Справа № 420/3176/19
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2019-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3176/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІВЕРСАЛ ЛОГІСТИК» (67600, Одеська область, м. Біляївка, вул. Отамана Головатого, 139, ) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) про визнання протиправним та скасування рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної, зобов`язання податкового органу здійснити дії,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІВЕРСАЛ ЛОГІСТИК» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 02.11.2018 року на суму 290 000 гривень, зобов`язання Державної фіскальної служби України здійснити дії щодо реєстрації в Єдиному реєстрі щодо податкових накладних податкову накладну № 3 від 02.11.2018 року поданої ТОВ «Юніверсал Логістік».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ТОВ «ЮНІВЕРСАЛ ЛОГІСТИК» 30 листопада 2018 року отримало квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних з наступними посиланнями: «Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п. 210.16 ст. 201 ПКУ, Реєстрація ПН/КР від 02.11.2019 № 3 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуг та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податків, та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.». На виконання п. 56.23 ст. 56 ПКУ позивачем направлено на адресу ДФС лист № 01 від 19.02.2019 року з поясненнями та копіями документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, а також надіслано усі необхідні документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операцій по зазначеній вище податковій накладній. Проте з врахуванням наданих документів і пояснень, податкова накладна так і не була зареєстрована, в зв`язку з чим 01 березня 2019 року, позивачем направлена скарга на рішення № 1089909/39446055 від 28.02.2019 року про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позивач вважає, що оскаржуване рішення прийнято комісією відповідача з порушенням чинного податкового законодавства та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся з вказаним позовом до суду.

Ухвалою суду від 03 червня 2019 року позов залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України.

13.06.2019 року до суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 24 червня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та зобов`язано відповідача подати до суду у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали, відзив на позов, всі наявні документи та матеріали, що стосуються позовної заяви та можуть бути використані як докази в даній справі.

01.08.2019 року за вх. № 27597/19 від відповідача на адресу суду надійшло клопотання, в якому просить надати додатковий час для надання відзиву по справі для можливості повного та всебічного з`ясування обставин.

Станом на 13.08.2019 року відзив від відповідача на адресу суду не надійшов.

13.08.2019 року під час судового засідання, у зв`язку з неявкою всіх учасників по справі, судом прийнято рішення про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Враховуючи неявку в судове засідання сторін, та з врахування клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, суд ухвалив про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Відповідно до ч. 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає відмові в задоволенніз наступних підстав.

Судом встановлено, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІВЕРСАЛ ЛОГІСТІК», ідентифікаційний код юридичної особи 39446055, місцезнаходження: 67600, Одеська область, м. Біляївка, вул. Отамана Головатого, 139, дата запису: 17.10.2014 року, номер запису: 0002467, знаходиться на обліку у ГУ ДФС в Одеській області, Чорноморське управління, Біляївська державна податкова інспекція з 20.10.2014 року, види діяльності: код КВЕД 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; код КВЕД 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; код КВЕД 46.17 Діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; код КВЕД 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; код КВЕД 52.24 Транспортне оброблення вантажів (основний).

ТОВ «ЮНІВЕРСАЛ ЛОГІСТІК» в особі директора Трищенко Артура Володимировича, уклало Договір з ТОВ «ЛАМАНШ-ШИПІНГ» (код 40551877) № 1533 від 25.07.2017 року про організацію перевезень вантажів Замовника автомобільним вантажним транспортом, після проведеної перевірки контрагента на предмет його податкової «надійності».

Згідно вказаного Договору 02.11.2018 року на розрахунковий рахунок була зарахована оплата в розмірі 290000 грн. від ТОВ «ЛАМАНШ ШИПІНГ». За правилом податкового обліку було складено податкову накладну № 3 від 02.11.2018 року на суму 290000 грн. 00 коп.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпунктів "а", "б" пункту 185.1. статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1. статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів, пункт 188.1 статті 188 ПК України.

Пунктом 201.10. статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, для покупця таких товарів/послуг є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/а бо розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За результатами даних реальних господарських операцій, позивач склав податкову накладну № 3 від 02.11.2018 року на суму 290000 грн. 00 коп. і направив її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, яку прийнято, але її реєстрацію зупинено.

Підставою зупинення ПН стало те, що обсяг постачання товару/послуги 49.41 перевищує величину залишку обсягу придбання того товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку.

Позивачем на виконання вимог, передбачених п. 56.23 ст. 56 ПКУ, направлено на адресу Державної фіскальної служби України лист № 01 від 19.02.2019 року з письмовими пояснення та копії документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній, реєстрація якої була зупинена.

