звичайна операція продажу актива чи передачі зобов`язання між учасниками ринку на дату оцінки за поточних ринкових умов. Три широко застосовувані методи оцінки вартості такі: ринковий підхід, витратний підхід та дохідний підхід. Основні аспекти цих підходів стисло викладені в параграфах Б5-Б11. Для оцінки справедливої вартості суб`єкт господарювання застосовує методи оцінки вартості, що відповідають одному або кільком зазначеним підходам.

Згідно п. 72 МСФЗ 13, з метою підвищення узгодженості та зіставності оцінок справедливої вартості та пов`язаного з ними розкриття інформації, цей МСФЗ встановлює ієрархію справедливої вартості, у якій передбачено три рівня (див. параграфи 76-90) вхідних даних для методів оцінки вартості, що використовуються для оцінки справедливої вартості. Ієрархія справедливої вартості встановлює найвищий пріоритет для цін котирування (нескоригованих) на активних ринках на ідентичні активи або зобов`язання (вхідні дані 1-го рівня) та найнижчий пріоритет для закритих вхідних даних (вхідні дані 3-го рівня).

Пунктами 86 та 87 МСФЗ 13 передбачено, що вхідні дані 3-го рівня - це вхідні дані для активу чи зобов`язання, яких немає у відкритому доступі.

Закриті вхідні дані слід використовувати для оцінки справедливої вартості, якщо відповідних відкритих даних немає, що передбачається в ситуаціях, коли діяльність ринку для активу або зобов`язання на дату оцінки незначна, або її взагалі немає. Проте, мета оцінки справедливої вартості лишається такою ж, тобто ціна виходу на дату оцінки з позиції учасника ринку, який утримує актив чи несе зобов`язання. Отже, закриті вхідні дані мають відображати припущення, які використовували б учасники ринку, встановлюючи ціну на актив або зобов`язання, в тому числі припущення про ризик.

Відповідно до п. 89 МСФЗ 13, суб`єкт господарювання має сформувати закриті вхідні дані, користуючись найкращою інформацією, наявною за даних обставин, яка може включати власні дані суб`єкта господарювання. У процесі формування закритих вхідних даних суб`єкт господарювання може розпочати зі своїх власних даних, але він має скоригувати ці дані, якщо доступна у розумних межах інформація свідчить про те, що інші учасники ринку використали б інші дані або суб`єкт господарювання має щось особливе, чого немає у інших учасників ринку (наприклад, притаманну суб`єктові господарювання синергію). Суб`єктові господарювання не потрібно докладати вичерпних зусиль, щоб отримати інформацію про припущення учасників ринку. Проте, суб`єкт господарювання має взяти до уваги всю інформацію про припущення учасників ринку, які можна достатньо легко отримати. Закриті вхідні дані, сформовані у спосіб, описаний вище, вважаються припущеннями учасників ринку та відповідають меті оцінки справедливої вартості.

Відповідно до п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу III «Податок на прибуток підприємств» Кодексу.

Враховуючи положення наведених норм та облікової політики позивача в 2015 та 2016 роках, яка використовувалась останнім для ведення бухгалтерського обліку, складання та подання фінансової звітності, суд зазначає, що обов`язок позивача здійснити оцінку цінних паперів, обіг яких зупинено більше ніж на 12 місяців, з використанням понижуючого коефіцієнту, що застосовується до балансової вартості таких акцій яка склалася на дату оцінки, виникає лише після перебігу (закінчення) зазначеного строку (дванадцяти місяців з дня зупинення обігу акцій).

Як вже зазначалося вище, рішенням НКЦПФР від 20.08.2015 № 1330 зупинено з 21.08.2015 внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА».

Рішенням НКЦПФР від 26.11.2015 № 1947 зупинено з 30.11.2015 торгівлю цінними паперами ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» ( код за ) на будь-якій фондовій біржі на термін до 29.07.2016.

Рішенням НКЦПФР від 07.06.2016 № 642 зупинено з 08.06.2016 внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА».

Суд зазначає, що наведені вище рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку на момент здійснення позивачем оцінки (уцінки) цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» із застосуванням понижуючого коефіцієнту не скасовані. Таким чином, перебіг дванадцятимісячного строку, на який йдеться посилання в пункті 6.3.5 наказу № 2015/12/30-2 від 30.12.2015 «Про облікову політику ТОВ «КУА «Сучасні фінансові інструменти» на 2016 рік», починається з 21.08.2015 та закінчується 21.08.2016.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обов`язок позивача із здійснення оцінки цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» з використанням понижуючого коефіцієнту, що застосовується до балансової вартості таких акцій яка склалася на дату оцінки, виник лише в 2016 році, у зв`язку з чим позивачем правомірно здійснено в 2016 році (звітному податковому році) оцінку цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» із застосуванням понижуючого коефіцієнту.

