Справа № 200/6627/19-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року справа №200/6627/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., за участю секретаря судового засідання - Тішевського В.В., представника відповідача - Орлатого В.М., діючого за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року у справі № 200/6627/19-а (головуючий суддя І інстанції Кошкош О.О.), складеного в повному обсязі 27 червня 2019 року в м. Слов`янськ Донецької області, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби в Донецькій області про:

- визнання протиправними дії відповідача з приводу ненадання адміністративної послуги щодо вклеювання фотокартки до паспорта громадянина України при досягненні 45-річного віку,

- зобов`язання відповідача надати адміністративну послугу по вклеюванню фотокартки до паспорта громадянина України при досягненні 45-річного віку (а.с. 4-5).

Рішенням Донецького окружного адміністративного судочинства від 27 червня 2019 року відмовлено у задоволені позовних вимог (а.с. 34-35).

Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що відмова відповідача у вклеюванні нової фотокартки у зв`язку із досягненням 45 років суперечить вимогам Положення про паспорт громадянина України, що затверджена постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 року, яке було чинним та підлягало застосуванню на час вирішення спірного питання та вчинені необґрунтовано, без урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (зокрема, того, що позивач не надавав згоду на обробку персональних даних), без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями на досягнення яких вони спрямовані.

Зазначив, що така відмова є втручанням у його права, та не відповідає положенням Конвенції про захист осіб у зв`язку з автоматизованою обробкою персональних даних (а.с. 39-41).

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, наполягав на тому, що рішення суду першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, має паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки серії НОМЕР_1 , виданий Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області 12 травня 1998 року (а.с. 6).

21 листопада 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про вклеювання у паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 фотокартки у зв`язку із досягненням 45-річного віку (а.с. 8).

Відповідач листом від 28 листопада 2018 року №44-5191 пояснив позивачу про відсутність підстав для вклеювання до паспорту зразка 1994 року фотокартки після досягнення 45-річного віку.

Зазначив, що Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2018 року №795 внесено зміни до підпункту 6 пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» визначено, що обмін паспорта здійснюється якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток (а.с. 9).

Позивач вважає цю відмову протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що за чинним законодавством громадянин України, особа, яка має паспорт у формі паспортної книжечки, зобов`язаний протягом місяця після досягнення 45-річного віку звернутись до уповноважених державних органів із заявою про вклеювання до паспорту фотокартки, виходячи з того, що позивач пропустив такий строк відмова відповідача є обґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 32 Конституції України визначено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

За унормуванням частини 1 статті 13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20 листопада 2012 року № 5492-VI (далі Закон № 5492-VI) до документу, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, та що посвідчує особу і підтверджує громадянство України відноситься, зокрема, паспорт громадянина України.

Частинами 1, 2, 4, 5 ст. 14 цього Закону передбачено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

За визначенням ч. 1 ст. 21 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Згідно з ч. 2 ст. 21 Закону № 5492-VI оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 302 від 25 березня 2015 року (далі - постанова № 302).

Чинною у листопаді 2018 року була постанова Верховної Ради України № 2503-XII від 26 червня 1992 року «Про затвердження положень про паспорт громадянина України» (далі-Положення № 2503-ХІІ).

Приписами п.п. 3, 8 Положення № 2503-XII, бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення. До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.

Згідно з п. 3 постанови КМУ № 302 паспорт громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія (тобто у формі паспортної книжечки), оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 01 листопада 2016 року, є чинним протягом строку, на який його було видано.

Згідно з Порядком, затвердженим постановою КМУ № 302 (пп. 6 п.6), обмін паспорта здійснюється у разі, якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток.

Отже, за чинним законодавством громадянин України, який має паспорт у формі паспортної книжечки, зобов`язаний протягом місяця після досягнення 45-річного віку звернутись до уповноважених державних органів із заявою про вклеювання до паспорту фотокартки.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 виповнилось 45 років ІНФОРМАЦІЯ_2, однак з вимогою вклеїти фотокартку у зв`язку з досягненням 45-річного віку звернувся лише 21 листопада 2018 року, тобто з порушенням місячного строку, визначеного у постанові № 2503-XII.

При цьому, позивач у заяві від 21 листопада 2018 року не порушував питання про видачу йому нового паспорта і не повідомляв відповідача про свою відмову від можливого обміну паспорта у зв`язку зі своїми релігійними переконаннями, відмовою від обробки її персональних даних.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції відсутність у позивача права на вклеювання фотокартки у вже існуючий паспорт у формі книжечки, відтак, у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим посилання позивача на втручання в його життя з огляду на ненадання його згоди на обробку його персональних даних, оскільки це не є спірним питанням даної справи.

Інші доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, оскільки вони суперечать чинному законодавству та не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права та частково не стосуються суті позову, оскільки спірним є не видача нового паспорта, а строк дії старого образца паспорта на час звернення позивача для надання адміністративних послуг.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного судочинства від 27 червня 2019 року у справі № 200/6627/19-а - залишити без змін.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено в судовому засіданні 19 серпня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 серпня 2019 року.

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко

Г.М.Міронова