Справа № 560/836/19
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/836/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Матущак В.В.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

07 серпня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Мацького Є.М. Франовської К.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Колісниченко Ю.В.,

представника відповідача: Лисої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу"; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи в органі місцевого самоврядування, а саме: з 02.09.2006 по 04.06.2008 - на посаді заступника міського голови м. Хмельницького, з 05.06.2008 по 17.11.2010 - на посаді міського голови м. Кам`янця-Подільського, з 12.12.2012 по 30.04.2016 - на посаді заступника міського голови м. Хмельницького, з 04.05.1976 по 03.05.1978 - період проходження строкової служби, з 02.03.1987 по 03.06.1990 - робота в міському комітеті компартії України, а також призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з 14.03.2019 року згідно з поданими довідками про заробітну плату.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що 04.07.2001 року набрав чинності Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування", відповідно до якого посади місцевих рад, їх виконавчих комітетів віднесені до відповідних категорій посадових осіб місцевого самоврядування, а не до відповідних категорій посад державних службовців, тому позивачу не враховано періоди роботи в органах місцевого самоврядування після 04.07.2001 року.

Крім того, періоди проходження строкової військової служби та роботи в міському комітеті компартії України не враховано до стажу державної служби позивача, оскільки Порядок №283 втратив чинність.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Позивач повноважних представників в судове засідання не направив, хоча повідомлявся про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за віком відповідно до закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

14.03.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення його на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-Х1І.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18.03.2019 №1194 позивачу відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" у зв`язку з відсутністю необхідного 20-річного стажу державної служби.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно не зарахував до стажу державної служби позивача спірні періоди та безпідставно відмовив позивачу у переведенні з пенсії за віком на загальних умовах на пенсію за віком як держслужбовцю згідно зі статтею 37 Закону України "Про державну службу".

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначаються Законом України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 року (далі - Закон № 889-VIII), який набрав законної сили з 01.05.2016 року.

Відповідно до п. 2 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII з 01 травня 2016 року визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з ч.1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-ХІІ) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі, стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

П. 10, 12 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для зарахування до стажу державної служби позивача періоду військової служби, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з п. 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

З матеріалів справи встановлено, що позивач в період з 04.05.1976 по 03.05.1978 проходив військову службу, що підтверджується записами в трудовій книжці та військовим квитком.

Отже, чинне законодавство містить імперативну норму про зарахування часу проходження військової служби до державної служби.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач протиправно не зарахував до стажу державної служби ОСОБА_1 періоду проходження військової служби з 04.05.1976 по 03.05.1978.

Оцінюючи наявність підстав для зарахування позивачу періоду роботи в міському комітеті компартії України з 02.03.1987 по 03.06.1990, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 8 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

На виконання Постанови Верховної Ради України від 16 грудня 1993 р. "Про введення в дію Закону України "Про державну службу" Кабінет Міністрів України постановою від 03 травня 1994 року № 283 затвердив Порядок обчислення стажу державної служби (далі - Порядок №283).

З урахуванням приписів п. 8 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII, норми Порядку №283 підлягають застосуванню до спірних правовідносин, тому доводи апеляційної скарги про те, що Порядок №283 втратив чинність з 01.05.2016 року і не застосовується при обчисленні стажу позивача, є необґрунтованими.

Відповідно до абз. 10 п. 3 Порядку №283 до стажу державної служби включається також час роботи в організаціях, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1993 № 1049.

Відповідно до абз. 4 п. 3 Положення про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за вислугу років працівникам органів виконавчої влади та інших державних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1993 № 1049, до стажу роботи, який надає право на одержання надбавки за вислугу років, зараховується - стаж роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених статтею 118 КЗпП України.

Відповідно до ст.118 КЗпП України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Згідно з пунктом 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах, зокрема, керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.

У зазначеному додатку міститься перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, періоди роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби, до яких віднесено серед іншого, виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.

Відповідно до записів в трудовій книжці позивача прийом та звільнення з посади інструктора промислово-транспортного відділу, соціально-економічного відділу Кам`янець-Подільського міськкому КПУ відбувався відповідно до рішень, протоколів бюро та протоколу пленуму міськкому компартії, отже підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Абз. 11 п. 3 Порядку № 283, передбачено, що до стажу державної служби включається також: час роботи в організаціях, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1993 № 1049 (1049-93-п).

Відповідно до записів в трудовій книжці (а.с.19-24) позивач працював з 02.03.1987 по 03.06.1990 в міському комітеті компартії України.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що період роботи з 02.03.1987 по 03.06.1990 підлягає зарахуванню до стажу державної служби ОСОБА_1 .

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для зарахування до стажу державної служби позивача періодів роботи в органах місцевого самоврядування після 04.07.2001 року, колегія суддів виходить з наступного.

З трудової книжки позивача встановлено, що з 02.09.2006 по 04.06.2008 позивач працював на посаді заступника міського голови м. Хмельницького, з 05.06.2008 по 17.11.2010 - на посаді міського голови м.Кам`янець-Подільського, з 12.12.2012 по 30.04.2016 - на посаді заступника міського голови м. Хмельницького.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 р. № 229, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Стаття 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" встановлює категорії посад в органах місцевого самоврядування, відповідно до яких: шоста категорія - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад, старост.

Таким чином, періоди роботи позивача на посадах заступника міського голови м. Хмельницького та міського голови м.Кам`янець-Подільського підлягають зарахуванню до стажу державної служби ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного вище, періоди роботи, встановлені з трудової книжки позивача, а саме: проходження служби армії (04.05.1976 - 03.05.1978); роботи на посаді інструктора промислово-транспортного відділу Кам`янець-Подільського міському КП України (02.03.1987 - 03.06.1990); на посаді заступника міського голови м. Хмельницького (02.09.2006 - 04.06.2008); на посаді міського голови м. Кам`янця-Подільського (05.06.2008 - 17.11.2010); на посаді заступника міського голови м. Хмельницького (12.12.2012 - 30.04.2016), підлягають зарахуванню до стажу державної служби, що враховується для призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ з урахуванням положень розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII, чинних на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії.

У зв`язку з викладеним вище колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18.03.2019 №1194 та наявність підстав для переведення позивача з пенсії за віком на загальних умовах на пенсію за віком як державному службовцю відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ.

Отже, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 15 серпня 2019 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Мацький Є.М. Франовська К.С.