Справа № 160/9458/18
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 160/9458/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року, суддя першої інстанції Олійника В. М., по справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA110160/2018/000054/1, прийняте 27.11.18 Дніпропетровською митницею ДФС.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.11.2018 р. до Дніпропетровської митниці ДФС для митного оформлення в режимі імпорту автомобіля «Volkswagen Touran», придбаного позивачем у Німеччині за 3000 євро, декларантом ТОВ «Агро-Союз-Термінал» подана митна декларація типу ІМ40ДЕ № UA110160/2018/004994, в якій митна вартість визначена за ціною договору.

27.11.2018 року Дніпропетровською митницею ДФС прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA110160/2018/000054/1, згідно якого, із застосуванням другорядних методів митна вартість товару скоригована в сторону збільшення до 9217, 65 євро, яке є протиправним, оскільки декларантом були надані всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості саме за ціною придбання, надання банківського платіжного документу на вимогу митного органу не було можливим через те, що оплату товару здійснено готівкою безпосередньо продавцю, відомості про що містяться у договорі купівлі/рахунку від 23.18.18 №23.10.2018-01. Відповідачу надавалось письмове підтвердження компанії «YES Automobile GmbH» від 20.11.18 про те, що автомобіль придбаний за 3000 євро.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач обґрунтував свій сумнів щодо заявленої позивачем митної вартості товару за основним методом та довів правомірність застосування другорядного методу визначення митної вартості товару.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що разом з митною декларацією, з урахуванням особливості зовнішньоекономічної операції з імпорту громадянами транспортних засобів, подано наступні документи, передбачені частиною 2 статті 53 Митного кодексу України: договір купівлі/рахунок від 23.10.18 № 23.10.2018-01; довідка від 07.11.18 № б/н про вартість перевезення товару. Надання банківського платіжного документу не було можливим через оплату товару готівкою безпосередньо продавцю, відомості про що є у договорі купівлі/рахунку від 23.10.18 № 23.10.2018-01.

У рішенні, відзиві та запереченні позивача відсутні посилання на те, що виявлена хоча б одна з 5 обставин, за яких посадова особа митного органу мала право вимагати подання додаткових документів із застосуванням частин 3, 4статті 53 Митного кодексу України.

Оплата за товар здійснена готівкою подавцю - компанії «YES Automobile GmbH», відомості про що є у договорі купівлі/рахунку від 23.18.18 № 23.10.2018-01, через що фізично не можуть існувати банківські платіжні документи при оплаті готівкою. Враховуючи викладене, відповідачу надано письмове підтвердження компанії «YES Automobile GmbH» від 20.11.18 про те, що автомобіль, придбаний позивачем за 3000 євро. Відповідач в рішенні підтвердив отримання вказаного письмового підтвердження, однак не обґрунтував, чому вказаний лист не взято до уваги.

Також зазначає, що Митним кодексом України не передбачено право відповідача використовувати для коригування митної вартості товарів данні веб-порталів.

Частина 2 статті 64 Митного кодексу України безальтернативно зобов`язує відповідача при використанні резервного методу визначення митної вартості використовувати виключно раніше визнану (визначену) органами доходів і зборів митну вартість. Тобто, відповідач був зобов`язаний взяти за основу митну вартість із оформленої раніше митної декларації, за якою в митному режимі імпорту випущений у вільний обіг автомобіль «Volkswagen Touran».

Більше того, пункт 3 статті 64 Митного кодексу України прямо забороняє відповідачу при використанні резервного методу визначати митну вартість на підставі ціни товару на внутрішньому ринку країни-експортера (Німеччини в даному випадку).

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Зазначає, що митна вартість заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 МКУ, а саме: 3000 євро.

Статтею VІІ ГАТТ передбачено, що оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару або вартості аналогічного товару.

Відповідно до статті 377 МКУ товари за товарними позиціями 8701 - 8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

За результатом контролю митної вартості встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

До митного оформлення не надано перекладів документів.

Банківські платіжні документи до митного оформлення не надано, що унеможливлює підтвердження заявленого рівня вартості як ціни, що фактично сплачена.

Крім того, позивачем не підтверджено транспортні витрати на доставку автотранспортного засобу.

Надана разом з ЕМД від 16.11.2018 №UА110160/2018/004994, експортна митна декларація (Німеччина) № 18 DЕ07Е4 від 23.10.2018 не містить інформації щодо чисельного значення вартості товару.

