Справа № 826/12784/13-а
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого- судді Кузьменка В. В.,

суддів Літвіної Н. М., Сорочко Є. О.,

за участі секретаря судового засідання Кірієнко Н. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша інвестиційна компанія по управлінню нерухомістю» до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша інвестиційна компанія по управлінню нерухомістю» на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 травня 2019 року про залишення без розгляду позову, -

В С Т А Н О В И Л А:

08 серпня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 17.11.2010 року № /0.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення контролюючим органом прийнято безпідставно з огляду на те, що податковий кредит позивачем було сформовано за реально здійсненими господарськими операціями з контрагентами та на підставі належним чином оформлених первинних документів, натомість висновки контролюючого органу про відсутність реальних правових наслідків за господарськими операціями є безпідставними та не підтверджені належними доказами.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.09.2013 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша інвестиційна компанія по управлінню нерухомістю» задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва від 17.11.2010 року № /0.

Не погоджуючись з рішенням суду, Державною податковою інспекцією у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2013 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.09.2013 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.09.2015 року касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.09.2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2013 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.07.2016 року позов задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва від 17.11.2010 року № /0.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2016 року, залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.07.2016 року.

Постановою Верховного Суду від 11.12.2018 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.07.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2016 скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.05.2019 позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з винесеним рішенням представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи та здійснено порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. Зазначає, що з урахуванням вимог статті 102 Податкового кодексу України, випливає, що платник податків може звертатися до суду з вимогою щодо протиправності податкового повідомлення-рішення протягом 1095 днів з моменту отримання такого рішення.

В судове засідання з`явився представник апелянта, підтримав апеляційну скаргу, просив справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилався на доводи, зазначені у скарзі. Представник відповідача просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, вказав про пропуск позивачем передбаченого процесуальним кодексом строку на звернення до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що тривалість і правила обчислення строку звернення особи до суду визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку. Відтак, строк звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження податкових повідомлень-рішень у 1095 днів застосовується виключно з 1 січня 2011 року та на спірні правовідносини не поширюється.

Колегія суддів не може погодитись із такими висновками, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом оскарження у цій справі є податкове повідомлення - рішення від 17.11.2010 року № /0.

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржено до Окружного адміністративного суду м. Києва (справа 2а-19090/10/2670) в термін, передбачений чинним законодавством (1 місяць), яке діяло на час подачі адміністративного позову.

Ухвалою від 01.02.2011 Окружного адміністративного суду міста Києва позов ТОВ «Перша інвестиційна компанія по управлінню нерухомістю» до Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва про визнання протиправним та скасування вищезазначеного повідомлення - рішення залишено без розгляду на підставі ч. 5 ст. 155 КАС України (від позивача надійшло клопотання про відкликання позовної заяви).

В подальшому, 08.08.2013 товариство повторно звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.11.2010 року № /0.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Статтею 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Отже, КАС України в редакції на час виникнення спірних правовідносин передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціальний порядок обчислення таких строків.

Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним ч. 2 ст. 99 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними, зокрема, частинами четвертою та п`ятою статті 99 КАС України.

На час виникнення спірних правовідносин строк звернення до суду з позовом про оскарження податкових повідомлень-рішень був визначений Законом України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджеті державними цільовими фондами», який був чинний до 31.12.2010.

Так, п. п. 5.2.5 п. 5.2 ст. 5 цього Закону було встановлено, що з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити до суду рішення контролюючого органу про нарахування податкового зобов`язання у будь-який момент після отримання відповідного податкового повідомлення.

Підпунктом 15.1.1 п. 15.1 ст. 15 цього Закону було передбачено, що строки давності становлять 1095 днів.

Тому, при визначенні строків звернення до адміністративного суду з даним позовом повинні застосовуватись строки, встановлені відповідно до п. п. 5.2.5 п. 5.2 ст. 5 та п. п. 15.1.1 п. 15.1 ст. 15 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», а саме 1095 днів.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України.

Відповідно до ч. і ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують і скасовують відповідальність особи.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 09.02.99 року №1рп/99, ч. 1 ст. 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно зміст суб`єктивного права особи, в тому числі права особи на звернення до суду, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент виникнення відповідного права, а неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватися до правовідносин, які існували до набрання ним чинності.

Отже, приписи нового нормативно-правового акта не можуть змінити обсяг прав, який було встановлено попередніми нормативно-правовими актами, у зв`язку з чим тривалість і правила обчислення строку звернення особи до суду визначаються за тими нормами, які були чинними на момент початку перебір відповідного строку, і тривалість строку звернення до суду не змінюється в разі подальших змін законодавства, яке регулює відповідні відносини.

Таким чином, строк звернення до суду розпочинається і закінчується з урахування тієї тривалості, яка передбачалася на момент початку його перебігу, і не змінюється залежно від того, коли було реалізоване відповідне право особи, тобто не залежить від того, коли було фактично пред`явлено позов.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України в редакції Закону № 3609-VI встановлено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Статтею 102 Податкового кодексу України врегульовано питання застосування строків давності визначення податкових зобов`язань, які становлять 1095 днів.

Із змісту зазначеної законодавчої норми, з урахуванням вимог статті 102 Податкового кодексу України, випливає, що платник податків може звертатися до суду з вимогою щодо протиправності податкового повідомлення-рішення протягом 1095 днів з моменту отримання такого рішення.

Таким чином, Законом України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» так як і підпунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України було врегульовано застосування строків оскарження податкового повідомлення-рішення до суду, а саме:

- визначено тривалість строку звернення до суду з вимогою щодо протиправності податкового повідомлення-рішення (1095 днів);

- визначено момент початку перебігу строку звернення до суду з вимогою щодо протиправності податкового повідомлення-рішення (з моменту отримання такого рішення).

Враховуючи наведене вище, позивач звернувшись з позовом до суду повторно 22.08.2013, то строк звернення (1095 днів з моменту отримання оскаржуваного рішення) до суду з цим позовом ним не пропущений.

Посилання представника відповідача на постанову Верховного Суду від 11.12.2018, якою, на його думку, підтверджується правильність висновків суду першої інстанції щодо необхідності застосування наслідків пропуску строків звернення до суду, колегія суддів не враховує, оскільки під час касаційного розгляду не досліджувалося питання строку звернення до суду у цій справі. Більш того, за висновком Верховного суду, суди попередніх інстанцій під час розгляду справи не дотримались норм процесуального права та не надали належної правової оцінки питанню щодо строків звернення до суду.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку стосовно залишення адміністративного позову без розгляду, через що ухвалу суду першої інстанції слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 320, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша інвестиційна компанія по управлінню нерухомістю» на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.05.2019 про залишення без розгляду позову у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша інвестиційна компанія по управлінню нерухомістю» до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.05.2019- скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Н. М. Літвіна

О. Є. Сорочко

Повний текст постанови виготовлений 15.08.2019.