Справа № 359/9379/18
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 серпня 2019 року м. Київ № 359/9379/18
Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Мирненської сільської ради Бориспільського району Київській області про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
до Бориспільського міськрайонного суду Київської області звернувся ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з позовом до Мирненської сільської ради Бориспільського району Київській області (08361, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Мирне, вул. Центральна, 5, ) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд «визнати протиправними дії Мирненської сільської ради, а саме у рішенні-відмові від 19.10.2018 №288-27-VII, визнати недійсним лист від 24.10.2018 № 02-28/535 через неправомірність, зобов`язати Мирненську сільську раду надати дозвіл на розробку проектної документації учаснику бойових дій АТО».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з метою реалізації свого першочергового права, як учасника антитерористичної операції, на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд він звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки на території Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області.

У зв`язку із існуючим рішенням відповідача про тимчасове призупинення надання (відведення) земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, позивачеві, за результати розгляду його заяви, відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою про що відповідачем прийнято рішення від 19.10.2018 за №288-27-VII.

Оскільки, на думку позивача, рішення від 19.10.2018 за №288-27-VII не ґрунтується на положеннях земельного законодавства України, позивач просить суд визнати його незаконним та скасувати.

З тих самих підстав позивач просить суд визнати незаконним лист відповідача про відмову у наданні йому дозволу на розробку проекту землеустрою від 24.10.2018 за № 02-28/535 та зобов`язати Мирненську сільську раду Київської області надати дозвіл на розробку проекту відведення йому у власність земельної ділянки орієнтовним розміром 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.11.2018, на підставі статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України, справу №359/9379/18 передано за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.

17 грудня 2018 дана адміністративна справа надійшла до Київського окружного адміністративного суду та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Панченко Н. Д.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.02.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін та проведення судового засідання.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, що оскаржуване рішення є правомірним та прийняте з урахуванням положень чинного законодавства.

Зазначив, що відмовляючи позивачеві у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, відповідач діяв керуючись рішенням Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області за № 74-7-VІІ від 14.07.2016 «Про розгляд заяв громадян щодо надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд» яким тимчасово призупинено відведення громадянам земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд на території Мирненської сільської ради.

Крім того, наполягає на тому, що суд не може перебирати на себе повноваження, якими наділений орган місцевого самоврядування, зокрема щодо прийняття чи відмові у прийнятті того, чи іншого рішення, а відтак, просить суд відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Громадянин України ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно наявного в матеріалах справи посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 04.12.2015 та довідки № 3072 від 22.04.2016, виданої військовою частиною № НОМЕР_3 Національної гвардії України, ОСОБА_1 захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав безпосередню участь в антитерористичній операції і йому надано статус учасника бойових дій.

Статус позивача, як учасника бойових дій, сторонами не заперечувався.

11 вересня 2018 року позивач звернувся до Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області із заявою (клопотанням) про передачу йому, як учаснику бойових дій, у власність земельної ділянки орієнтовним розміром 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із бажаним місцем розташування у с. Мирне, координати , зона 1, квартал 001.

Посилаючись на положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», статті 116, 118, 121 Земельного кодексу України, позивач просить відповідача надати, у встановлені законодавством строки, рішення «на передачу земельної ділянки у власність та дозволу на розробку проектної документації».

До заяви позивачем додані: графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; копія документу, що посвідчує особу заявника; копія документу що підтверджує участь заявника у бойових діях; копія посвідчення учасника бойових дій; копія довіреності на представлення інтересів заявника.

Згідно рішення Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області від 19.10.2018 за № 288-27-VII «Про розгляд заяви щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських споруд гр. ОСОБА_1 », відповідачем вирішено надати письмову мотивовану відповідь у формі листа про неможливість надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачеві.

Листом від 24.10.2018 за № 02-28/535 Мирненська сільська рада Бориспільського району Київської області повідомила позивача про те, що у зв`язку з обмеженою кількістю земельних ділянок із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, такі земельні ділянки надаються в обов`язковому порядку учасникам антитерористичної операції, які зареєстровані на території сільської ради, а для інших громадян діє мораторій (тимчасово призупинено надання земельних ділянок).

Судом встановлено, що мораторій (тимчасово призупинено надання земельних ділянок), на який посилається у своєму листі відповідач, введений рішенням Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області від 14.07.2016 за № 74-7-VII.