Наведені вище обставини спростовують доводи відповідача, що переоцінка цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» мала бути здійснена позивачем саме в 2015 році.

Щодо посилання відповідача в Акті перевірки на помилки у фінансовій звітності, то з цього приводу суд зазначає, що ці обставини в даному випадку не впливають на правомірність/неправомірність здійснення позивачем в 2016 році оцінки цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» із застосуванням понижуючого коефіцієнту.

Також, суд зазначає, що посилання відповідачем в Акті перевірки на положення п. п. 38, 43, 45, 46 МСБО 39 є необґрунтованими, оскільки вказані норми МСБО 39 виключені ще 17.10.2013.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість тверджень відповідача щодо можливості здійснення позивачем переоцінки цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» в 2015 році, чим порушено пп.134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПК України, що призвело до завищення в 2016 році інших витрат в сумі 1 050 000,00 грн., та як наслідок заниження податку на прибуток у вказаному періоді на суму 189 000,00 грн.

Суд акцентує увагу на тому, що частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

В даному випадку, відповідач відповідно до принципу офіційності повинен довести в суді, що оцінка цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» мала бути здійснена позивачем саме в 2015 році.

В той же час, відповідач не надано суду доказів на підтвердження доводів, викладених в Акті перевірки, які стали підставою для нарахування позивачу податкових зобов`язань за 2016 рік. Тобто, відповідачем не доведено правомірність прийнятого в цій частині податкового повідомлення-рішення.

Суд також зазначає, що Акт перевірки не може вважатися беззаперечним доказом вчинення позивачем податкового правопорушення, оскільки саме по собі описання в Акті перевірки податкового правопорушення не може бути належним доказом вчинення позивачем такого порушення.

Фактично відповідач, заявивши про вчинення позивачем податкового правопорушення, поклав на позивача та на суд обов`язок спростовувати ці висновки, обмеживши свою участь у розгляді справи формальним невизнанням заявленого позову.

Враховуючи встановлені у справі обставини та наявні у ній матеріали, суд дійшов висновку про доведення позивачем протиправності донарахування відповідачем податку на прибуток за 2016 рік в сумі 189 000,00 грн., включення цього податку і штрафу відповідного розміру до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, та, як наслідок, про відсутність у відповідача правових підстав для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 18.04.2018 в цій частині.

Стосовно заниження позивачем фінансового результату до оподаткування в 2015 році на суму безнадійної заборгованості, що призвело до заниження податку на прибуток у вказаному періоді, суд зазначає наступне.

Так, з 01.01.2014 р. позивач управляв активами Пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду «Каскад» (код за ЄДРСІ 2331281).

Перевіркою встановлено, що згідно даних бухгалтерського обліку станом на 01.01.2014 на балансі ТОВ «КУА «Сучасні фінансові інструменти» (ПВНЗІФ «Каскад») обліковувалась кредиторська заборгованість перед Filomena Financial LTD (договір від 11.10.2005) у сумі 1 407 080 грн.

В Акті перевірки зазначено, що до перевірки не надано первинні документи, а саме: договори, акти виконаних робіт (надання послуг), акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) щодо підтвердження походження даної заборгованості, про що складено акт про ненадання первинних документів від 20.03.2018 № 273/26-15-14-06-02/35691307.

Відповідно до абз. «а» пп.14.1.11 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України безнадійна заборгованість - це заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

З урахуванням приписів статей 7 та 23 Конвенції про позовну давність в міжнародної купівлі-продажу товарів, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 3382-XII від 14.07.1993, якими передбачено строк позовної давності 10 років, відповідач в Акті перевірки дійшов висновку, оскільки договір з Filomena Financial LTD укладено 11.10.2005, а тому у 2015 році дана заборгованість є безнадійною.

За таких обставин, на думку відповідача, позивач повинен всю суму непогашеної кредиторської заборгованості включити до складу доходів, що враховуються при обчислені об`єкта оподаткування.

Як зазначено в Акті перевірки, на виконання вимог МСБО, МФСЗ та Податкового кодексу, 31.03.2015 позивачем списано до інших доходів ПВНЗІФ «Каскад» кредиторську заборгованість перед Filomena Financial LTD у сумі 1 407 080 грн. як безнадійну.