Відносно вказаної податкової накладної, позивач отримав рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.02.2019 року № 1089909/39446055.

У рішенні комісії ДФС від 28.02.2019 року № 1089909/39446055 в реєстрації ПН було відмовлено саме з підстави «ненадання платником податку копій документів, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків».

В подальшому, позивачем подано скаргу на рішення № 1089909/39446055 від 28.02.2019 року про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН в порядку п. 56.23 ст. 56 ПКУ, якою просив ДФС України скасувати вказане рішення та зареєструвати податкову накладну.

Рішенням комісії з питань розгляду скарг від 11.03.2019 року № 14258/39446055/2, відповідно до п. 56.23 статті 56 ПК України скаргу залишено без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін, на підставі:

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією рішення про задоволення скарги;

- відсутні копії документів, що підтверджують факт придбання, виготовлення, вирощування або переробки ТМЦ/чи можливість надання послуг, виконання робіт.

Розглянувши надані позивачем матеріали, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне.

Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.

Згідно із ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІВЕРСАЛ ЛОГІСТІК» та ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ», існують договірні відносини, щодо організації перевезення вантажів. Відповідно до приписів п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІВЕРСАЛ ЛОГІСТІК» було складено податкову накладну № 3 від 02.11.2018 року та направлено її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На підтвердження відповідної господарської операції Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІВЕРСАЛ ЛОГІСТІК» до Державної фіскальної служби України було надано: акт надання послуг, рахунок на оплату, подорожні листи, міжнародні товарно-транспортні накладні.

На думку позивача, відповідна господарська операція підтверджується: актом надання послуг № 9 від 02.11.2018 року, договором № 1533 від 25.07.2017 року, подорожніми листами, міжнародними товарно-транспортними накладними, рахунком на оплату № 6 від 02.11.2018 року, карткою рахунку 361 за 02.11.2018 року, рахунком фактурою № СФ-0043860 від 02.11.2018 року, видатковою накладною № РН-0536283 від 02.11.2018 року.

У тексті позовної заяви, позивач не однократно зазначає, що ТОВ «ЮНІВЕРСАЛ ЛОГІСТІК» надало всі необхідні документи на підтвердження здійснення фінансово-господарських відносин з контрагентом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України, щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року №1797- VIII до Податкового кодексу України внесено ряд суттєвих змін, та запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю.

У зв`язку з чим ст. 201 Податкового кодексу України доповнено п. 201.16 наступного змісту: «реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до п. 74.2 ст. 74 цього Кодексу».

Відповідно до п.74.2 ст.72 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних, визначено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010р. №1246 (зі змінами та доповненнями) відповідно до пункту 12 якого після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України.

Відповідно до положень п. 201.16.1. ст. 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 07.12.2017 року № 2245-VIII пункт 200.16 статті 200 Податкового кодексу України був викладений у новій редакції, та з 1 січня 2018 року передбачає, що реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На час винесення оскаржуваного позивачем рішення ДФС України процедура зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних з наступним прийняттям рішення про їх реєстрацію / відмову у реєстрації регламентована:

- Податковим кодексом України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями);

- Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі за текстом - Постанова № 117);

- Наказом Державної фіскальної служби України від 16.03.2018 року № 137 «Про затвердження Порядку роботи Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації» (зі змінами та доповненнями).

У відповідності до вимог п. 12 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою № 117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Пунктом 14 даного Порядку встановлено, що Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС) (п. 19 Порядку).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (п. 20 Порядку).

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства (п. 21 Порядку).

Суд зазначає, що в оскаржуваних рішеннях Комісії ДФС України чітко зазначено, що підставою для відмови у реєстрації є : «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Крім того, відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів Наказу Міністерства фінансів України №567, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З огляду на не надання ТОВ «ЮНІВЕРСАЛ ЛОГІСТИК» усіх необхідних документів, суд дійшов висновку, що ДФС України було правомірно винесено рішення про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За наслідками розгляду комісією ДФС України, прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 02.11.2018, за відсутності надання документів, визначених вичерпним переліком: розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

З урахуванням вищезазначеного, суд критично оцінює доводи позивача, що надані документи на підтвердження господарських операцій є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкових накладних.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи позивача викладені в позовній заяві є не обґрунтованими, та в їх задоволенні слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 173-183 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІВЕРСАЛ ЛОГІСТИК» (67600, Одеська область, м. Біляївка, вул. Отамана Головатого, 139, ) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) про визнання протиправним та скасування рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної, зобов`язання податкового органу здійснити дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 16.08.2019 року.

Суддя Л.М. Токмілова

.