Справа № 460/205/19
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/5564/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Рівненської митниці ДФС на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року, ухвалене суддею Друзенко Н.В. у м. Рівне о 13 год. 27 хв. у справі № 460/205/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці ДФС про скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2019/000005/2 від 02.01.2019 року; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2019/000005.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 18.12.2018 року декларант, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , в інтересах позивача оформив та подав відповідачу митну декларацію № UA204070.2018.111406, в якій до митного оформлення заявив товар: «транспортний засіб - легковий автомобіль марки Mercedes-Benz, модель S 350, календарний рік випуску - 2018, модельний рік випуску - 2018, бувший у використанні, кількість місць - 5, кузов № НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, об`єм двигуна - 2925 см.куб., потужність двигуна - 210 Kw, тип кузова - седан, колісна формула 4х2, ціна товару 55000 євро, що еквівалентна 1 739 408,33 грн., метод визначення митної вартості товару - за ціною договору.

Разом із вказаною митною декларацією декларант надав відповідачу такі документи: рахунок-фактуру (інвойс), акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; банківський платіжний документ про оплату товару; платіжні доручення, що підтверджують сплату митних та інших платежів; копію митної декларації країни відправлення.

На думку позивача, відповідач протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість транспортного засобу, визначив митну вартість товару, який ввозився на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом (резервним). Позивач вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів поданий перелік документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки відповідач не довів обставин, які, на його думку, свідчать про існування обґрунтованих сумнівів щодо визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованого товару.

Збільшення митної вартості товару відповідачем, в результаті застосування резервного методу визначення митної вартості, на підставі оскаржених рішень порушує право позивача на визначення митної вартості за ціною договору. Захист порушеного права, на думку позивача, можливий шляхом скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2019/000005/2 від 02.01.2019 року.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2019/000005 від 02.01.2019 року;

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, Рівненська митниця ДФС, подавши апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та зробив помилковий висновок про задоволення позову. Таку позицію відповідач пояснює тим, що при проведенні контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за митною декларацією № UA204070.2018.111406, митний орган встановив, що документи, які подані разом з митною декларацією про підтвердження всіх складових ціни транспортного засобу містять розбіжності, зокрема: експортна МД країни відправлення від 11.12.2018 № 18DE005E8, не містить вартісних відомостей; рахунок № 52106-1218, що заявлений у цій МД не кореспондується із рахунком на партію товару від 11.12.2018 № 52106-1118, що поданий до МД; платіжне доручення в іноземній валюті № 1 від 03.12.2018 містить посиланням на замовлення № 55.163 від 08.11.2018 року, яке до митного оформлення не подано. Крім того, відповідач зазначив, що за даними періодичного видання - електронний довідник SuperSHCWACKE 12/2018 від 19.12.2018 року, вартість аналогічного транспортного засобу становить 74100 EUR, що перевищує заявлену позивачем до митного оформлення.

З цих підстав, відповідач вважає, що рішення про коригування митної вартості товару та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення прийняті відповідачем в порядку, з підстав, в межах повноважень, що визначені чинним законодавством України.

Оскільки, учасники справи, які належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не прибули, справу розглянуто у порядку письмового провадження згідно з п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 08.11.2018 року ОСОБА_1 згідно з замовленням № 55.163 від 08.11.2018 року придбав у підприємства REMAX Autohandels GmbH (м. Нюрнберг, Німеччина) автомобіль марки Mercedes, модель S 350 d, кузов № НОМЕР_1 , рік випуску - 2018, двигун дизельний об`ємом 2925 см.куб, за який сплачено 55 000 євро.

18.12.2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (декларант) в інтересах позивача оформила та подала відповідачу митну декларацію № UA204070.2018.111406, в якій до митного оформлення заявив товар: «транспортний засіб - легковий автомобіль марки Mercedes-Benz, модель S 350, календарний рік випуску - 2018, модельний рік випуску - 2018, бувший у використанні, кількість місць - 5, кузов № НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, об`єм двигуна - 2925 см.куб., потужність двигуна - 210 Kw, тип кузова - седан, колісна формула 4х2, ціна товару 55000 євро, що еквівалентно 1739408,33 грн. - за методом визначення митної вартості - 1 (за ціною договору).

Разом із вказаною митною декларацією декларант надав відповідачу такі документи: рахунок-фактуру (інвойс) № 52106-1118 від 11.12.2018 року, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA209060/2018/71383 від 14.12.2018 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № EW204807 від 23.02.2018 року; банківський платіжний документ, що про оплату за товар № 1 від 03.12.2018 року; платіжне доручення, що підтверджує сплату митних та інших платежів № 18698821 від 11.12.2018 року; платіжне доручення, що підтверджує сплату митних та інших платежів № 18704008 від 12.12.2018 року; платіжне доручення, що підтверджує сплату митних та інших платежів № ПН698460 від 11.12.2018 року; платіжне доручення, що підтверджує сплату митних та інших платежів № ПН698755 від 12.12.2018 року; копію митної декларації країни відправлення № 18DE05E8 від 11.12.2018 року.

За результатами аналізу документів, поданих декларантом для митного оформлення, відповідач зробив висновок, що такі документи не містять достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена (підлягає сплаті за товари), що ставить під сумнів обґрунтованість обраного декларантом методу визначення митної вартості. Одночасно, відповідач запропонував позивачу надати додаткові документи:

- касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу;

- виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару;

- висновок експерта-автотоварознавця щодо вартості імпортованого транспортного засобу із врахуванням технічного стану транспортного засобу, терміну його експлуатації, його комплектації, пробігу (сервісна книжка з відмітками, результати досліджень НДЕКЦ тощо);

- рахунок № 52106-1218, зазначений в копії МД країни відправлення від 11.12.2018 року № 18DE05E8.