У графі 46 наданої декларантом копії митної декларації країни відправлення зазначені відомості щодо статистичної вартості на рівні 3000 євро, що відповідає заявленій в Україні фактурній вартості. Враховуючи відсутність у наданій копії митної декларації країни відправлення відомостей щодо включення до статистичної вартості витрат, пов`язаних з транспортуванням товару до митного кордону щодо їх розміру, можливе неврахування у повному обсязі всіх складових митної вартості при декларуванні товару на митній території України.

З урахуванням частини 3 статті 337 МКУ проведено контроль співставлення з відомостями інтернет-ресурсу www.schwackenet.de.

Приймаючи за основу розрахунку значення ринкової вартості системи www.schwackenet.de, на рівні 9117,65 євро з урахуванням всіх складових, зазначених у митній декларації від 16.11.2018 №UА110160/2018/004994 митна вартість оцінюваного товару розраховується на рівні 9217,65 євро.

Система schwackenet.de - це мінародна загальвизнана та загальнодоступна інтернет-платформа. Користування системою є платним та передбачає реєстрацію суб`єкта користування. Державна фіскальна служба України, в межах виконання своїх функцій, зареєстрована у вищевказаній системі та користується інформацією на платній основі та надає інформацію територіальним органам.

Наказом Державної митної служби України № 885 «Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів» митниці зобов`язано використовувати у своїй роботі джерела цінової інформації - довідники schwackenet.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує доводи, викладені в апеляційній скарзі, наполягає на її задоволенні.

Представник відповідача заперечує проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Заслухавши представників позивача та відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 16.11.18 року для митного оформлення в режимі імпорту автомобіля «Volkswagen Touran», придбаного ОСОБА_1 в Німеччині, декларантом ТОВ «Агро-Союз-Термінал» за дорученням позивача до Дніпропетровської митниці ДФС подана митна декларація типу ІМ40ДЕ № UA110160/2018/004994, в якій при визначенні ціни товару застосовано основний метод - за ціною договору (контракту) та визначено митну вартість авто, що декларується на рівні 3000 євро.

27.11.18 р. Дніпропетровською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA110160/2018/000054/1, за яким митна вартість товару скоригована до 9217,65 євро, митна вартість митним органом визначена із застосуванням другорядного методу.

Із вказаним рішенням від 27.11.2018 р. позивач не погоджується, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню судом.

Правомірність прийняття вказаного рішення митного органу передано на розгляд суду.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування. (частина 2 статті 1 Митного кодексу України)

Згідно зі статтею 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи. (частина 3 статті 318 Митного кодексу України)

Митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію. (частина 1 статті 248 Митного кодексу України)

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. (частина 1 статті 257 МК України)

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. (частина 1 статті 53 Митного кодексу України)

За вимогами частини 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 вказаної статті, у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати ( за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

При цьому, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. (частина 5 статті 53 Митного кодексу України)

Частиною 1 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 2 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. (частина 1 статті 337 Митного кодексу України)

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. (пункт 1 частини 5 статті 54 Митного кодексу України)

Згідно з частиною 1 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). (частина 2 статті 57 Митного кодексу України)

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. (частина 3 статті 57 Митного кодексу України)

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. (частина 4 статті 57 Митного кодексу України)

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. (частина 5 статті 57 Митного кодексу України)

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. (частина 6 статті 57 Митного кодексу України)

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. (частина 7 статті 57 Митного кодексу України)

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу. (частина 8 статті 57 Митного кодексу України)

У відповідності до статті 254 Митного кодексу України, документи, необхідні для здійснені митного контролю та митного оформлення товарів подаються митному органу українською мовою.

Відповідно до вимог статті 335 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа надають органу доходів і зборів транспортні (перевізні) документи.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною 3 цієї статті у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Матеріалами справи підтверджено, що разом із митною декларацією декларантом на підтвердження заявленої митної вартості товару подано відповідачу договір купівлі/рахунок від 23.18.18 року № 23.10.2018-01 (код документа « 0380») та довідку від 07.11.2018 року № б/н про вартість перевезення товару (код документа « 3007»).

Як встановлено судом, посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС було здійснено контроль наявності підтверджуючих документах на обґрунтування заявленої митної вартості заявленого до розмитнення в декларації ІМ40ДЕ № UA110160/2018/004994 автомобіля «Volkswagen Touran», придбаного ОСОБА_1 в Німеччині. За результатами такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять відомостей щодо ціни, котра була фактично сплачена або підлягає сплаті. До митного оформлення не було надано перекладів документів. Також не було надано документів на підтвердження транспортної складової в митній вартості товару.

Відповідачем повідомлено декларанта про необхідність надання додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товару.

Декларантом - ТОВ «Агро-Союз-Термінал» 26.11.2018 надані наступні документи:

історія автомобіля від 23.11.2018;

підтвердження вивозу авто з ЄС (експортна МД) від 23.10.2018;

підтвердження продавця про продаж 20.11.2018 з перекладом,

лист покупця б/н від 26.11.2018 року.

Як вказав позивач, надання банківського платіжного документу відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, не було можливим через оплату товару готівкою безпосередньо продавцю, відомості про що є у договорі купівлі/рахунку№23.10.2018-01.

За результатом розгляду додатково наданих документів митний орган вказав, що надані до митного контролю додаткові документи не містять інформації, яка підтверджує числові значення як складових (витрати на транспортування, страхування, інше) заявленої митної вартості товару так і відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена (банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару).

Колегія суддів зазначає, що, з урахуванням додатково поданих документів (перекладу договору купівлі/рахунку), оплата товару підтверджена договором купівлі/рахунком від 23.10.2018 року, сума договору складає 3000 євро, оплата готівкою (а. с. 10)

Крім того, листом компанії «YES Automobile GmbH» від 20.11.18 підтверджено факт купівлі ОСОБА_2 23.11.2018 в Гамбурзі транспортний засіб Фольксваген Тоуран Таксі за ціною 3000 євро. (а. с. 12)

Вищевикладені обставини спростовують висновки митного органу щодо відсутності інформації, яка підтверджує ціну, що була фактично сплачена, з огляду на договір-рахунок, в якому прямо вказано про оплату суми готівкою та лист компанії, що продала позивачу транспортний засіб.

Таким чином, у митного органу були наявні достатніми відомості щодо ціни імпортованого товару для перевірки вірності заявленої митної вартості товару та розрахунку митної вартості товару за основним методом - ціною договору.

Враховуючи, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу, підстав для застосування другорядного методу для визнання митної вартості транспортного засобу у відповідача не було.

Відповідно до оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, відповідач, приймаючи рішення, не застосовував інформацію з цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби (ПІК ЄАІС).

Разом з тим, застосувавши у спірних правовідносинах резервний метод визначення митної вартості (ст. 64 МКУ), відповідач в обов`язковому порядку мав використати інформацію з ПІК ЄАІС, оскільки це прямо передбачено Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Мінфіну України від 24.05.2012 №598 (надалі Правила №598).

Також колегія суддів оцінює критично дані довідкової інформації з системи schwackenet.de, оскільки, крім усіх параметрів автомобіля, як то: марка, модель, номер кузова, тип двигуна, об`єм циліндрів, потужність, дата виготовлення, відповідачем не надано доказів урахування недоліків у автомобілі коробки перемикання швидкостей, про що зазначено у листі компанії-продавця транспортного засобі.

Вищевикладені обставини свідчать, що враховувати отримані відповідачем дані, як значення ринкової вартості транспортного засобу, без урахування вищенаведених обставин є таким, що вчинено з порушенням норм Митного кодексу України.

Крім того, колегія суддів вважає, що SCHWACKE вказує приблизну остаточну вартість потриманих автомобілів в залежності від типу транспортного засобу, року випуску, обладнання та пробігу на ринку Німеччини, тобто, в даному випадку вказує ціну на внутрішньому ринку країни - експортера, тоді як згідно з пунктом 3 частини 3 статті 64 Митного кодексу України митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі ціни товарів на внутрішньому ринку країни - експортера.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до пункту 4 части 1, частини 2 статті 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, загальний розмір документально підтверджених витрат заявника апеляційної скарги - судового збору, що належить до відшкодування, становить 1761 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят одна гривня) 21 коп.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA110160/2018/000054/1, прийнятого 27.11.2018 Дніпропетровською митницею ДФС.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Дніпропетровської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 1761, 21грн. (одна тисяча сімсот шістдесят одна гривня 21 копійка)

Постанова набирає законної сили 13.08.2019 та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров