Справа № 525/302/19
Суддя: Хоролець В. В.
Дата ухвалення: 2019-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 525/302/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.08.2019 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді Хоролець В.В.

при секретарі Гавриш О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора роти №3 БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП старшого лейтенанта поліції Мовчана Сергія Сергійовича (39600, м. Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, 3 Полтавської області), третя особа Батальйон патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області (39600, м. Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, 3 Полтавської області) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що 24 лютого 2019 року інспектором роти №3 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Мовчаном Сергієм Сергійовичем була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серія БР №879160, якою його, ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. Згідно даної постанови, 24.02.2019 року о 13 год. 33 хв. він, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем Фольксваген Кадді, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Кременчук на вулиці Миколаївській 13/8 (як вказано в позові) не виконав вимог дорожнього знаку 5.16 (напрямки руху по смугах) при дозволеному напрямку руху прямо, здійснив рух ліворуч, чим порушив розділ 33 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Вважає, що постанова є незаконною, оскільки цього дня він дійсно керував вищевказаним транспортним засобом і разом з іншими водіями, які рухалися з ним в попутному напрямку, здійснив поворот ліворуч на вулиці Шевченка з крайньої лівої смуги при дозволеному напрямку тільки ліворуч згідно дорожнього знаку 5.16 (напрямки руху по смугах) ПДР України. Через деякий час він почув звукову сирену та побачив у дзеркала заднього виду, що до нього наближається патрульний автомобіль поліції і подавав сигнал про зупинку, при цьому зупинення стосувалося лише його автомобіля. Після зупинення інспектор поліції повідомив, що він, ОСОБА_1 нібито здійснив рух ліворуч при дозволеному по смузі руху прямо. ОСОБА_1 на місці зупинення заперечив факт порушення ПДР України, на його прохання до працівника поліції надати докази порушення ПДР України останній такого доказу не надав і виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення. При цьому, у постанові не вказані докази, якими підтверджується порушення ПДР України щодо його, ОСОБА_1 і до постанови будь-які докази порушення ПДР також не додані, в т.ч. відсутні докази відеофіксації порушення ним ПДР України.

Посилаючись на вищевикладені обставини, положення ряду норм КУпАП та на те, що він не вчиняв порушення правил дорожнього руху та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, позивач ОСОБА_1 звернувся до Великобагачанського районного суду Полтавській області з відповідним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора роти №3 БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП старшого лейтенанта поліції Мовчана Сергія Сергійовича серія БР №879160 від 24.02.2019 року про притягнення його, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн., а провадження по даній справі про адміністративне правопорушення закрити (а.с.а.с.1-7).

Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 01.03.2019 року було відкрито спрощене позовне провадження за вищевказаним позовом ОСОБА_1 , відповідачу та третій особі у справі направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами та надано строк для можливості подання відповідачем відзиву на позов, а третій особі для можливості надання письмових пояснень щодо даного адміністративного позову (а.с.15). Цією ж ухвалою суду у відповідача витребувано для огляду в судовому засіданні оригінал адміністративної справи за ч.1 ст.122 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 . Оригінал даної справи надійшов до суду та був оглянутий в ході судового розгляду даного адміністративного позову ОСОБА_1

28.03.2019 року до Великобагачанського районного суду Полтавської області надійшли Відзив відповідача у справі - суб`єкта владних повноважень інспектора роти №3 БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП старшого лейтенанта поліціїМовчана С.С. та пояснення третьої особи у справі Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області на позовну заяву ОСОБА_1 (а.с.а.с.22-25;28-30). Зі змісту поданого відзиву та пояснень вбачається, що відповідач у справі-суб`єкт владних повноважень та третя особа у справі не визнають заявлених позовних вимог ОСОБА_1 , вважаючи їх безпідставними, підтверджують обставини, які викладені інспектором поліції у постанові у справі про адміністративне правопорушення від 24.02.2019 року серія БР №879160, оскільки інспектор поліції безпосередньо виявив порушення ПДР в діях водія ОСОБА_1 та посилаючись на норми КУпАП та положення ПДР України, в задоволенні позовних вимог позивача як відповідач у справі, так і третя особа просили відмовити в повному обсязі.

На виконання висновків, що викладені у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 року у справі 560/751/17, з метою належного, повного та об`єктивного розгляду вищевказаної адміністративної справи, з`ясування фактичних обставин справи, в порядку ч.3 ст.77 КАС України суд направив запит відповідачу у справі (суб`єкту владних повноважень) та третій особі у справі про надання відеозапису з реєстратора патрульного автомобіля за 24.02.2019 року, де могло бути зафіксовано рух автомобіля Фольксваген Кадді, д.н.з. НОМЕР_1 , а також відеозапис з нагрудних камер патрульних поліцейських, який стосується предмету розгляду даної адміністративної справи (а.с.56).