Як вбачається зі змісту рішення відповідача від 14.07.2016 за № 74-7-VII, органом місцевого самоврядування вирішено, зокрема, тимчасово призупинити (ввести мораторій) прийняття рішень сільської ради щодо надання (відведення) земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, а також дозволів на складання проектів землеустрою щодо їх відведення. Дане рішення не стосується розгляду відповідних заяв мешканців с. Мирне, які призвані Бориспільським ОМВК по заходам часткової мобілізації з початку 2014 року, контрактників, добровольців та виконують завдання по здійсненню Антитерористичної операції на сході України, дітей-сиріт, учасників бойових дій, та громадян, які поновлюють рішення у зв`язку із інвентаризацією наданих земельних ділянок.

Копії рішень Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області від 19.10.2018 № 288-27-VII та від 14.07.2016 за № 74-7-VII надіслані позивачеві 29.10.2018.

Оскільки, на думку позивача, рішення Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області від 19.10.2018 № 288-27-VII прийнято не у порядок та спосіб, передбачені Земельним кодексом України, а відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оформлена листом від 24.10.2018 № 02-28/535, обмежує його права учасника бойових дій на першочергове відведення земельних ділянок, установлене Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про місцеве самоврядування в Україні», позивач звернувся з даним позовом до суду.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Статтею 24 Конституції України гарантовано, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Вільний вибір місця проживання в Україні гарантується статтею 33 Конституції України і закріплений Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України.

Згідно положень абзацу третього статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони бажають проживати чи перебувати.

Таким чином позивач, як громадянин України, наділений правом на вільний вибір адміністративно-територіальної одиниці, де він хоче проживати і, здійснюючи такий вибір, має рівні права і свободи, що й мешканці цієї адміністративно-територіальної одиниці, у тому числі, на отримання земельної ділянки у власність.

Положеннями абзацу першого пункту 14 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надана пільга із першочергового відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Згідно приписів пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин віднесено до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад.

Згідно із підпунктом 2 пункту "а" частини першої статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: вирішення відповідно до законодавства питань про подання допомоги інвалідам, ветеранам війни та праці, сім`ям загиблих (померлих або визнаних такими, що пропали безвісти) військовослужбовців, а також військовослужбовців, звільнених у запас (крім військовослужбовців строкової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу) або відставку, інвалідам з дитинства, багатодітним сім`ям у будівництві індивідуальних жилих будинків, проведенні капітального ремонту житла, у придбанні будівельних матеріалів; відведення зазначеним особам у першочерговому порядку земельних ділянок для індивідуального будівництва, садівництва та городництва.

Тобто, певній категорії громадян держава надає та гарантує ряд пільг, серед яких є першочергове одержання земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва. Обов`язок із забезпечення таких громадян земельними ділянками покладається державою, зокрема, на органи місцевого самоврядування - територіальні громади.

Відтак позивач, як учасник бойових дій, має першочергове право на відведення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з частиною другою статті 116 Земельного кодексу України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частина третя статті 116 Земельного кодексу України).

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Отже, за переконанням суду, суб`єкт владних повноважень не вправі відмовити у наданні дозволу заявникові на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин, чи вказати інші недоліки.

Верховний Суд у постанові від 27.02.2018 у справі N 545/808/17 зазначив, що відмова у вирішенні заяви на будь-яких інших підставах, які не передбачені частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, суперечить вимогам закону.

Всупереч вимогам положень статті 118 Земельного кодексу України, рішення Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області від 19.10.2018 № 288-27-VII про відмову у наданні позивачеві дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,15 га на території Мирненської сільської ради для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) обґрунтовано лише посиланням відповідача на своє рішення від 14.07.2016 за № 74-7-VII про тимчасове зупинення прийняття рішень сільської ради щодо надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, а також дозволів на складання проектів землеустрою щодо їх відведення.

Тобто, оскаржуване рішення не містять посилань на те, що позивачем до заяви не був доданий будь-який з документів, подання якого є обов`язковим відповідно до вимог закону або що подані ним документи не відповідають вимогам закону.

Відтак суд констатує, що рішення Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області від 19.10.2018 № 288-27-VII про відмову у наданні позивачеві дозволу на виготовлення проекту землеустрою не містить належного обґрунтування, як того вимагає закон, чим порушуються права позивача, гарантовані Конституцією України.