Також, в Акті перевірки відповідач зазначає, що отримані доходи у вигляді визнання кредиторської заборгованості безнадійною у розмірі 1 407 080 грн. не є доходами від діяльності інституту спільного інвестування та зобов`язанні оподатковуватись в загальному порядку.

Таким чином, на думку відповідача, на порушення пп.141.6.1 п.141.6 ст. 141 Податкового кодексу України, позивачем безпідставно застосовано пільгу з податку на прибуток до інших доходів ПВНЗІФ «Каскад» за 2015 рік на суму безнадійної кредиторської заборгованості на загальну суму 1 407 080 грн.

З урахуванням викладеного, відповідач дійшов висновку про заниження позивачем фінансового результату до оподаткування в 2015 році на суму 1 407 080 грн., що призвело до заниження податку на прибуток у вказаному періоді на суму 253 274 грн.

Однак, з наведеними висновками відповідача суд не може погодитись виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 11 жовтня 2005 року між Приватною компанією з обмеженою відповідальністю «Філомена Файненшил Лімітед» (Filomena Financial LTD) (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Ренова Альянс», що діяло від імені та за рахунок Пайового венчурного інвестиційного фонду «Ренова» недиверсифікованого виду закритого типу (Покупець), укладено Договір купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі (фонді) Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИНА КНЯЗЯ ТРУБЕЦЬКОГО».

Відповідно до умов даного договору, Приватна компанія з обмеженою відповідальністю «Філомена Файненшил Лімітед» (далі - Filomena Financial LTD) передала (відступила) у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Ренова Альянс», що діяло від імені та за рахунок Пайового венчурного інвестиційного фонду «Ренова» недиверсифікованого виду закритого типу частку в Статутному капіталі (фонді) Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИНА КНЯЗЯ ТРУБЕЦЬКОГО» (далі-Товариство) у розмірі 1 407 079,53 грн., що дорівнює 39,233% в статутному капіталі Товариства.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що ціна договору складає 1 407 079,53 грн.

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що за домовленістю сторін розрахунок за цим договором може здійснюватись в іншій, не забороненій законодавством України формі.

11 серпня 2006 року між Приватною компанією з обмеженою відповідальністю «Філомена Файненшил Лімітед» (Filomena Financial LTD) (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Ренова Альянс», що діяло від імені та за рахунок Пайового венчурного інвестиційного фонду «Ренова» недиверсифікованого виду закритого типу (Покупець), складено Акт до Договору купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі (фонді) Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИНА КНЯЗЯ ТРУБЕЦЬКОГО» від 11 жовтня 2005 року.

Відповідно до п. 1 наведеного Акту, на погашення грошового зобов`язання за Договором Покупець передав, а Продавець прийняв два прості векселі векселедавця ТОВ «НВК Укрпектин» (код 32792268) №0 від 08.09.2005, дата погашення 08.09.2010, номінальною вартістю 761 193,60 грн., та №8 від 27.12.2005, дата погашення 27.12.2015, номінальною вартістю 1 000 000,00 грн. Всього два векселі номінальною вартістю 1 761 193,60 грн.

Пунктом 2 Акту передбачено, що відповідно до п.п. 5.2-5.3 Договору купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі (фонді) Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИНА КНЯЗЯ ТРУБЕЦЬКОГО» від 11 жовтня 2005 року Покупець передав, а Продавець прийняв в рахунок погашення грошового зобов`язання у розмірі 1 407 079,53 грн. два векселі згідно наведеної таблиці в п. 1 Акту.

Відповідно до пунктів 3 та 4 Акту, цим Актом сторони підтверджують, що всі зобов`язання по Договору купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі (фонді) Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИНА КНЯЗЯ ТРУБЕЦЬКОГО» від 11 жовтня 2005 року Покупцем виконані належним чином і у встановлені строки. Сторони не мають одна до одної будь-яких майнових, фінансових та інших зобов`язань.

Тобто, з вищевикладеного чітко вбачається, що зобов`язання ТОВ «Компанія з управління активами Ренова Альянс» за вказаним вище договором виконано у повному обсязі.

В подальшому, згідно договору № б/н від 06.05.2009 про передачу сукупності активів та зобов`язань Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Ренова Альянс» (КУА) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КУА «Сучасні фінансові інструменти» (Нова КУА) складено Акт приймання-передавання від 07.07.2009 щодо передачі активів та зобов`язань Пайового венчурного інвестиційного фонду «Рнова» недиверсифікованого виду закритого типу «Компанія з управління активами Ренова Альянс» (код ЄДРІСІ - 233071) до Пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду «Каскад» (код ЄДРІСІ - 2331281), що знаходиться під управлінням ТОВ «КУА «Сучасні фінансові інструменти» станом на 23 березня 2009 року.

