Справа № 1.380.2019.002610
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.002610
У Х В А Л А

про забезпечення позову

14 серпня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий-суддя Костецький Н.В.,

секретар судового засідання Редкевич О.Р.,

за участю:

представник позивач Лазор А.О., розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія «Мальви» про забезпечення позову в адміністративній справі № 1.380.2019.002610 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія Мальви» до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Хар Марти Іванівни, Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Федів Романа Миколайовича, Головного інспектора будівельного нагляду відділу метрології та нагляду за видачею дозволів на виконання будівельних робіт департаменту дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України Ткачук Олени Анатоліївни, департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніко-Експо», Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій, визнання протиправними та скасування рішення та наказів, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія Мальви» (далі - позивач, ТзОВ «Девелоперська компанія Мальви») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Хар Марти Іванівни, Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Федів Романа Миколайовича, Головного інспектора будівельного нагляду відділу метрології та нагляду за видачею дозволів на виконання будівельних робіт департаменту дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України Ткачук Олени Анатоліївни, департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, у якій позивач згідно уточненої позовної заяви просить суд:

- визнати протиправними дії Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо призначення позапланової перевірки з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження управлінням архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради містобудівної діяльності, а саме надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 17.02.2017 №116, та визнати протиправним та скасувати наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 1503 від 28.11.2018;

- визнати протиправним та скасувати рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Хар Марти Іванівни та головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Федіва Романа Миколайовича № 91-мб/пз від 29.11.2018 про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 17.02.2017 № 116 на об`єкт будівництва «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 у м. Львові (1 та 2 черги будівництва)»;

- визнати протиправним та скасувати рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу метрології та нагляду за видачею дозволів на виконання будівельних робіт департаменту дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 103 від 05.12.2018 «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт».

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної архітектурно - будівельної інспекції України № 103-Д від 05.12.2018 «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт» на об`єкт «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черги будівництва) у м. Львові», замовник - товариство з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія «Мальви»;

- зобов`язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України внести до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, дані про видачу дозволу на виконання будівельних робіт від 11.07.2017 за №87 на об`єкт «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черги будівництва) у м. Львові», замовник - товариство з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія «Мальви».

09.08.2019 за вх. № 28771 від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Хар Марти Іванівни та головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Федіва Романа Миколайовича № 91-мб/пз від 29.11.2018 року про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 17.02.2017 року № 116 на об'єкт будівництва «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 у м. Львові (1 та 2 черги будівництва)»;

- зупинення дії рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу метрології та нагляду за видачею дозволів на виконання будівельних робіт Департаменту дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України Ткачук О.А. № 103 від 05.12.2018 року «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт»;

- зупинення дії наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №103-«Д» від 05.12.2018 року «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт» на об'єкт «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черги будівництва) у м. Львові», замовник - товариство з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія «Мальви».

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник посилається на те, що у зв'язку із анулювання спірним наказом дозволу на виконання будівельних робіт від 11.07.2017 року за №ІУ 87 на об'єкт «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черги будівництва) у м. Львові», замовнику - ТзОВ «Девелоперська компанія «Мальви» унеможливлено проводити будівельні роботи на об'єкті за адресою: на вул. Угорській, 14 у м. Львові», що, в свою чергу, призводить до зупинення робіт, виникнення матеріальних збитків, пов'язаних із простоєм будівництва, оскільки за таких обставин позивач не звільняється від взятих на себе зобов'язань, зокрема, за Договором про будівництво № 20/10 від 20.10.2014 року між ТзОВ «Девелоперська компанія «Мальви» та ТзОВ «Юніко-Експо», згідно умов якого ТзОВ «Юніко-Експо» вже здійснило нарахування неустойки за невчасну здачу першої-шостої секції об'єкту будівництва (в тому числі щодо 5-6 об'єкту будівництва житлових будинків, щодо яких був виданий дозвіл від 11.07.2017 року № ІУ 87) по вул. Угорська, 14 на загальну суму понад 111 млн. грн та пред'явило позовні вимоги про стягнення частини неустойки в судовому порядку.

