Справа № 1.380.2019.003581
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.003581
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом заступника керівника Самбірської місцевої прокуратури Львівської області до Турківської міської ради Львівської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява заступника керівника Самбірської місцевої прокуратури Львівської області до Турківської міської ради Львівської області, у якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Турківської міської ради Львівської області щодо невжиття заходів по оформленню правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що перебуває в користуванні Турківського дошкільного навчального закладу № 2 - 0,11 га;

- зобов`язати Турківську міську раду Львівської області вчинити дії щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що перебуває в користуванні Турківського дошкільного навчального закладу № 2 - 0,11 га.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що під час вивчення стану дотримання земельного законодавства встановлено, що правовстановлюючі документи на земельну ділянку, що перебуває в користуванні Турківського дошкільного навчального закладу № 2, площею 0,11 га - відсутні. Власником та балансоутримувачем навчального закладу є Турківська міська рада. Фінасування Турківського дошкільного навчального закладу № 2 здійснюється за рахунок виділених коштів через Турківську міську раду. Звертає увагу, що обов`язковою умовою використання земельної ділянки є наявність правовстановлюючих документів. Зазначає, що бездіяльність відповідача, яка виразилась у невжитті заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку Турківського дошкільного навчального закладу № 2 є порушенням чинного законодавства, негативно впливає на організацію належного утримання та раціонального використання територій.

Ухвалою суду від 19.07.2019 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, 01.08.2010 подав заяву (вх. № 27627), відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

Відповідно до листа виконавчого комітету Турківської міської ради від 15.04.2019 № 388, листа відділу у Турківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 15.04.2019 № 32-13-0.35-47/119-19 у користуванні Дошкільного навчального закладу № 2 перебуває земельна ділянка площею 0,11 га. У зв`язку із відсутністю коштів правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій розташований Дошкільний навчальний заклад № 2 не виготовлялись.

Згідно з листом Турківської міської ради від 23.04.2019 № 411 засновником, зокрема, дошкільного навчального закладу № 2 є Відділ освіти Турківської районної державної адміністрації. Відповідно до п.1.2 розділу 1 «Загальні положення» Статуту дошкільного навчального закладу № 2 фінансування дошкільного навчального закладу № 2 здійснюється за рахунок виділених коштів на освіту через Турківську міську раду, яка здійснює його матеріальне забезпечення, надає необхідні будівлі, інженерні комунікації, обладнання, організовує та фінансує будівництво і ремонт приміщень, їх господарське обслуговування, харчування та медичне обслуговування дітей. Власником та балансоутримувачем будівель Дошкільного навчального закладу № 2 є Турківська міська рада. Земельна ділянка на якій знаходяться будівля Дошкільного навчального закладу № 2 відносяться до земель комунальної власності.

Враховуючи, що Турківська міська рада є власником та балансоутримувачем буділі Дошкільного навчального закладу № 2 право виготовлення правовстановлюючих документів належить саме органу місцевого самоврядування. Окремі кошториси на утримання Дошкільного навчального закладу № 2 не затверджувались, кошти на виготовлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку на яких розміщений Дошкільний навчальний заклад № 2 протягом 2018-2019 років не виділялись.

Згідно з листом Відділу освіти Турківської районної державної адміністрації від 23.04.2019 № 325 відповідно до рішення сесії Турківської міської ради «Про бюджет Турківської міської ради на 2019 рік» головним розпорядником коштів по закладах Дошкільного навчального закладу № 1 та Дошкільного навчального закладу № 2 визначено Турківську міську раду. В складі видаткової частини бюджету міста передбачені видатки на утримання дошкільних закладів в сумі 4000,00 тис. грн., які одержані у вигляді субвенцій з районного бюджету.Протягом поточного періоду 2019 року проведено уточнення міського бюджету і збільшено планові асигнування на утримання дошкільних закладів в сумі 2 тис. грн. Таким чином станом на 22.04.2019 року передбачені видатки на утримання ДНЗ в сумі 4550,0 тис. грн. Виготовлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки на яких розташовані ДНЗ здійснює Турківська міська рада.

Оскільки відповідачем не виготовлені правовстановлюючі документи на на земельну ділянку, що перебуває в користуванні Турківського дошкільного навчального закладу № 2, позивач звервся із позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Згідно з ст.ст. 32, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать повноваження щодо управління закладами освіти, які належать територіальним громадам або передані їм, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення; створення необхідних умов для виховання дітей; сприяння діяльності закладів освіти.

Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на заклади освіти.

Відповідно до ст.25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно з ч.1, ч.4, ч.5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 80 Закону України "Про освіту" до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать: нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо; майнові права, включаючи майнові права інтелектуальної власності на об`єкти права інтелектуальної власності, зокрема інформаційні системи, об`єкти авторського права та/або суміжних прав; інші активи, передбачені законодавством. Майно закладів освіти та установу організацій, підприємств системи освіти належать їм на правах, визначених законодавством. Порядок, умови та форми набуття закладами освіти прав на землю визначаються Земельним кодексом України.

Згідно з 66 Закону України "Про освіту" встановлено, що сільські, селищні ради відповідають за реалізацію державної політики у сфері освіти та забезпечення якості освіти на відповідній території, забезпечення доступності дошкільної та початкової освіти, мають право засновувати заклади освіти, реорганізовувати і ліквідовувати їх, забезпечують їх діяльність та розвиток.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Закону України "Про дошкільну освіту" органи місцевого самоврядування в системі дошкільної освіти в межах їх компетенції: забезпечують реалізацію державної політики у сфері дошкільної освіти на відповідній території у тому числі розвиток мережі закладів дошкільної освіти всіх форм власності відповідно до потреб населення, поліпшення матеріально-технічної бази та господарське обслуговування комунальних закладів дошкільної освіти; виконують функції засновника закладів дошкільної освіти на відповідній території; контролюють додержання вимог законів та інших нормативно-правових актів у сфері дошкільної освіти.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з положеннями ст.14 Конституції України земля є основним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку (ч.1 ст. 92 Земельного кодексу України).

Згідно з пунктом а ч. 2 ст. 92 Земельного кодексу України права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Статті 125 Земельного кодексу України передбачають, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Таким чином, обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оформлених у відповідності до вимог закону. При цьому, відсутність правовстановлюючих документів порушує передбачені державою принципи раціонального й ефективного використання та охорони земель та призводить до неефективного управління земельними ресурсами та землекористуванням.

Судом встановлено, що відповідно до листа виконавчого комітету Турківської міської ради від 15.04.2019 № 388, листа відділу у Турківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 15.04.2019 № 32-13-0.35-47/119-19 у користуванні Дошкільного навчального закладу № 2 перебуває земельна ділянка площею 0,11 га.

Проте, правовстановлюючі документи на земельну ділянку, що перебуває в користуванні Дошкільного навчального закладу № 2 не виготовленні.

Вказаний факт відповідачем визнається.

Також суд зазначає, що розпорядженням Кабінету Міністрів України №802-р від 17.10.2012 року "Про здійснення протягом 2012 і 2013 років заходів, пов`язаних з проведенням землевпорядних робіт, оформленням правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких розміщені дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади", зобов`язано центральні органи виконавчої влади, у підпорядкування яких перебувають дошкільні, загальноосвітні навчальні заклади, здійснити протягом 2012 і 2013 років заходи, пов`язані з проведенням землевпорядних робіт, оформленням правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких розміщені дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади. Державне агентство земельних ресурсів та його територіальні органи повинні забезпечити проведення землевпорядних робіт і оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких розміщені дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади, в установленому законодавством порядку.

Відповідачем не надано доказів вжиття заходів, спрямованих на належне оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Таким чином, внаслідок бездіяльності Турківської міської ради Львівської області не оформлено правовстановлюючі документи на ділянку, що перебуває в користуванні Турківського дошкільного навчального закладу № 2 - 0,11 га. Відтак, суд вважає за необхідне зобов`язати Турківську міську раду Львівської області вчинити дії щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що перебуває в користуванні Турківського дошкільного навчального закладу № 2 - 0,11 га.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частиною 4 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів поданих сторонами, визнання позову відповідачами, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Турківської міської ради Львівської області щодо невжиття заходів по оформленню правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що перебуває в користуванні Турківського дошкільного навчального закладу № 2 - 0,11 га;

3. Зобов`язати Турківську міську раду Львівської області вчинити дії щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що перебуває в користуванні Турківського дошкільного навчального закладу № 2 - 0,11 га.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Костецький Н.В.