Як вбачається зі змісту наведеного Акту, до ПВНЗІФ «Каскад», що знаходиться під управлінням ТОВ «КУА «Сучасні фінансові інструменти» перешли зобов`язання з погашення заборгованості перед Filomena Financial LTD в розмірі 1 407 079,53 грн., яка виникла на підставі Договору від 11.10.2005. Хоча, як вбачається з вищенаведеного, такі зобов`язання були виконанні в повному обсязі ще 11.08.2006, шляхом передачі Filomena Financial LTD за Актом приймання-передавання двох простих векселів, номінальною вартістю 1 761 193,60 грн. Тобто, до ПВНЗІФ «Каскад», що знаходиться під управлінням ТОВ «КУА «Сучасні фінансові інструменти», перейшли зобов`язання з погашення кредиторської заборгованості, якої станом на 29 березня 2009 року не існувало.

21 липня 2009 року ПВНЗІФ «Ренова» (ТОВ «Компанія з управління активами Ренова Альянс») видано бухгалтерську довідку. Відповідно до даної довідки, остання складена у зв`язку з виявленням у липні 2009 року помилки в записах бухгалтерського обліку ПВНЗІФ «Ренова», а саме з контрагентами ТОВ «ВИНА КНЯЗЯ ТРУБЕЦЬКОГО» (дебет рахунку 6852 (Розрахунки з іншими кредиторами) (у разі замовлень) - у сумі 1 407 079,53 грн.) та Filomena Financial LTD (кредит рахунку 6852 (Розрахунки з іншими кредиторами) (у разі замовлень) - у сумі 1 407 079,53 грн.

Дана помилка була допущена у серпні 2006 року при відображені бухгалтерських операцій згідно акту приймання-передачі векселів від 11.08.2006 до Договору купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі (фонді) Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИНА КНЯЗЯ ТРУБЕЦЬКОГО» від 11 жовтня 2005 року.

Як зазначено у наведеній вище бухгалтерській довідці, помилку виправити наступною бухгалтерською проводкою: Дебет 6852 (Filomena Financial LTD (Договір б/н від 11.10.2005))) - Кредит 6852 (ТОВ «ВИНА КНЯЗЯ ТРУБЕЦЬКОГО» (Договір б/н від 11.10.2005)) - 1 407 079,53 грн.

30 липня 2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Ренова Альянс» (КУА) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КУА «Сучасні фінансові інструменти» (Нова КУА) укладено Додаток № 1 до Акту приймання-передавання від 07.07.2009 щодо передачі активів та зобов`язань Пайового венчурного інвестиційного фонду «Рнова» недиверсифікованого виду закритого типу «Компанія з управління активами Ренова Альянс» (код ЄДРІСІ - 233071) до Пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду «Каскад» (код ЄДРІСІ - 2331281), що знаходиться під управлінням ТОВ «КУА «Сучасні фінансові інструменти» станом на 23 березня 2009 року.

Згідно Додатку № 1 від 30.07.2009 у зв`язку з виявленням помилки у веденні бухгалтерського обліку, потрібно скоригувати дані бухгалтерського обліку згідно додатково наданих документів. Відповідно до скоригованих даних бухгалтерського обліку, в дебеті рахунку/субрахунку 6852 «Розрахунки з різними кредиторами (у розрізі замовлень)» контрагенту ТОВ «ВИНА КНЯЗЯ ТРУБЕЦЬКОГО» не повинно бути запису 1 407 079,53 грн. (підстава для коригування - бухгалтерська довідка від 21.07.2009); в кредиті рахунку/субрахунку 6852 «Розрахунки з різними кредиторами (у розрізі замовлень)» контрагенту Filomena Financial LTD не повинно бути запису 1 407 079,53 грн. (підстава для коригування - Акт приймання-передачі векселів від 11.08.2006).

Як зазначено позивачем у позовній заяві та підтверджується матеріалами справи, вищевказана помилка щодо невірного відображення кредиторської заборгованості була виправлена у бухгалтерському обліку ПВНЗІФ «Каскад» у 2015 році. Дані обставини підтверджуються також Актом перевірки.

Всі вищенаведені документи надавались позивачем відповідачу як під час проведення перевірки, так й разом із запереченнями позивача на Акт перевірки.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Параграфом 7 Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 18 (МСБО 18) «Дохід» встановлено, що дохід - це валове надходження економічних вигід протягом періоду, що виникає в ході звичайної діяльності суб`єкта господарювання, коли власний капітал зростає в результаті цього надходження, а не в результаті внесків учасників власного капіталу.