На вказане повідомлення декларант листом № 1 від 26.12.2018 року повідомив відповідача, що додаткові документи про підтвердження вартості товару надати не може з причини їх відсутності.

У зв`язку з тим, що декларант не подав додаткові документи, які витребовував відповідач, а також тим, що митна вартість товару не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом щодо товарів, які імпортуються, відповідач, Рівненська митниця ДФС прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2019/000005/2 від 02.01.2019 року та винесла Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2019/00005, якою відмовила у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією № UA204070/2018/111406 від 18.12.2018 року.

У рішенні про коригування митної вартості товарів № UA204000/2019/000005/2 від 02.01.2019 року за митною декларацією № UA204070/2018/111406 від 18.12.2018 року, відповідач, використавши електронний довідник SuperSHCWACKE 12/2018, визначив митну вартість легкового автомобіля марки Mercedes-Benz, модель S 350, з ідентифікаційним номером (VIN) НОМЕР_1 , бувшого у використанні, країна відправлення/експорту - Німеччина, у розмірі 74100 EUR.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що надані декларантом документи є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару. Натомість, митний орган не навів обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору, не вказав на документи, визначені частиною 2 статті 53 МК України та подані до митного оформлення, в яких виявлені розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яку позивач фактично сплатив за автомобіль.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною другою статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню

Відповідно до частини першої та другої статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як визначено у частині третій статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями частин 2 та 3 статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Разом з тим, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

На думку апеляційного суду відповідач не довів, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними, відповідач не вказав на документи, зазначені у частині 2 статті 53 МК України, і які подав позивач як декларант при митному оформленні транспортного засобу, в яких з них наявні розбіжності, ознаки підробки або які не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за автомобіль, всупереч імперативної вимоги закону.

В рішенні про коригування митної вартості товарів відповідач зазначив, що при проведенні контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за митною декларацією № UA204070.2018.111406, встановив, що документи, які подані разом з митною декларацією про підтвердження всіх складових ціни транспортного засобу містять розбіжності, зокрема, експортна митна декларація країни відправлення від 11.12.2018 року № 18DE005E8, не містить вартісних відомостей.

Однак, апеляційний суд звертає увагу на те, що митна декларація країни відправлення відповідно до статті 53 МК України не є обов`язковим документом, який подається при митному оформленні товару. Цей документ не витребовувався відповідачем, а тому не може бути оцінений як такий, що дає достатні підстави для сумнівів у обґрунтованості визначення декларантом митної вартості товару, як і рахунок № 52106-1218, що заявлений у цій митній декларації.

Позивач пояснив, що рахунок на партію товару від 11.12.2018 року № 52106-1118, який поданий при митному оформленні товару і рахунок № 52106-1218 поданий разом з митною декларацією країни відправлення від 11.12.2018 року № 18DE005E8 є однаковим- "№ 52106", змінились лише цифри через дефіс 1118 і 1218, які вказують, у першому випадку на місяць (11) та рік (18) придбання автомобіля, а у другому випадку місяць (12) та рік (18) поставки автомобіля.

Заперечень з цього приводу відповідач не висловив.

Крім того, в рішенні про коригування митної вартості товарів відповідач зазначив, що платіжне доручення в іноземній валюті № 1 від 03.12.2018 року містить посиланням на замовлення № 55.163 від 08.11.2018 року, яке до митного оформлення декларант не подав.

При цьому, в поясненнях поданих до суду першої інстанції відповідач ствердив, що 27.12.2018 року позивач в якості додаткового документа надав копію замовлення № 55.163 від 08.11.2018 року.

Суд звертає увагу на те, що вказане замовлення № 55.163 від 08.11.2018 року позивач надав ще до прийняття рішення про коригування митної вартості та картки відмови.

Стосовно доводів відповідача про правомірність застосування при визначенні митної вартості товару програмного комплексу SCHWACKE з огляду на положення Методики та Методичних рекомендацій, апеляційний суд зазначає, що пунктом 5 Методичних рекомендацій дійсно передбачена можливість використання інформації, отриманої в мережі Інтернет (офіційні сайти виробників товарів, прайс-листи інтернет-магазинів тощо).

На виконання статті 8 Закону України «Про судову експертизу» та статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 затверджена Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, відповідно до пункту 7.35 якої (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі відсутності цінових даних колісного транспортного засобу (далі - КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики.

Підпунктом 7.53.5 пункту 7.53 Методики визначено, що довідкові дані, які використовуються під час оцінки й отримані з ресурсів мережі Інтернет, повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL-адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта (експертного дослідження)

У пункті 10 Додатку 8 «Перелік рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням» до Методики зазначений періодичний довідник "SuperSCHWACKE" - Eurotax, Швейцарія.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу, що інформація, отримана митним органом відповідно до витягу з програмного комплексу SCHWACKE від 19 грудня 2018 року, містить відомості щодо вартості продажу (з ПДВ) 61600 євро та вартості купівлі (з ПДВ) 52650 євро відрізняються. При цьому, митний орган не надав обґрунтованих пояснень щодо визначення митної вартості саме у розмірі 71400 євро.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 23.07.2019 року у справі № 1140/3242/18.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року в справі № 460/205/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повний текст постанови складено 15.08.2019 року