Позивач зазначає, що у зв'язку з незапланованим зупиненням безперервного процесу будівництва саме на позивача як забудовника покладається обов'язок вжити заходів до збереження поточного стану об'єкту будівництва з метою його убезпечення від негативних наслідків погодніх умов та інших сторонніх факторів. ТзОВ «Девелоперська компанія «Мальви» зауважує, що складено кошторис видатків на виконання робіт з консервування об'єкту будівництва. Так, лише за попередніми обрахунками вартість таких робіт, матеріалів та устаткування орієнтовно становитиме 154 тис. гривень.

Крім того, позивач зазначає, що в період простою будівництва, зумовленого дією оспорюваних рішень, наказу, позивач також змушений буде нести витрати на утримання будівельного майданчику.

У підрядника та субпідрядних організаціях для будівництва будинків №5,6,7 та 8 залучено 57 осіб, які можуть бути використані лише для виконання будівельних робіт на цьому будівництві, а середня місячна заробітна плата складає 411 тис. гривень, що, у разі зупинення будівництва, призведе до втрати працівниками роботи, зменшення відрахувань до бюджету тощо.

В обґрунтування цієї заяви також зазначено, що до ухвалення у цій справі рішення існує небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам ТзОВ «Девелоперська компанія Мальви», а невжиття таких заходів, у випадку задоволення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, адже фактично внаслідок прийняття оскаржуваних рішень та наказу позивач змушений призупинити будівництво об'єкта «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черга будівництва) у м. Львові», що призведе у подальшому до понесення позивачем матеріальних збитків.

Неможливість завершення та здачі об'єкта будівництва в експлуатацію, буде мати наслідком завдання багатомільйонної шкоди не лише учасникам будівництва, як то позивачу (забудовнику), субпідрядникам, а також інвесторам-громадянам. ТзОВ «Девелоперська компанія «Мальви» наголошує, що будівництво багатоквартирних житлових будинків здійснюється за кошти громадян-інвесторів, права яких, у разі виконання оскаржуваних рішень та наказу до ухвалення рішення у даній справі, будуть порушені. Позивач зауважує, що фінансовою компанією ТзОВ «Фінансова компанія «Новий Львів» тільки в будинку №5 по вул. Угорська, 14 реалізовано 72 об'єкти інвестування, що становить абсолютну більшість від загальної кількості об'єктів інвестування в даному будинку; по чотирьох будинках ТзОВ «Фінансова компанія «Новий Львів» створені два Фонди фінансування виду А «Новий Львів -Угорська 5,6» та Новий Львів -Угорська 7,8».

Позивач як забудовник, якому за умовами укладеного Договору № 17 від 12.06.2017 року, делеговано частину функцій замовника будівництва, вже вжив ряд заходів для виконання рішення № 117 від 17.02.2017 року, зокрема, укладено та вже виконано договори на виконання проектних робіт, розроблено проект будівництва «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черга будівництва) у м. Львові», одержано позитивні висновки експертизи проекту будівництва згідно експертного звіту № 14-0060-17 від 21.03.2017 року, укладено та виконується договори підряду.

Крім того, позивач поніс витрати на виконання відповідних договорів та щодо об'єкту будівництва.

ТзОВ «Девелоперська компанія «Мальви» при поданні документів для отримання містобудівних вимог, при проектуванні і будівництві враховувалися і враховуються містобудівні вимоги на місцевому рівні, зокрема план зонування (Зонінг) Сихівського району м. Львова, затверджений ухвалою Львівської міської ради № 3840 від 18.09.2014 року, а також дотримано державні будівельні норми.

Також позивач виокремлює наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, у випадку задоволення позову ТзОВ «Девелоперська компанія «Мальви» не зможе ефективно захистити та поновити права, порушені зупиненням будівництва на підставі оскаржених рішення № 91-мб/пз від 29.11.2018 року про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 17.02.2017 року № 116 на об'єкт будівництва «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 у м. Львові (1 та 2 черги будівництва)», рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу метрології та нагляду за видачею дозволів на виконання будівельних робіт Департаменту дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України Ткачук О.А. № 103 від 05.12.2018 року «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт» та оскаржуваного наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №103-«Д» від 05.12.2018 року «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт» на вказаний об'єкт будівництва.

З огляду на вказане, позивач вважає, що дія оскаржених рішення № 91-мб/пз від 29.11.2018 року про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 17.02.2017 року № 116 на об'єкт будівництва «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 у м. Львові (1 та 2 черги будівництва)», рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу метрології та нагляду за видачею дозволів на виконання будівельних робіт Департаменту дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України Ткачук О.А. № 103 від 05.12.2018 року «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт» та оскаржуваного наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №103-«Д» від 05.12.2018 року «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт» на вказаний об'єкт будівництва може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ТзОВ «Девелоперська компанія «Мальви».