Відповідно до п.п. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак:

а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності;

б) прострочена заборгованість померлої фізичної особи, за відсутності у неї спадкового майна, на яке може бути звернено стягнення;

в) прострочена заборгованість осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, оголошені померлими;

ґ) прострочена понад 180 днів заборгованість особи, розмір сукупних вимог кредитора за якою не перевищує мінімально встановленого законодавством розміру безспірних вимог кредитора для порушення провадження у справі про банкрутство, а для фізичних осіб - заборгованість, що не перевищує 25 відсотків мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у разі відсутності законодавчо затвердженої процедури банкрутства фізичних осіб);

д) актив у вигляді корпоративних прав або не боргових цінних паперів, емітента яких визнано банкрутом або припинено як юридичну особу у зв`язку з його ліквідацією;

е) сума залишкового призового фонду лотереї станом на 31 грудня кожного року;

є) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії щодо примусового стягнення майна боржника не призвели до повного погашення заборгованості;

ж) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством;

з) заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв`язку з їх ліквідацією.

З положень п.п. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України чітко вбачається, що безнадійною заборгованістю може бути лише існуюча не погашена заборгованість. Не може бути заборгованість безнадійною, яка вже погашена.

Враховуючи наведені обставини та норми права, суд приходить до висновку, оскільки кредиторська заборгованість перед Filomena Financial LTD згідно Договору купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі (фонді) Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИНА КНЯЗЯ ТРУБЕЦЬКОГО» від 11 жовтня 2005 року в розмірі 1 407 079,53 грн. була погашена 11 серпня 2006 року, шляхом передачі Filomena Financial LTD двох простих векселів, що підтверджується Актом приймання-передачі векселів від 11 серпня 2006 року, а в бухгалтерському обліку позивача така заборгованість відображалась помилково, у зв`язку з чим, в 2015 році останнім така помилка була виправлена, в даному випадку не можливо визнати у якості безнадійної заборгованості згідно п.п. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, заборгованість, яка була погашена ще в серпні 2006 року.

Суд зазначає, що виправлення позивачем в бухгалтерському обліку помилки не впливає на фінансовий результат до оподаткування, у зв`язку з чим не призводить до заниження податку на прибуток.

Отже, віднесення зобов`язань/погашеної кредиторської заборгованості ТОВ «КУА «Сучасні фінансові інструменти» на суму 1 407 079,53 грн. ( в Акті перевірки дана суму округлена до суми - 1 407 080 грн.) до складу доходу здійснено відповідачем всупереч викладеним положенням чинного законодавства України.

Виходячи із встановленої судом протиправності віднесення суми в розмірі 1 407 079,53 грн. ( в Акті перевірки дана суму округлена до суми - 1 407 080 грн.) до складу доходів позивача за 2015 рік, неправомірним є і визначення (збільшення) грошового зобов`язання позивачу з податку на прибуток підприємств за 2015 рік та нарахування штрафних санкцій у відповідній частині в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні.

Враховуючи встановлені у справі обставини та наявні у ній матеріали, суд дійшов висновку про доведення позивачем протиправності донарахування відповідачем податку на прибуток за 2015 рік в сумі 253 274 грн., включення цього податку і штрафу відповідного розміру до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, та, як наслідок, про відсутність у відповідача правових підстав для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 18.04.2018 в цій частині.

Суд зазначає, що під час розгляду даної справи, відповідачем не до доведено належними та допустимими доказами правомірність прийнятого в цій частині податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, суд приходить до висновку про протиправність прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 18.04.2018 та наявність підстав для його скасування.

Суд не приймає до уваги наданий позивачем висновок експерта Експертно-дослідної служби України № 294/08/2018 від 17 серпня 2018 року, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження повноважень судового експерта ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч. ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Як вже зазначалось вище, відповідачем у справі не надано суду жодних доказів, які б спростували доводи викладені позивачем у позовній заяві та наданих доказах до матеріалів справи.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин вбачається, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КУА «Сучасні фінансові інструменти» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 137, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КУА «Сучасні фінансові інструменти» (місцезнаходження: 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 3-А ) до Головного управління ДФС у м. Києві (місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18 квітня 2018 року № задовільнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві від 18 квітня 2018 року № .

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КУА «Сучасні фінансові інструменти» (місцезнаходження: 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 3-А, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 7342,86 грн. ( сім тисяч триста сорок дві гривні вісімдесят шість копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у місті Києві (місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко