Справа № 640/1131/19
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1131/19 Суддя (судді) першої інстанції: Смолій І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Мельничука В.П., Земляної Г.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.05.2019 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сєверодонецький асфальтобетонний завод» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у м. Києві, ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мокрянський кам`яний кар`єр №3» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сєверодонецький асфальтобетонний завод» звернулось до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (відповідач-1), Головного управління ДФС у м.Києві (відповідач-2), ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м.Києві(відповідач-3), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Мокрянський кам`яний кар`єр №3» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.05.2019 позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №892187/37051637 від 23.08.2018 та №833249/37051637 від 09.07.2018.

Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №54/- від 16.06.2018 та №72/- від 23.05.2018.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу з підстав неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Доводи апелянта, зокрема, обґрунтовані тим, що судом першої інстанції не було враховано всіх доводів відповідача при розгляді справи, не враховано факт порушення вимог Податкового кодексу України позивачем при реєстрації податкових накладних.

Справа розглянута у порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, між позивачем та третьою особою, 23.05.2018 укладено договір купівлі-продажу №23/05/2018 транспортного засобу (бульдозер SD-16, 2007 року випуску, двигун №4, номер шасі - SD16АА106145) у кількості 1 одиниця за видатковою накладною №93 від 23.05.2018 на загальну суму 652 500,00грн., в тому числі ПДВ - 108 750, 00 грн.

Позивачем складено податкову накладну №72/- від 23.05.2018 та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних, що підтверджується відповідною квитанцією та повідомлено про зупинення реєстрації податкової накладної у Реєстрі.

09.07.2018, відповідачем прийнято рішення №833249/37051637 про відмову у реєстрації податкової накладної та зазначено, що платником податку не надано копії документів - розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Між позивачем та третьою особою, 15.06.2018 укладено договір купівлі-продажу №15/06/2018 транспортного засобу (бульдозер SD-16, 2007 року випуску, номер шасі - SD16АА106160) у кількості 1 одиниця за видатковою накладною №239 від 26.06.2018 на загальну суму 770 000,00грн., в тому числі ПДВ - 128 333, 33грн.

Позивачем складено податкову накладну №54/- від 16.06.2018 та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних, що підтверджується відповідною квитанцією та повідомлено про зупинення реєстрації податкової накладної у Реєстрі.

23.08.2018 відповідачем прийнято рішення №892187/37051637 про відмову у реєстрації податкової накладної та зазначено, що платником податку не надано копії документів - розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Не погоджуючись з вказаним рішеннями, позивачем звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач не лише не здійснив дослідження або перевірки обставин, але і жодним чином не мотивував прийняття спірного рішення.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №341) (далі - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п.12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до приписів п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 (далі - Порядок №117), податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

При цьому, відповідно до змісту п. 10 Порядку № 117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Пунктом 13 Порядку №117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Зі змісту Квитанцій вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність Податкових накладних критеріям ризиковості платника податку, визначених пп.1.6 п.1 листа ДФС від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 "Критерії ризиковості платника податку" (далі - Критерії № 959).

Колегія суддів вважає мотивованими висновки контролюючого органу, який відмовив у реєстрації податкової накладної, з огляду на таке.

Як вказано вище, між позивачем та третьою особою, 15.06.2018 укладено договір купівлі-продажу №15/06/2018 транспортного засобу (бульдозер SD-16, 2007 року випуску, номер шасі - SD16АА106160) у кількості 1 одиниця за видатковою накладною №239 від 26.06.2018 на загальну суму 770 000,00грн., в тому числі ПДВ - 128 333, 33грн., на підставі чого в подальшому було сформовано податкову накладну.

Разом з тим, позивач обґрунтовуючи свої вимоги, зазначив, що розрахунок на підставі вищевказаного договору був проведений шляхом шляхом заліку зустрічних однорідних вимог, що підтверджується копією угоди від 06.08.2018.

Колегією суддів було досліджено зазначену угоду та встановлено, що в ній не міститься посилань на вищевказаний договір, що свідчить про необґрунтованість доводів позивача.

Крім того, в договорі № 15/06/2018 від 15.06.2018, а саме в пункті 3, зокрема, передбачено, що покупець зобов`язаний сплатити продавцю за придбаний товар шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на розрахунковий рахунок продавця.

Жодних інших умов або порядку оплати вказаним договором не передбачено. Відповідно, колегія суддів критично оціню посилання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сєверодонецький асфальтобетонний завод» на оплату за придбаний товар шляхом проведення заліку зустрічних однорідних вимог.

Вказане, на переконання суду апеляційної інстанції, свідчить про обґрунтоване зазначення контролюючим органом при реєстрації податкових накладних про відповідність Податкових накладних критеріям ризиковості платника податку, а також правомірне прийняття рішень №892187/37051637 від 23.08.2018 та №833249/37051637 від 09.07.2018.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта щодо наявності підстав для відмови в реєстрації податкових накладних, що, в свою чергу, свідчить про необґрунтованість позовних вимог, які були неправомірно задоволені судом першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. При цьому в силу ч.2 ст.77 КАС України, у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. На виконання зазначених вимог, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, належно обґрунтував свою правову позицію та правомірність своїх дій та рішень..

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За змістом частини першої статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.05.2019 скасувати, та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Сєверодонецький асфальтобетонний завод» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у м. Києві, ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мокрянський кам`яний кар`єр №3» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя В.П. Мельничук