З позиції позивача заходи забезпечення позову в заявлений позивачем спосіб відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. При цьому, правова оцінка дій та рішень відповідача підлягатиме встановленню під час судового розгляду даної справи.

Задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам.

Позивач звернув увагу суду, що вжиття заходів забезпечення позову за результатами розгляду заявленої заяви не є вирішенням публічно-правового спору по суті без фактичного його розгляду судом, а є засобом тимчасового захисту, який рішення по суті спору не підмінює, а лише тимчасово, до вирішення спору, зупиняє дію оскаржених рішень та наказу, оскільки, як уже зазначено вище, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача.

Ухвалою суду від 09.07.2019 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

Суд вважає за необхідне розглянути вказану заяву про забезпечення позову у відповідності до ч.2 ст. 154 КАС України за участі представника заявника.

Оцінивши наведені аргументи, пояснення представника заявника, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до вимог частини 1 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може вжити визначені цією статтею заходи забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до частини 2 статті 151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина 6 статті 154 КАС).

Тобто, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов'язані з відновленням прав, будуть значними.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Суд вважає, що зазначені позивачем у заяві про забезпечення позову доводи свідчать про наявність законних та переконливих підстав для вжиття заходів забезпечення позову, передбачених статтею 151 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд згідно ч. 1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Проаналізувавши зазначені норми, в контексті викладених обставин, вивчивши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, судом встановлено наступне.

Предметом розгляду даної адміністративної справи № 1.380.2019.002610 становлять вимоги про: правомірність дій Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо призначення позапланової перевірки з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження управлінням архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради містобудівної діяльності, а саме надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 17.02.2017 №116. Визнання протиправним та скасувати наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 1503 від 28.11.2018. Правомірність рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Хар Марти Іванівни та головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Федіва Романа Миколайовича № 91-мб/пз від 29.11.2018 про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 17.02.2017 № 116 на об`єкт будівництва «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 у м. Львові (1 та 2 черги будівництва)». Правомірність рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу метрології та нагляду за видачею дозволів на виконання будівельних робіт департаменту дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 103 від 05.12.2018 «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт». Правомірність наказу Державної архітектурно - будівельної інспекції України № 103-2 від 05.12.2018 «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт» на об`єкт «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черги будівництва) у м. Львові», замовник - товариство з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія «Мальви». Зобов'язання Державної архітектурно-будівельної інспекції України внести до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, дані про видачу дозволу на виконання будівельних робіт від 11.07.2017 за №87 на об`єкт «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черги будівництва) у м. Львові», замовник - товариство з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія «Мальви».

Підставою пред'явлення даного позову є, на переконання позивача, відсутність у відповідачів повноважень та правових підстав приймати оскаржувані рішення та наказу, оскільки чинна на момент видання спірних містобудівних умов та обмежень редакція Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не передбачала можливості скасування містобудівних умов та обмежень, то поширення засобів архітектурно-будівельного нагляду на правовідносини щодо видачі містобудівних умов та обмежень, що мали місце у лютому 2017 році, оскільки у такий спосіб відповідачем їм надано зворотню дію у часі, тобто поширено на правовідносини, що мали місце до їх прийняття, чим відповідачами допущено порушення приписів ст. 58 Конституції України щодо незворотності дії закону у часі.

Представник відповідачів заперечує позовні вимоги про що ним подано відзив на позовну заяву.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб'єктами стосовно їх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта (суб'єктів), а останній (останні) відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17.

З огляду на викладене, суд пересвідчився, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір з приводу правомірності оскаржуваних рішень та наказів.

Згідно матеріалів справи, позивач здійснює будівництво об'єкта «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 у м. Львові (1 та 2 черги будівництва)» на підставі Договору про будівництво № 20/10 від 20.10.2014 року, укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю «Юніко-Експо» (далі ТзОВ «Юніко-Експо»), останнє згідно зазначеного Договору виступає замовником будівництва.

На підставі акту перевірки порушень вимог містобудівного законодавства будівельних норм, державних стандартів і правил головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Хар Мартою Іванівною та головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Федівим Романом Миколайовичем прийнято рішення № 91-мб/пз від 29.11.2018 року про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво ТзОВ «Юніко-Експо» багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черги будівництва), які затверджені рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 17.02.2017 року № 116.

