Справа № 520/5304/19
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 р.Справа № 520/5304/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,

представників сторін : позивача - Горлач О.С., відповідача - Косової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., м. Харків, повний текст складено 25.06.19 року по справі № 520/5304/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі за текстом - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС України у Харківській області (далі за текстом - ГУ ДФС у Харківській області, відповідач), в якому просив суд:

- визнати дії Головного управління ДФС у Харківській області щодо надання ОСОБА_1 податкової консультації такими, що не відповідають вимогам закону та є неправомірними;

- зобов`язати Головне управління ДФС у Харківській області надати ОСОБА_1 податкову консультацію, що відповідає вимогам п.52.3 ст. 52 Податкового кодексу України та містить висновок щодо практичного застосування норм права із врахуванням положень чинного законодавства щодо отримання позичальником коштів у національній валюті, а повернення позики у еквіваленті іноземної валюти та з врахуванням інфляційних втрат при її поверненні.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 10.04.2019 він звернувся до відповідача із заявою про надання податкової консультації, відповідь на яку отримав 13.05.2019. Між тим, надана індивідуальна податкова консультація не відповідає положенням ст. 52 Податкового кодексу України, оскільки за змістом вона складається із загального викладу норм податкового та іншого законодавства та не містить відповіді на поставлені позивачем питання в межах його окремого випадку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 по справі № 520/5304/19 адміністративний позов залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального (пункту 52.3 статті 52 Податкового кодексу України) та процесуального права (ч.3 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України), невідповідність висновків суду обставинам справи, ненадання належної оцінки всім наявним доказам по справі, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 по справі № 520/5304/19 та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджує, що всупереч пп.14.1.172 п.14.1 ст.14, п. 52.1 ст. 52 Податкового кодексу України спірна індивідуальна податкова консультація не містить конкретних висновків щодо практичного застосування норм податкового законодавства та не роз`яснює позивачу, чи є сума 3 237 342,75 грн, повернута йому за договорами позики, доходом, який підлягає чи не підлягає оподаткуванню. Вважає, що фактична відсутність відповіді по суті запиту позивача в цій податковій консультації порушила його право на отримання певної інформації, яку він міг би використати для вирішення питання, чи повинен він сплачувати податок з суми, що отримана ним на виконання рішення суду. Ненадання відповідачем консультації по суті запиту є неправомірним та не відповідає вимогам п.52.3 ст. 52 Податкового кодексу України, однак, це не було враховано судом першої інстанції.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 по справі № 520/5304/19 скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в надісланому до суду письмовому відзиві та в судовому засіданні просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Зазначив, що індивідуальна податкова консультація від 03.05.2019 № 1954/К/ІПК/20-40-13-02-11 надана ОСОБА_1 із зазначенням усіх обов`язкових реквізитів, перелік яких наведено у п.52.3 ст.52 Податкового кодексу України, з дотриманням порядку і строку, встановлених законом, та містить роз`яснення відповідно до чинного законодавства щодо переліку доходів, що включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку. У зв`язку з тим, що в запиті позивача не містилось достатньої інформації щодо порушеного питання, та до нього не було додано документів, з метою уникнення неоднозначного тлумачення норм чинного законодавства, Головним управлінням ДФС у Харківській області було надано відповідь позивачу виходячи із загальних вимог чинного законодавства. Вказує, що Податковим кодексом України не заборонено платнику податків повторно звернутися до податкового органу за податковою консультацією з одного і того самого питання, надавши необхідні документи, в даному випадку - договори позики, однак, позивач такою можливістю не скористався.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що заочним рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 18.01.2017 по справі № 641/9781/16-ц позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення суми боргу задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договорами позики від 19.12.2012 року, від 07.12.2012 року та від 19.12.2012 року в загальному розмірі 3 237 342 (три мільйона двісті тридцять сім тисяч триста сорок дві) грн. 75 коп., що еквівалентно 125000 (ста двадцяти п`яти тисячам) доларів США.

Позивач в позові зазначив, що вказана сума у розмірі 125 000,00 доларів США була йому повернута ОСОБА_2 у 2018 році.

Судом також встановлено, що 10.04.2019 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДФС у Харківській області із заявою, в якій просив надати йому індивідуальну податкову консультацію з приводу сплати податку з суми у розмірі 3 237 342, 75 грн, еквівалентної 125 000,00 доларів США, що отримано позивачем на виконання заочного рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 18.01.2017 по справі № 641/9781/16-ц. Заявник просив надіслати йому індивідуальну податкову консультацію поштою.

Листом №1954/К/ІПК/ 20-40-13-02-11 від 03.05.2019 року відповідач надав відповідь на вказане звернення (отримано позивачем засобами поштового зв`язку 13.05.2019 року).

