Справа № 804/7970/17
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 серпня 2019 року

Київ

справа №804/7970/17

адміністративне провадження №К/9901/22525/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Блажівської Н.Є., Гусака М.Б.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019 про відмову у виправленні описки в ухвалі Третього апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 у справі №804/7970/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Офіс ВПП ДФС) залишено без руху та запропоновано Офісу ВПП ДФС у строк 10 днів усунути виявлений недолік апеляційної скарги - надати документ, який підтверджує факт сплати судового збору у розмірі 14 849 533, 50 грн. Судом визначено суму, яка має бути сплачена скаржником, виходячи із загального розміру позовних вимог (які суд визнав майновими) 659 979 268 грн, а тому розрахунок судового збору за подання апеляційної скарги здійснювався наступним чином: 150% * (659 979 268 грн * 1,5 %).

15.03.2019 скаржник звернувся до суду з заявою про виправлення описки у вищезазначеній ухвалі. Заява була вмотивована тим, що зазначений позов містить вимоги немайнового характеру, оскільки податкове повідомлення-рішення від 17.08.2017 року № має нульове значення. Зазначав про те, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1600 грн, а отже обчислення судового збору, який підлягає сплаті до суду апеляційної інстанції необхідно здійснювати саме з цієї суми.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019 у задоволенні цієї заяви Офісу ВПП ДФС відмовлено з тих підстав, що судом не було допущено описки, оскільки у разі незгоди з винесеним органом ДФС податковим повідомленням-рішенням як таким та подання позову про його скасування позивач зобов`язаний сплатити судовий збір за ставкою, передбаченою для майнового спору.

Не погодившись з цією ухвалою апеляційного суду Офіс ВПП ДФС подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права - Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), та порушення норм процесуального права - статтю 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), просить ухвалу суду скасувати та направити справу до апеляційного суду для продовження розгляду.

Касаційна скарга вмотивована незгодою з висновком суду, що винесене податкове повідомлення-рішення впливає на склад майна позивача та є майновою. Сума позовних вимог у цій справі має нульове значення, оскільки за винесеним податковим повідомленням-рішенням позивач не повинен сплачувати будь-яку суму грошових зобов`язань (таке рішення має інформативний характер), тобто позов має немайновий характер. Тому, заявник апеляційної скарги мав сплатити судовий збір у розмірі 2400 грн (1600 грн * 150 %). Відповідно, сума судового збору, визначена в ухвалі від 26.02.2019 про залишення апеляційної скарги без руху не відповідає Закону № 3674-VI та мала бути виправлена шляхом винесення ухвали в порядку статті 253 КАС України (виправлення описки), але суд протиправно відмовив у задоволенні заяви.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції, зокрема, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення.

Разом з тим, частиною другою статті 333 КАС України передбачено, зокрема, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оцінюючи доводи скаржника, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про їх безпідставність з огляду на таке.

Відповідно до статті 253 КАС України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

При цьому, опискою вважається помилка, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання. Описка може бути допущена у найменуванні органу чи особи, у назві та реквізитах рішення, яке визнано протиправним, тощо.

Очевидною арифметичною помилкою є порушення правил арифметики при розрахунках завданої шкоди, невиплаченої зарплати тощо. Така помилка може призвести до неправильного визначення розміру задоволення позовних вимог грошового характеру.

Зі змісту доводів заяви про виправлення описки вбачається, що заявник, фактично, зазначає про незгоду із розрахунком апеляційним судом суми судового збору, яка належить до сплати, з огляду на те, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1600 грн як за вимогу немайнового характеру. За таких обставин, заява фактично спрямована не на виправлення помилки у судовому рішенні, а на зміну його суті, що не відповідає змісту та меті статті 253 КАС України.

Зазначене свідчить про те, що відмова у задоволенні заяви про виправлення описки не викликає розумних сумнівів її обґрунтованості, оскільки такої, в розумінні статті 253 КАС України, судом допущено не було. Судом викладено мотиви, з яких він виходив при розрахунку розміру судового збору, що не може вважатися опискою чи арифметичною помилкою.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що здійснюючи розрахунок суми судового збору за подання апеляційної скарги на судове рішення, значення має не розмір судового збору, що фактично був сплачений позивачем при зверненні до суду, а встановлена Законом база для його розрахунку. За змістом Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання апеляційної скарги у 150 % вираховується виходячи із суми, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. Тобто словосполучення «ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви» слід розуміти так, що базою для обрахунку судового збору за подання апеляційної скарги є розмір судового збору, сплата якого встановлена законом, а не яка була фактично сплачена позивачем при поданні позову. Можлива помилка суду першої інстанції при визначенні ставки судового збору на стадії відкриття провадження у справі не може створювати підстави для невиконання вимог Закону № 3674-VI судами наступних інстанцій.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з ухвалою апеляційного суду від 26.02.2019 про залишення апеляційної скарги без руху, що виходить за межі касаційного перегляду, оскільки скаржником оскаржується ухвала про відмову у виправленні описки, якої, з огляду на вищенаведене, допущено не було, а тому відсутні підстави вважати, що судом порушено норми статті 253 КАС України.

З огляду на наведене та виходячи з того, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а доводи касаційної скарги не спростовують наведеного, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 329, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019 про відмову у виправленні описки в ухвалі Третього апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 у справі №804/7970/17.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Н.Є. Блажівська

М.Б. Гусак ,

Судді Верховного Суду