Разом з цим, головним інспектором будівельного нагляду відділу метрології та нагляду за видачею дозволів на виконання будівельних робіт Департаменту дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України Ткачук Оленою Анатолівною прийнято рішення № 103 від 05.12.2018 року «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт».

У цей же день, 05.12.2018 року, на підставі вказаного рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу метрології та нагляду за видачею дозволів на виконання будівельних робіт Департаменту дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 103 від 05.12.2018 року «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт» Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано наказ №103-«Д» від 05.12.2018 року «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт», відповідно до якого анульовано дозвіл на виконання будівельних робіт від 11.07.2017 року за №ІУ 87 на об'єкт «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черги будівництва) у м. Львові», замовник - ТзОВ «Девелоперська компанія «Мальви» та виключено з єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, дані про видачу дозволу на виконання будівельних робіт від 11.07.2017 року за №ІУ 87.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Таким чином, факт анулювання оскаржуваним наказом дозволу на виконання будівельних робіт від 11.07.2017 року за №ІУ 87 на об'єкт «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черги будівництва) у м. Львові», замовник - ТзОВ «Девелоперська компанія «Мальви» зумовлює відсутність у заявника, як замовника, згідно дозволу №ІУ 87 від 11.07.2017 р., права на виконання будівельних робіт на об'єкті щодо якого дозвіл було отримано.

Враховуючи те, що правомірність вказаних актів індивідуальної дії, має бути перевірена під час розгляду справи, а відповідно до положень ч.1 ст.258 КАС України, дана адміністративна справа має бути розглянута протягом двох місяців, є можливим дійти висновку, що з 05.12.2018 року до набрання рішенням по справі законної сили, господарська діяльність позивача фактично є зупиненою внаслідок прийняття відповідачем оскаржуваних у справі рішень та наказу.

Заявник зазначив що з метою проведення будівельних робіт на об'єкті будівництва «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черги будівництва) у м. Львові» позивач як забудовник, якому за умовами укладеного Договору № 20/10 від 20.10.2014 року, делеговано частину функцій замовника будівництва, вжив заходів з метою виконання рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 117 від 17.02.2017 року про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на об'єкт будівництва «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черга будівництва) у м. Львові», а саме:

- уклав договори на виконання проектних робіт (ТзОВ «Девелоперська компанія «Мальви» та ТзОВ «Люксар» укладено: Договір №141100-05 ПКД на виготовлення проектно-кошторисної документації по об'єкту Будівництво житлового кварталу на вул. Угорській, 14 в м,Львові. Будівля 5. від 17.02.2016 року, Договір №141100-06 ПКД на виготовлення проектно-кошторисної документації по об'єкту Будівництво житлового кварталу на вул. Угорській, 14 в м,Львові. Будівля 6. від 17.02.2016 року, Договір №0196-07-ПКД від 31.01.2017 року по будинку №7, Договір №0196-08-ПКД від 15.02.2017 року по будинку №8);

- Позивач сплатив на рахунок ТзОВ «Люксар» по укладеному договору №141100-05 ПКД - 285 000, №141100-06 ПКД -1427000, №0196-07-ПКД тільки за період з 01.01.2018 року по 29.10.2018 року - 1 656 727 грн., а по договору №0196-08-ПКД - 931 930 гривень, що підтверджується матеріалами справи;

- розробив проект будівництва «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черга будівництва) у м. Львові» та отримав позитивні висновки експертизи проекту будівництва;

- отримав дозвіл на виконання будівельних робіт на вказаному об'єкті будівництва;

- уклав та виконує договори підряду. Згідно матеріалів справи, між ТзОВ «Девелоперська компанія «Мальви» та ТзОВ «Цикада плюс» укладений договір №1-2/17 від 20.03.2017 року, згідно умов якого позивач сплатив підряднику тільки за період від 20.02.2018 року 10.09.2018 року по будинку №5 - 25851215,54 грн. (роботи виконано на 11898779,29 грн.), по будинку №6 за період з 03.07.2018 по 28.12.2018 року - 40315493,20 грн. (роботи виконано на 6528318,89 грн), а по будинку №7 - за період з 02.05.2018 по 30.11.2018 року -78589450,11 грн. (роботи виконано на 23935840,00 грн).