Більш того, керуючись при розгляді заяви позивача своїм рішенням від 14.07.2016 за № 74-7-VII, відповідачем порушено конституційний принцип рівності громадян перед законом, рівності їх конституційних прав і свобод, оскільки, за переконанням суду, учасник бойових дій не може бути обмеженим в першочерговому праві на отримання земельної ділянки, визначеному законом, з причини його не проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, де така ділянка знаходиться.
Тому суд дійшов висновку, що рішення Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області від 19.10.2018 № 288-27-VII є протиправним та підлягає скасуванню.

Статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Відповідно до пункту 34 частини першої статті 23 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Таким чином, згідно наведених положень Земельного кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або відмова у його наданні належить до компетенції відповідної ради, як органу із системи місцевого самоврядування, а надання дозволу або відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки оформляється індивідуальним правовим актом - рішенням такої ради.

Відтак, саме рішення Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області від 19.10.2018 № 288-27-VII є формою реалізації владних повноважень, встановлених законом, які породжують правові наслідки, змінюють суб`єктивні права та створюють певні обов`язки позивача.

Суд звертає увагу сторін на ту обставину, що лист відповідача від 24.10.2018 за № 02-28/535, який позивач вимагає визнати недійсним, не є індивідуальним правовим актом відповідача, а носить лише інформаційний характер.

Таким чином, враховуючи, що інформація, викладена в листі відповідача від 24.10.2018 за № 02-28/535, не змінює стану суб`єктивних прав та не створює додаткових обов`язків для позивача, а отже, не може порушувати його прав та охоронюваних законом інтересів у сфері публічно-правових відносин, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання цього листа недійсним.

Щодо заявленої позовної вимоги про зобов`язання відповідача надати дозвіл позивачеві на розробку проекту відведення земельної ділянки на території Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям не може втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень в межах такої перевірки.

При цьому, з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, суд не може підміняти інший орган державної влади чи місцевого самоврядування та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.

Право визначатись самостійно та неупереджено щодо окремих питань, які розглядаються відповідною радою на пленарних засіданнях, шляхом голосування чи відмови від голосування депутатом, є нічим іншим як гарантією незалежності діяльності депутатів усіх рівнів. Тому суд не вправі зобов`язувати депутатів голосувати позитивно чи негативно щодо питань порядку денного, а отже обраний спосіб захисту порушеного права, на думку заявника, шляхом зобов`язання прийняти рішення про надання дозволу позивачеві на розробку проекту відведення земельної ділянки, спонукало б суд до втручання в діяльність органу місцевого самоврядування, що не може бути реалізовано судом.

Крім того суд наголошує, що для розгляду окремих питань сесійно, має бути дотримано певну процедуру, яка, зокрема, прописана в регламенті відповідної ради, тобто в нормативно-правовому акті, який врегульовує механізм (порядок, послідовність) розгляду питань.

Згідно із положеннями пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської приймаються рішення відповідно до закону з питань регулювання земельних відносин.

Отже законом установлено, у даному випадку, право відповідача діяти на власний розсуд.

Водночас, відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 3 та часини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області розглянути повторно заяву (клопотання) позивача про надання йому дозволу на розробку проекту відведення у власність земельної ділянки з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Згідно приписів частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Всупереч цьому, відповідач не надав суду докази що спростовують твердження позивача, а тому, з урахуванням наявних матеріалів справи, суд вважає заявлені позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до положень частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанції від 15.11.2018 за № 150, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 710,00 грн.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача - Мирненської сільської ради Бориспільського району Київській області, за рахунок її бюджетних асигнувань на користь позивача витрат зі сплати судового збору в розмірі 236,66 гривень.

Керуючись статтями 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області (08361, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Мирне, вул. Центральна, 5, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області від 19.10.2018 за №288-27-VII «Про розгляд заяви щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських споруд гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Мирненську сільську раду Бориспільського району Київської області (08361, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Мирне, вул. Центральна, 5, ) повторно розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 від 22.09.2018 про надання дозволу на розробку проекту відведення у власність земельної ділянки орієнтовним розміром 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області, з урахуванням правової оцінки суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області (08361, Київська обл., Бориспільський р-н., с. Мирне, вул. Центральна, 5, ) на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у розмірі 236 (двісті тридцять шість) грн. 66 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано 15.08.2019

Суддя Панченко Н.Д.