Справа № 159/3242/19
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/8363/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Большакової О. О., Довгої О. І.,

з участю секретаря судового засідання Михальської М. Р.,

розглянувши у судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 липня 2019 року (рішення ухвалено у м. Ковелі судом у складі головуючого судді Панасюка С. Л.) у справі № 159/3242/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Нечая Костянтина Івановича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Нечая К. І., Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач просив скасувати як незаконну постанову серії ЕАВ № 1202606 від 05.06.2019 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за порушення правил дорожнього руху.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 липня 2019 року позов задоволено.

Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичного режимі, серії ЕАВ № 1202606 від 05.06.2019, винесену інспектором 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Нечаєм К. І. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, закрито провадження у справі.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням обставин справи, а тому підлягає скасуванню. Висновки суду першої інстанції, ґрунтуються виключно на твердженнях позивача, однак позивач не надав жодних доказів, які спростовували б факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Поліцейський виявив порушення ПДР, на яке належним чином відреагував, результатом чого стало винесення постанови про адміністративне правопорушення.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує таке.

У справі встановлено, що постановою серії ЕАВ № 1202606 від 05.06.2019 в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Зі змісту оскарженої постанови видно, що ОСОБА_1 05.06.2019 о 03:45 год керував автомобілем марки «ДАФ», державний номерний знак НОМЕР_1 , та перевозив негабаритний вантаж без укомплектованих знаків «об`їзд перешкоди з лівого боку» та «об`їзд перешкоди з правого боку» діаметром 600 мм, чим порушив вимоги постанови КМУ № 30 від 18.01.2001 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» та вчинив адміністративне правопорушення передбачене статтею 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) настає в разі порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Закон передбачає відповідальність за вказане правопорушення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 1.3 пункту 1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно пункту 17 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ від 18.01.2001 № 30, великогабаритні та великовагові транспортні засоби повинні бути укомплектовані таким обладнанням: не менш як двома противідкотними упорами для додаткової фіксації коліс автомобіля-тягача та кожного з причепів у разі вимушеної зупинки; знаком «Об`їзд перешкоди з лівого боку» та знаком «Об`їзд перешкоди з правого боку» діаметром по 600 міліметрів кожний, виготовленими із світловідбивного матеріалу відповідно до вимог стандартів; вісьмома конусами з горизонтальними світловідбивними смугами білого та червоного кольору, розташованими почергово (висота конусів - 600 міліметрів, ширина білих та червоних смуг - 150 міліметрів); жорстким буксиром; миготливим ліхтарем червоного кольору або знаком аварійної зупинки; комплектом ланцюгів протиковзання (в період з 1 жовтня до 1 квітня); жилетом оранжевого кольору із світловідбивними елементами; не менш як одним проблисковим маячком оранжевого кольору з автономним живленням.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як зазначено в позовній заяві, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, укомплектованим згідно вимог чинного законодавства, здійснюючи вантажні перевезення в міжнародному сполученні.

Згідно з статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до статті 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначені норми прописують обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечував, з чим не погоджувався відповідач, останній зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

З матеріалів справи не видно, що такий обов`язок суб`єктом владних повноважень виконано.

Доводи відповідача в частині того, що позивач керував транспортним засобом, який перевозив негабаритний вантаж та не мав в укомплектуванні знаків «Об`їзд перешкоди з лівого боку» та «Об`їзд перешкоди з правого боку» діаметром по 600 міліметрів кожний, апеляційний суд до уваги взяти не може, оскільки такі належним чином не підтверджені.

Крім того, відповідно до пункту 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідачем в супереч пункту 5 розділу ІІ вказаної Інструкції не надано відео з нагрудної камери, як і не надано будь-яких інших доказів вини позивача.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1202606 від 05.06.2019, оскільки відсутні будь-які докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 132-1 КУпАП.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з врахуванням усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. 272, ст. 286, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 липня 2019 року у справі № 159/3242/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді О. О. Большакова
О. І. Довга