Отже, вказані покликання представника заявника про те, що ТзОВ «Девелоперська компанія «Мальви» понесено витрати, пов'язані з виконанням договорів та початком виконання будівельних робіт на вказаному об'єкті будівництва, підтверджується письмовими доказами долученими до матеріалів заяви, а відтак, є обґрунтованими.

Мають правове та доказове обґрунтування покликання позивача на те, що внаслідок зупинення будівельних робіт перериваються технологічні процеси будівництва, які визначені проектною документацією на будівництво. Процеси забезпечення безпеки будівельного об'єкта та збереження якості зведених конструкцій вимагають безперервного ведення будівництва, оскільки у випадку його зупинення можуть настати наслідки у вигляді руйнування об'єкта незавершеного будівництва внаслідок дії природних процесів (потрапляння води в пори будівельних матеріалів, тощо).

Враховуючи приписи Положення консервації та розконсервації об'єктів будівництва, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 2 від 21.10.2005 необхідними будуть додаткові витрати на роботи, що пов'язані з консервацією об'єкта будівництва.

У матеріалах справи наявні фотофіксація стану будівництва житлових будинків 5,6,7,8 за адресою м. Львів, вул. Угорська, 14 станом на грудень 2018 року (фото на 4 арк), рахунок, згідно якого попередня вартість робіт для проведення консервації будинків по вул. Угорська, 7 та 8 становить 150 420,00 грн.

З огляду на викладене та враховуючи умови укладеного Договору про будівництво № 20/10 від 20.10.2014 року, на переконання суду, достатньо обґрунтованими є доводи позивача, що внаслідок вимушеної консервації об'єкту (8 секція будівництва зараз перебуває на етапі готовності - 16%), позивач змушений залишати на об'єкті будівництва конструкції, устаткування та матеріали, що призводить до значних витрат позивача як забудовника, якому делеговані частина функцій замовника, на проведення консервації об'єкту.

Разом з тим, суд вважає, що шкода, яка спричинена зупиненням будівництва, вже заподіяна та буде заподіяна не лише позивачу, а й працівникам, які працевлаштовані у товаристві, та у підрядника у вигляді оплати заробітної плати у меншому розмірі внаслідок простою, під яким розуміють вимушене призупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами (ст. 34 КЗпП України). У підрядника та субпідрядних організаціях для будівництва будинків №5,6,7,та 8 залучено 57 осіб, а середня місячна заробітна плата складає 411 тис. гривень.

Таким чином, судом належним чином встановлено, що господарська діяльність позивача, як забудовника будівельних робіт є фактично зупиненою внаслідок прийняття відповідачем оскаржуваних у справі рішень та наказу.

Згідно матеріалів справи, між ТзОВ «Девелоперська компанія «Мальви» як Забудовником та фінансовою компанією ТзОВ «Фінансова компанія «Новий Львів» як Управителем Фонду фінансування будівництва укладено Договір № 17 від 12.06.2017 року та Договір № 18 від 12.07.2017 року стосовно будівництва та введення забудовником в експлуатацію об'єкта будівництва: багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом по вул. Угорській, 14 у м. Львові (№ 5, 6 на генплані та № 7, 8 на генплані, відповідно), будівництво якого організовує Забудовник та фінансування будівництва якого здійснює Управитель за рахунок отриманих від довірителів в управління грошових коштів відповідно до умов Договору про участь у ФФБ.

Відповідно до п. 1.1 укладених між ТзОВ «Девелоперська компанія «Мальви» та ТзОВ «Фінансова компанія «Новий Львів» Договорів № 17 від 12.06.2017 року та № 18 від 12.07.2017 року, в порядку та на умовах, визначених цими Договорами, Управитель, який діє на праві довірчої власності в інтересах Довірителів, замовляє Забудовнику збудувати належної якості багатоквартирні житлові будинки з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом на вул. Угорській, 14 у м. Львові (№ 5, 6 на генплані та № 7, 8 на генплані, відповідно), що будується на земельній ділянці площею 3,8281 га по вул. Угорській, 14 у м. Львові (Об'єкт будівництва), ввести його в експлуатацію та передати Об'єкти інвестування Довірителям ФФБ у власність у встановлені в цьому Договорі строки та на умовах, визначених Правилами ФФБ, а Управитель зобов'язується забезпечити своєчасне фінансування будівництва за рахунок грошових коштів, отриманих у довірчу власність за укладеними з Довірителями Договорами про участь у Фонді фінансування будівництва.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що предметом вказаних Договорів № 17 від 12.06.2017 року та № 18 від 12.07.2017 року є врегулювання відносин та розподілення між сторонами функцій щодо забудови, фінансування та введення в експлуатацію об'єкта будівництва багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом на вул. Угорській, 14 у м. Львові (№ 5, 6 на генплані та № 7, 8 на генплані, відповідно), що будується на земельній ділянці по вул. Угорській, 14 у м. Львові.

