Справа № 580/1291/19
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1291/19 Суддя (судді) першої інстанції: В.О. Гаврилюк
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Степанюка А.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі Головне управління, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у перерахунку пенсії (лист № 1423/Д-10 від 09.01.2019) відповідно до чинного законодавства;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 27 листопада 2017 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі Довідки про основні та додаткові види грошового забезпечення, які були виплачені сержанту за період з 1 листопада 2015 по 31 жовтня 2017, виданої в/ч НОМЕР_1 за № 440 від 07.11.2018, із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди (колонка № 12 Довідки).

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу відповідно до змісту якої просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, з підстав викладених в адміністративному позові та апеляційній скарзі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неправильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права, порушено норми процесуального права, не надано правової оцінки всім обставинам, а також доводам позивача, які мають значення для вирішення даної справи, висновки суду не відповідають дійним обставинам справи.

Разом з цим, апелянт звертає увагу, що судом першої інстанції не було враховано правової позиції Верховного Суду.

Таким чином, позивач вважає, що прийняте судом рішення є незаконним та необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

Відповідачем було подано відзив на апеляційну скаргу позивача відповідно до змісту якого останній зазначає, що з обставинами, викладеними в апеляційній скарзі не погоджується та вважає, що судом першої інстанції рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права та з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

За наведених обставин відповідач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 без змін.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 перебуває на обліку на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та з 27.11.2017 отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-ХІІ від 09.04.1992.

Згідно з листом відповідача від 09.01.2019 №1423/Д-10 пенсія за вислугу років обчислена позивачу із грошового забезпечення у сумі 5016,85 грн., визначеного відповідно до ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-Х11, п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393, грошового атестату від 27.11.2017 серії ЗУ № 297271 та довідки про додаткові види грошового забезпечення від 05.12.2017 № 1194.

З довідки про основні та додаткові види грошового забезпечення, які були виплачені позивачу за період з 01.11.2015 по 31.10.2017 від 07.11.2017 № 440 вбачається, що до грошового забезпечення позивача для призначення пенсії за вислугу років включені: посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років у розмірі 30%, надбавка за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50%, надбавка за особливі умови служби у розмірі 7,5%, щомісячні премії, а також щомісячна додаткова грошова винагорода.

21.12.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок призначеної пенсії за вислугу років та надав довідку військової частини НОМЕР_1 № 440 від 07.11.2018 про основні та додаткові види грошового забезпечення, які були виплачені позивачу за період з 01.12.2015 по 30.11.2017.

Листом від 09.01.2019 №1423/Д-10 відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років, оскільки ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-Х11 не містить положень про включення до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення та винагороди за безпосередню участь в АТО.

Разом з цим, відповідач зазначив, заява позивача про перерахунок пенсії від 21.12.2018 не відповідає встановленій формі. Оригінал довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за встановленою формою, із зазначенням назви, дати та номера законодавчого акта, що є підставою для перерахунку пенсії - не надано. крім того, інформація про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в наданій позивачем копії довідки від 07 листопада 2018 року № 440 відсутня.

За наведених обставин, відповідач повідомив позивачу, щор підстави для проведення перерахунку його пенсії з урахуванням, зокрема, щомісячної додаткової грошової винагороди згідно з копією довідки від 07.11.2018 № 440 - відсутні.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Приймаючи рішення відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що питання врахування у складі грошового забезпечення середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення могло б бути предметом спору про визнання протиправними дій Черкаського обласного військового комісаріату щодо складення довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача без врахування середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення та не може бути розглянуто в рамках цієї адміністративної справи, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства права самостійно визначати розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідач не має.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до положень ст.19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону №2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

У силу частини 3 статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні за змістом положення також викладено у пункті 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), згідно з якими пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема, осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Так, згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, якою відступлено від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі № 286/2987/16-а (К/9901/1465/17), при обчисленні пенсії особам звільненим з військової служби не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія.

Згідно із ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, з наведеного вбачається, що суми грошового забезпечення (грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги, одноразову грошову винагороду при звільненні з військової служби) не є щомісячними або такими, що виплачувались позивачеві раз на місяць, а є лише одноразовими виплатами, що виплачувались раз на рік та які не мали систематичного характеру.

Натомість, що стосується щомісячної додаткової грошової винагороди, то з поданої позивачем довідки від 07.11.2018 № 440 вбачається, що відповідні виплати здійснювались позивачеві щомісяця з листопада 2015 року по січень 2017 року.

Таким чином, матеріли справи свідчать, що щомісячна додаткова грошова винагорода як додатковий вид грошового забезпечення, мала постійний характер, оскільки сплачувалися позивачеві регулярно, щомісяця, тобто систематично, а отже такі має бути включеною до розміру грошового забезпечення відповідної посади для розрахунку пенсії позивача.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно було відмовлено позивачеві у перерахунку пенсії враховуючи таку складову грошового забезпечення, як щомісячна додаткова грошова винагорода, оскільки ця виплата мала постійний характер та повинна бути включеною до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин у їх сукупності та взаємозв`язку, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що згідно вимог ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Натомість, як встановлено колегією суддів, судом першої інстанції під час вирішення даної справи суд дійшов помилкових висновків, що не узгоджуються з нормами матеріального права та правовою позицією Верховного Суду, що у свою чергу, призвело до неправильного вирішення даного спору. При цьому, доводи апелянта заслуговують уваги, оскільки спростовують висновки суду першої інстанції.

Положеннями ст. 315 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а викладені у рішенні висновки - не відповідають дійсним обставинам справи, колегія суддів приходить до висновку про скасування такого рішення.

Керуючись ст. ст. 242, 246, 308, 311, 315, 317, 321, 325, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року скасувати та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії відповідно до чинного законодавства, викладене у листі № 1423/Д-10 від 09.01.2019

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 27 листопада 2017 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі Довідки про основні та додаткові види грошового забезпечення, які були виплачені сержанту за період з 1 листопада 2015 по 31 жовтня 2017, виданої в/ч НОМЕР_1 за № 440 від 07.11.2018, із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди (колонка № 12 Довідки).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статями 328 329 КАС України.

Головуючий суддя: А.Б. Парінов

Судді: І.О. Лічевецький

А.Г. Степанюк