09.08.2019 року до суду надійшов лист за підписом т.в.о. командира БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Сергія Мельника №16180/44/26/1/03-2019 від 06.08.2019 року про те, що відеозаписи з реєстратора патрульного автомобіля та з нагрудних камер патрульних поліцейських за 24.02.2019 року, які стосуються предмету розгляду даної адміністративної справи відсутні (а.с.59).

В судове засідання 16.08.2019 року учасники справи не з`явилися, вони належним чином сповіщені про день і час судового розгляду рекомендованою кореспонденцією (а.с.а.с.57,58,61); 15.08.2019 року до суду засобами електронного зв`язку надійшла заява позивача ОСОБА_1 про підтримання заявлених позовних вимог та розгляд справи у його відсутність; відповідно, неявка учасників справи, які сповіщені про день і час розгляду справи не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Суд, детально дослідивши та проаналізувавши письмові докази у справі на засадах змагальності та диспозитивності, оголосивши в судовому засідання заяви учасників по суті справи, дослідивши оригінал адміністративної справи щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, і давши цим всім доказам належну оцінку, приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП старшого лейтенанта поліції Мовчана Сергія Сергійовича, третя особа Батальйон патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

24 лютого 2019 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №879160, що винесена в м. Кременчук Полтавської області по вулиці Шевченка, 20/31 відповідачем по справі - суб`єктом владних повноважень інспектором роти №3 БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції Мовчаном Сергієм Сергійовичем, водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за те, що він, 24.02.2019 року о 13 год. 33 хв., керуючи транспортним засобом автомобілем Фольксваген Кадді, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Кременчук на вулиці Миколаївській 17/8 (адреса вказана не дуже розбірливо) не виконав вимог дорожнього знаку 5.16 (напрямки руху по смугах) при дозволеному напрямку руху прямо та здійснив рух ліворуч, чим порушив розділ 33 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП; даною постановою за вищевказане адміністративне правопорушення на водія ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. (а.с.11; оригінал даної постанови оглянуто в судовому засіданні).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За нормою ч.2 ст.73 КАС України, яка визначає поняття належності доказів, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як чітко визначено положеннями ст.76 КАС України, яка врегульовує поняття та юридичний зміст достатності доказів, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; при цьому, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно загального правила ч.1 ст.77 КАС України, яка врегульовує поняття та юридичний зміст обов`язку доказування, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, згідно ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться у вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 278 КУпАП визначає умови підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно даної норми, орган, (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.122 КУпАП (саме за цієї статтею інспектором поліції кваліфіковані дії водія ОСОБА_1 ) встановлена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги в русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само і порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту оскаржуваної постанови від 24.02.2019 року, що винесена інспектором роти №3 БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції Мовчаном Сергієм Сергійовичемвідносно водія ОСОБА_1 вбачається, що останній звинувачений в порушенні розділу 33 ПДР України (невиконання вимог дорожнього знаку 5.16 (напрямок руху по смугах).

Пунктом 1.10. Правил дорожнього руху визначено, що водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до положень п. 1.10 Правил дорожнього руху України смуга руху - це поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів.

Розділ 33 ПДР України визначає дорожній знак 5.16 (інформаційно-вказівний знак) «Напрямки руху по смугах». Цей знак показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Зі змісту оскаржуваної постанови від 24.02.2019 року, що винесена інспектором роти №3 БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції Мовчаном С.С. відносно водія ОСОБА_1 вбачається, що уповноваженим інспектором поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.122 КУпАП.

З оригіналу письмових пояснень водія ОСОБА_1 , наданих ним інспектору поліції 24.02.2019 року до постанови у справі про адміністративне правопорушення (тобто одразу після зупинення транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 ) (які додані інспектором поліції до оригіналу постанови у справі про адміністративне правопорушення) вбачається, що ОСОБА_1 заперечив порушення ним ПДР України та вказав, що цього дня він керував автомобілем Фольксваген Кадді, під`їхавши до перехрестя з вул. Шевченка в м. Кременчук йому було потрібно виконати поворот ліворуч, однак з лівого краю проїзної частини дороги стояв припаркований автомобіль перед цим перехрестям, тому він не мав змоги здійснити поворот ліворуч, не об`їхавши припаркований автомобіль.

Отже, на місці зупинення водія ОСОБА_1 дана особа надав суб`єкту владних повноважень свої пояснення з приводу обставин, які викладені інспектором поліції у постанові у справі про адміністративне правопорушення. Проте, з матеріалів справи не вбачається, чи перевірялися або спростовувалися вищевказані пояснення водія суб`єктом владних повноважень при прийнятті рішення у справі про адміністративне правопорушення.