Матеріалами також підтверджено, що на виконання ч.3 ст. 10 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» між ТзОВ «Девелоперська компанія «Мальви» та ТзОВ «Фінансова компанія «Новий Львів» укладено ряд договорів щодо об'єктів будівництва 5-8 за адресою м.Львів, вул. Угорська, 14, зокрема: Договір Доручення від 12.06.2017 року на виконання умов Договору №17 від 12.06.2017 року та Договір Доручення від 12.07.2017 року на виконання умов Договору №18 від 12.07.2017 року; Договір уступки майнових прав на нерухомість від 12.06.2017 року щодо об'єктів будівництва Багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом на вул. Угорській, 14 (№5 та 6 на генплані - 1 черга будівництва) на виконання умов Договору №17 від 12.06.2017 року та Договір уступки майнових прав на нерухомість від 12.07.2017 року щодо об'єктів будівництва Багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом на вул. Угорській, 14 (№7 та 8 на генплані - 2 черга будівництва) на виконання умов Договору №18 від 12.07.2017 року.

У матеріалах справи наявні вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Новий Львів» №1/2019 від 02.08.2019 року та №2/2019 від 02.08.2019 року щодо виявлення ризиків порушення з боку ТзОВ «Девелоперська компанія «Мальви» умов укладеного Договору, що може призвести до збільшення строків будівництва більше ніж на 90 календарних днів, у зв'язку із анулюванням дозволу на виконання будівельних робіт від 11.07.2017 року за №ІУ 87 на підставі рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу метрології та нагляду за видачею дозволів на виконання будівельних робіт Департаменту дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 103 від 05.12.2018 року «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт» та наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №103-«Д» від 05.12.2018 року «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт» на об'єкт «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черги будівництва) у м. Львові».

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», управитель здійснює контроль за дотриманням забудовником умов та зобов'язань за договором з метою своєчасного запобігання виникненню ризикових ситуацій у процесі будівництва внаслідок дій забудовника, що можуть призвести до: змін технічних характеристик об'єктів будівництва та/або об'єктів інвестування; погіршення споживчих властивостей об'єктів будівництва та/або об'єктів інвестування; зростання вартості будівництва більше ніж на двадцять відсотків; збільшення строків будівництва більше ніж на дев'яносто днів.

У разі виявлення управителем ризику порушень умов договору управитель має право припинити фінансування будівництва, вимагати розірвання договору, повернення забудовником усіх спрямованих на фінансування будівництва цього об'єкта коштів, відшкодування заподіяних забудовником збитків, перерахування на рахунок ФФБ коштів, необхідних для розрахунків з довірителями, відповідно до вимог статті 20 цього Закону, що виходять із ФФБ у зв'язку із розірванням договору про участь у ФФБ, а також здійснювати інші заходи щодо виконання забудовником своїх зобов'язань за договором, визначені цим Законом (ч. 2 ст. 18 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю»).

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», забудовник зобов'язаний на вимогу управителя протягом строку, визначеного в договорі, повернути грошові кошти на рахунок ФФБ або уступити майнові права на нерухомість, яка є об'єктом будівництва, чи на інші предмети іпотеки управителю з додержанням вимог статті 10 цього Закону, якщо інше не передбачене договором.

Отже, суд вважає обґрунтованими покликання позивача, що строки будівництва об'єкту є істотними умовами Договору управителя із забудовником, дотримання їх забудовником забезпечується жорсткими законодавчими приписами, тому у разі зупинення будівництва об'єкта це неминуче призведе до збільшення термінів будівництва, що вплине на права та інтереси позивача та спричинить збільшення для нього економічних ризиків.