Не погодившись із діями відповідача щодо надання індивідуальної податкової консультації, яка не містить усіх обов`язкових реквізитів індивідуальної податкової консультації та не відповідає вимогам статті 52 Податкового кодексу України, позивач звернувся до суду із даним позовом про визнання дій відповідача неправомірними та зобов`язання ГУ ДФС у Харківській області надати ОСОБА_1 податкову консультацію, що відповідає вимогам п.52.3 ст. 52 ПУ України та містить висновок щодо практичного застосування норм права із врахуванням положень чинного законодавства щодо отримання позичальником коштів у національній валюті, а саме повернення позики у еквіваленті іноземної валюти та з врахуванням інфляційних втрат при її поверненні.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено протиправності дій податкового органу та недотримання норм податкового законодавства при наданні йому письмової індивідуальної податкової консультації від 03.05.2019 року на його звернення, оскільки податкова консультація містить висновок з питань практичного використання норм податкового законодавства та відповіді на поставлені позивачем питання.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Згідно із підпунктом 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова консультація - індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до підпункту14.1.172-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Відповідно до статті 52 Податкового кодексу України за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, підлягає реєстрації в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій та розміщенню на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, без зазначення найменування (прізвища, ім`я, по батькові) платника податків, коду згідно з ЄДРПОУ (реєстраційного номера облікової картки) та його податкової адреси.

Виходячи з аналізу викладених норм, індивідуальна податкова консультація (допомога контролюючого органу) надається платнику податків для правильності застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності, має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому така консультація надана. При цьому, метою податкової консультації є викладення платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту правової норми з питань оподаткування та роз`яснення її практичного застосування у відповідних правовідносинах.

Згідно з пунктом 53.1 статті 53 Податкового кодексу України не може бути притягнуто до відповідальності, включаючи фінансової (штрафні санкції та/або пеня), платника податків (податкового агента та/або його посадову особу), який діяв відповідно до індивідуальної податкової консультації, наданої йому у письмовій формі, а також узагальнюючої податкової консультації, за діяння, що містить ознаки податкового правопорушення, зокрема на підставі того, що у подальшому така податкова консультація була змінена або скасована.

Як визначено пунктом 53.2 статті 53 Податкового кодексу України, платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Зі змісту наведених норм виплаває висновок, що чинним законодавством не передбачено визнання судом недійсною податкової консультації, яка не містить конкретної відповіді на поставлене питання. Дана норма передбачає визнання судом податкової консультації недійсною лише в тому випадку, якщо податкова консультація суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Крім того, відповідно до вимог пункту 52.3 статті 52 Податкового кодексу України індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, обов`язково повинна містити назву - податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

Таким чином, обов`язковими складовими письмової податкової консультації є:

- опис питань, що порушуються платником податків;

- обґрунтування застосування норм законодавства з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків;

- висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Наявність чи відсутність цих складових у своїй сукупності надають підстави для висновку про належність письмового документа, наданого контролюючим органом на запит платника податків, до індивідуальної податкової консультації.

Колегією суддів встановлено, що 10.04.2019 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДФС у Харківській області із заявою, в якій просив надати йому індивідуальну податкову консультацію з приводу сплати податку з суми у розмірі 3 237 342, 75 грн. еквівалентні 125 000,00 доларів США, що отримано позивачем на виконання заочного рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 18.01.2017 року по справі № 641/9781/16-ц.

Листом №1954/К/ІПК/ 20-40-13-02-11 від 03.05.2019 року відповідач надав відповідь на вказане звернення виходячи із загальних вимог чинного законодавства.

Так, відповідач виклав редакцію пп.14.1.267, пп.14.1.257 п.14.1 ст.14, пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, послався на ст.ст.164, 165, п.179.5, 179.7 ст.179 Податкового кодекс України, навівши дефініції резидента, об`єкту оподаткування, основної суми поворотної фінансової довомоги тощо та в підсумку зазначив, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді суми повернутої фінансової допомоги, що перевищує розмір основної суми допомоги, яка визначена умовами договору. Сума такого доходу підлягає обов`язковому декларуванню, шляхом надання декларації про майновий стан і доходи до 1 травня року, що настає за звітним, в якій необхідно визначити податкове зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб за ставкою 18 відсотків та військовий збір і ставкою 1,5 відсотка, до 1 серпня року, що настає за звітним самостійно сплатити суму зазначеного податкового зобов`язання.

Жодної іншої інформації стосовно поставленого позивачем питання з приводу того, чи має позивач сплачувати податок (якщо так, то у якому розмірі) з суми, що отримана ним на виконання рішення суду по справі № 641/9781/16-ц, податкова консультація ГУ ДФС у Харківській області №1954/К/ІПК/ 20-40-13-02-11 від 03.05.2019 року не містить.

З урахуванням перелічених норм податкового законодавства, надаючи оцінку діям контролюючого органу щодо надання спірної податкової консультації, колегія суддів дійшла висновку про її невідповідність вимогам пункту 52.3 статті 52 Податкового кодексу України, оскільки відповідь контролюючого органу на заяву позивача не містить опису питань, які порушуються платником податків та висновків з питань практичного використання норм податкового законодавства у контексті фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків. Також цей лист не можна вважати допомогою контролюючого органу, оскільки за фактичної відсутності висновків, він не придатний до практичного використання у діяльності платника податків.

Враховуючи викладене, вказаний лист відповідача не відповідає вимогам, які Податковий кодекс України ставить перед контролюючим органом при наданні індивідуальних податкових консультацій.

Доводи ГУ ДФС у Харківській області про неможливість надання повної відповіді на питання, поставлені позивачем у зверненні, через відсутність договорів, за якими надавалась позика, тобто інформації про детальні умови надання ОСОБА_2 позики та її повернення, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ГУ ДФС у Харківській області на адресу ОСОБА_1 було направлено запит №3438/К/20-40-13-01-11 від 25.03.2019 про надання інформації та її документальне підтвердження щодо взаємовідносин позивача з ОСОБА_2 при наданні та поверненні позики. У відповідь на цей запит позивач надав письмові пояснення та додав до них копії договорів іпотеки у кількості трьох одиниць з розписками про отримання коштів, копію рішення суду по справі № 641/9781/16-ц, копію постанови про відкриття виконавчого провадження.

Вказані письмові пояснення позивача разом із додатками були отримані ГУ ДФС у Харківській області 10.04.2019, тобто, одночасно із поданням звернення про надання індивідуальної податкової консультації, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції контролюючого органу.

Враховуючи викладене, в розпорядженні ГУ ДФС у Харківській області були наявні всі документи та інформація, необхідні для надання повної відповіді по суті поставлених позивачем питань, а тому колегія суддів вважає необґрунтованими посилання контролюючого органу на неможливість викладення в податковій консультацій висновків щодо необхідності сплати податку із суми курсової різниці за повернутою позикою та визначення суми податкового зобов`язання.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи наявність в розпорядженні у податкового органу необхідних документів позивача, надана індивідуальна податкова консультація не відповідає положенням ст. 52 Податкового кодексу України, оскільки за змістом вона складається із загального викладу норм податкового законодавства та не містить висновків з питань практичного використання норм податкового законодавства у контексті фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що вказана індивідуальна податкова консультація містить висновок з питань практичного використання норм податкового законодавства з детальним роз`ясненням того, що отриманий позивачем дохід у 2018 році у розмірі 125 000,00 доларів США за рішенням суду підлягає обов`язковому декларуванню з визначенням з такого доходу суми податку, не відповідає встановленим колегією суддів фактичним обставинам у даній справі.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував зазначених приписів матеріального права, не надав належної оцінки всім наявним доказам по справі та дійшов помилкового висновку про законність і обґрунтованість дій контролюючого органу щодо надання позивачу індивідуальної податкової консультації, що призвело до необґрунтованої відмови в задоволенні позову.

Враховуючи, що надана контролюючим органом відповідь від 03.05.2019 року на звернення позивача від 10.04.2019 року про надання податкової консультації не відповідає обов`язковим ознакам індивідуальної податкової консультації, колегія суддів дійшла висновку, що належним способом захисту права особи у даному конкретному випадку є зобов`язання ГУ ДФС у Харківській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 10.04.2019 про надання податкової консультації відповідно до вимог п.52.3 ст. 52 Податкового кодексу України, з урахуванням висновків, викладених в цій постанові суду. В іншій частині позову слід відмовити, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не в повній мірі відповідає вимогам п.52.3 ст.52 ПК України.

У відповідності до ч.1 ст.317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, переглянувши постанову суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова через невідповідність висновків обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 року по справі № 520/5304/19 скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС України у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) щодо надання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) податкової консультації №1954/К/ІПК/ 20-40-13-02-11 від 03.05.2019 року неправомірними.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) повторно розглянути звернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) від 10.04.2019 року про надання податкової консультації відповідно до вимог п.52.3 ст.52 Податкового кодексу України з урахуванням висновків суду, викладених у цій постанові.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій І.С. Чалий
Повний текст постанови складено 15.08.2019 року