З оригіналів матеріалів адміністративної справи щодо ОСОБА_1 (отриманих для огляду від суб`єкта владних повноважень) вбачається, що до оригіналу постанови від 24.02.2019 року додано лише оригінал письмового пояснення водія ОСОБА_1 від 24.02.2019 року; при цьому, будь-які інші докази до даного матеріалу не додані; у самій постанові про наявність будь-яких доказів щодо вчинення водієм ОСОБА_1 порушень ПДР України не вказано, в т.ч. і про наявність відеозапису порушення (як одного із видів доказів). На запит суду до суб`єкта владних повноважень (враховуючи висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 27.06.2019 року у справі №560/751/17) щодо надання для огляду відеозапису руху автомобіля Фольксваген Кадді під керуванням водія ОСОБА_1 за 24.02.2019 року отримано відповідь про те, що відеозаписи з реєстратора патрульного автомобіля та з нагрудних камер патрульних поліцейських за 24.02.2019 року, які стосуються розгляду даної справи, відсутні (а.с.59).

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим - джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

При цьому, суд при оцінці доказів у справі суд враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів у конкретній справі повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

За нормою норм ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, враховуючи вищевикладене, з огляду на положення ст.ст.73,76,77,90 КАС України, об`єктивні докази, які б достеменно та «поза розумним сумнівом» свідчили про вчинене позивачем порушення Правил дорожнього руху України, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи викладене, проаналізувавши в своїй сукупності наявні матеріали справи, з урахуванням Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій,ухвалених 13 лютого 1991 рокута виходячи з норм ст.ст.19,61 Конституції України та ст.ст.9,73,76,77,90 КАС України, суд приходить до висновку, що будь-яких належних, достатніх і допустимих доказів на підтвердження вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за обставин, які вказані у постанові про накладення адміністративного стягнення серія БР №879160 від 24.02.2019 року, не має і не вбачається з досліджених матеріалів справи в їх сукупності та взаємозв`язку.

Враховуючи вищевикладене та імперативні норми ч.2 ст.77 КАС України, відповідачем у справі-суб`єктом владних повноважень інспектором роти №3 БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Мовчаном Сергієм Сергійовичем не надано доказів щодо правомірності свого рішення щодо позивача у справі ОСОБА_1 виключно за обставин, які викладені ним в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення. Отже, з урахуванням сукупності вищевикладених обставин справи, суд повинен прийти до висновку про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БР №879160 від 24.02.2019 року, що винесена на місці інспектором роти №3 БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Мовчаном Сергієм Сергійовичем про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню.

Суд, з урахуванням доводів відзиву відповідача у справі та пояснення третьої особи у справі зазначає, що при прийнятті процесуального рішення за наслідками розгляду даного адміністративного позову суд не виходить з самого факту незгоди особи з постановою у справі про адміністративне правопорушення, а виключно враховує сукупність наявних у справі доказів, які подали сторони на підтвердження заявлених вимог та заперечень, керується, зокрема, положеннями ст.ст.76,77 КАС України та оцінює всі наявні у справі докази виключно з позиції ст.90 КАС України.

В ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи висновки, до яких суд дійшов вище з приводу наявності передбачених підстав для скасування оскаржуваної позивачем постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР №879160 від 24.02.2019 року, що винесена на місці інспектором роти №3 БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Мовчаном Сергієм Сергійовичем про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, з огляду на норми п.3 ч.3 ст.286 КАС України, провадження у адміністративній справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.19, ч.2 ст.61 Конституції України, ст.ст.7,9,245,246,251,252,254,268,280,293 КУпАП, ст.ст.6,9,72,73,76,77,241-246,255,257,271-272,286,293,297 КАС України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП старшого лейтенанта поліції Мовчана Сергія Сергійовича, третя особа Батальйон патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія БР №879160 від 24.02.2019 року, винесену інспектором роти №3 БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Мовчаном Сергієм Сергійовичем про притягнення громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн., а провадження по даній справі про адміністративне правопорушення - закрити.

З урахуванням імперативних положень ч.1 ст.272 та ч.4 ст.286 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч.1 ст.272 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

На виконання п.4 ч.5 ст.246 КАС України зазначається повне найменування сторін у справі: позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ; відповідач інспектор роти №3 БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Мовчан Сергій Сергійович, м. Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, 3 Полтавської області, третя особа Батальйон патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області, м. Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, 3 Полтавської області.

Повний текст рішення складений 19.08.2019 року.

Суддя В.В. Хоролець