Так, відповідно до п. 3.2.11 Договору № 17 від 12.06.2017 року, укладеного між позивачем ТзОВ «Девелоперська компанія «Мальви» як Забудовником та ТзОВ «Фінансова компанія «Новий Львів» як Управителем Фонду фінансування будівництва, у разі виявлення ризику збільшення строків будівництва більше ніж 90 календарних днів, Управитель має право припинити фінансування будівництва, вимагати розірвання цього Договору та повернення Забудовником усіх спрямованих на фінансування спорудження об'єкта будівництва коштів, а також здійснювати інші заходи щодо виконання Забудовником своїх зобов'язань за цим Договором, які встановлені законодавством України.

Відповідно до п.п. 2.1 та 2.2, 2.3 Договору Доручення від 12.06.2017 року та Договору Доручення від 12.07.2017 року Повірений - ТзОВ «Фінансова компанія «Новий Львів» вправі приступити до виконання доручення, якщо протягом 30 (тридцяти календарних днів), тобто до 04.09.2019 року з моменту отримання ТзОВ «Девелоперська компанія «Мальви» письмового повідомлення про порушення умов Договору на будівництво (Договір №17 та Договір №18), довіритель не довів, що вказані Повіреним порушення сталися не з вини Довірителя та/або вказані порушення можуть бути виправлені Довірителем самостійно.

Згідно п.2.5. Договору Доручення від 12.06.2017 року та Договору Доручення від 12.07.2017 року в момент набуття чинності Договору до Повіреного - ТзОВ «Фінансова компанія «Новий Львів» переходять всі права та обов'язки, якими був наділений Забудовник - ТзОВ «Девелоперська компанія «Мальви», згідно Договору на будівництво.

Відтак, заслуговують на увагу покликання позивача на те, що у випадку набрання чинності Договором Доручення від 12.06.2017 року та Договором Доручення від 12.07.2017 року ТзОВ «Девелоперська компанія «Мальви» може втрати всі свої майнові права на збудовані чотири багатоквартирні житлові будинки з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черги будівництва, будинки 5,6,7, та 8) та приміщення, які є в цих будинках.

Матеріалами справи підтверджено, що фінансовою компанією тільки в будинку №5 по вул. Угорська, 14 реалізовано об'єкти інвестування. По чотирьох будинках ТзОВ «Фінансова компанія «Новий Львів» створені два Фонди фінансування виду А «Новий Львів -Угорська 5,6» та Новий Львів -Угорська 7,8».

Зважаючи на те, що будівництво житлового комплексу здійснюється на кошти, в тому числі, громадян-інвесторів (через Фонд фінансування будівництва), у разі виконання оскаржуваних актів індивідуальної дії до прийняття рішення по справі та набрання таким рішенням законної сили, навіть у випадку задоволення позовних вимог, зупинення будівельних робіт призведе до того, що права інвесторів будуть порушені, а відновлення порушених прав потребуватиме значних зусиль, часу та витрат.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка міститься в його постанові від 27.02.2019 року по справі №761/32696/13-ц, вказані особи набули право власності на об'єкти інвестування.

Відповідно до положень ч.5 ст.242 КАС України суди загальної юрисдикції повинні застосовувати при розгляді аналогічних спорів висновки Верховного Суду щодо застосування окремих норм права.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскарженими актами відповідачів фактично здійснено обмеження прав зазначених інвесторів, оскільки вони не зможуть його реалізувати у визначеному законом порядку навіть за умови належного виконання забудовником будівництва ТзОВ «Девелоперська компанія «Мальви» своїх договірних зобов'язань щодо своєчасного та якісного будівництва будинків та споруд.

Таким чином, суд вважає, що в разі не застосування заходів попереднього судового захисту у вигляді зупинення дії оскаржених актів відповідачів, може унеможливити поновлення прав позивача і прав інвесторів будівництва та призвести до настання шкоди майну, що буде неприпустимим з огляду на гарантії прав власності особі, які гарантовані йому державою Україна положеннями ст.1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року і положеннями Конституції України.

Таким чином, продовження дії оскаржуваних рішень та наказу протягом строку розгляду судом даної адміністративної свідчить про можливість настання негативних наслідків для позивача, як забудовника (виконавця) будівництва. Усі наведені факти, листи, вимоги, претензії, розрахунки та інші докази, які містяться у матеріалах справи, на думку суду, є достатнім підтвердженням того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, суд зауважує, що інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для особи рішення.

При вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти та дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, зазначеним у клопотанні позивача, буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Так, суд переконався, зокрема, в тому, що права громадян-інвесторів не можуть зазнати ще більших порушень у разі продовження будівництва, якщо в ході судового розгляду справи по суті буде встановлена правомірність винесених відповідачем рішень та наказу, оскільки спірними рішеннями та наказами не встановлено порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради, які б становили загрозу для життя та здоров'я громадян-інвесторів.

Відповідачами не встановлено, що дії позивача становлять суспільну загрозу життю та здоров'ю інших людей, підвищену небезпеку для довкілля, оскільки немає даних про те, що він не має необхідної міцності, стійкості та експлуатаційної надійності.

Суд також враховує, що правомірність оскаржуваних рішень та наказу буде перевірена за наслідками розгляду по суті адміністративної справи про визнання його протиправним та скасування, разом з тим реалізація такого не тільки завдасть товариству значних фінансових збитків, а у випадку обґрунтованості позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю про його протиправність, зумовить суттєві перешкоди для ефективного захисту прав забудовника, оскільки йому доведеться також відновлювати відносини з підрядниками, фінансовою компанією, фізичними особами-покупцями.

Суд також враховує те, що на очевидний протиправний характер оскаржуваних у справі рішень, може, вказувати те, що спірні містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки скасовані, а дозвіл на виконання будівельних робіт анульовано після спливу близько півтора року.

У постанові від 07.02.2019 року у справі № 803/952/17 (провадження №К/9901/5576/17, № рішення в ЄДРСР 79698531) Верховний Суд зазначив, що в той же час, перевірка питання правомірності виданих органами державної влади дозволів на вчинення певних дій або їх погодження має відбуватись саме на відповідних етапах, а не у будь-який невизначений час. Отримавши містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки відповідно до Генерального плану забудови, особи правомірно очікували на те, що їх право відповідно до законодавства в майбутньому, не буде порушено чи обмежено під час здійснення суб'єктом владних повноважень заходів з державного архітектурно-будівельного нагляду чи припинено шляхом прийняття іншого рішення.

Європейський суд у справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638 вказав, що сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Пайн Велі Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії" постановлено, що статтю 1 Першого протоколу до Конвенції можна застосовувати для захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною права власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для дотримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати так.

Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Суд також враховує Рекомендації N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийняті Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року, відповідно до яких рішення про вжиття тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов'язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов'язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв'язку з оскарженням адміністративного акту.

З огляду на приписи Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", судом наголошується, що у вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти та дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, зазначеним у заяві позивача, буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Водночас, невжиття таких заходів, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів позивача, на захист яких подано адміністративний позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд акцентує увагу, що заходи забезпечення адміністративного позову, про які у своїй заяві просить позивач, відповідають предмету позову та, в той же час, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

З огляду на наведене в цілому, приймаючи до уваги, що позивачем подані належні та переконливі докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам до ухвалення рішення в даній адміністративній справі та необхідності докладання значних зусиль та витрат для захисту цих прав, свобод та інтересів у майбутньому, в разі не вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд вважає вказані заявником у заяві заходи забезпечення позову розумними та співмірними заявленому позову, а також такими, що забезпечать збалансованість інтересів сторін, у зв'язку з чим суд прийшов до висновку про достатність вказаних підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на що заява позивача є такою, що підлягає задоволенню.

Отже, суд, враховуючи доводи заяви про забезпечення позову, пояснення представника заявника, долучені до заяви письмові докази на її підтвердження, дійшов висновку, що заява ТзОВ «Девелоперська компанія «Мальви» про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в:

Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія «Мальви» про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити дію рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Хар Марти Іванівни та головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Федіва Романа Миколайовича № 91-мб/пз від 29.11.2018 року про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 17.02.2017 року № 116 на об'єкт будівництва «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 у м. Львові (1 та 2 черги будівництва)».

Зупинити дію рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу метрології та нагляду за видачею дозволів на виконання будівельних робіт Департаменту дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України Ткачук О.А. № 103 від 05.12.2018 року «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт».

Зупинити дію наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №103-«Д» від 05.12.2018 року «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт» на об'єкт «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черги будівництва) у м. Львові», замовник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія «Мальви».

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законноїсили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Костецький Н.В.