Справа № 460/455/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 серпня 2019 року м. Рівне №460/455/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Трохимчук А.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1 ,

відповідача: представник Прус А.В.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Дубенський завод гумово-технічних виробів» до Дубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправним та скасування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Дубенський завод гумово-технічних виробів" (далі - позивач) звернулося до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області з позовом до Дубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду Рівненської області (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправними та скасувати розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім працівників безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників) за січень - лютий 2017 року; 2) визнати протиправними та скасувати розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за січень 2017 року. З урахуванням додаткових письмових пояснень до позовної заяви від 27.02.2018, позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що від відповідача на його адресу надійшли розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за січень - лютий 2017 року, а саме: розрахунки від 13.01.2017 №№ 207/04, 208/04; розрахунок від 03.02.2017 № 586/04. Вказані розрахунки позивач вважає протиправними та такими, що належать до скасування, оскільки жодним із законів чи підзаконних нормативно-правових актів, прийнятих Верховною Радою України, Президентом України чи Кабінету Міністрів України, не визначений порядок сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "а"-"з" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в тому числі щодо формування та направлення територіальними управліннями Пенсійного фонду України розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій підприємствам, установам та організаціям. Окрім того, позивач вказує, що місячні суми відшкодування по пенсіонерам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , зазначені в спірних розрахунках, більші аніж розміри пенсій, вказані у протоколах про призначення пенсії названим особам. При цьому, позивач стверджує, що відповідач жодного разу не повідомляв йому про зміну розміру пенсій вказаних вище осіб. Також, позивач зазначає, що відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій здійснюється до набуття особою права на пенсію за віком, тобто до досягнення пенсійного віку, встановленого чинним законодавством. Так, позивач звертає увагу на те, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 пільгова пенсія була призначена до 01.10.2011, а тому встановленого законом пенсійного віку вони досягнуть у 55 років. Разом з тим, спірні розрахунки складені відповідачем на момент, коли вказані вище особи набули віку 56-57 років, у зв`язку з чим у нього не має обов`язку щодо відшкодування витрат на виплату пенсії вказаним особам. За наведених обставин, позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що відповідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком. Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пільгових пенсій конкретизований в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженій Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України та на даний час є чинною. Спірні розрахунки сформовані та надіслані ПрАТ "Дубенський завод гумово-технічних виробів" з дотриманням вимог вказаної вище Інструкції, а тому підстави для їх скасування відсутні. Також, звернув увагу на те, що розмір пенсійної виплати не є сталою величиною та з моменту призначення пенсії вона збільшується. Окрім того, зауважив про хибність доводів позивача про те, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 набули визначеного законом пенсійного віку на момент складання спірних розрахунків, оскільки такий вік має визначатися згідно з законодавством, що є чинним на момент досягнення пенсійного віку, а не на момент призначення пенсії на пільгових умовах. Таким чином, відповідач просив відмовити в задоволенні позовної заяви повністю.

Заяви, клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі:

04.07.2017 позовна заява ОСОБА_14 надійшла до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області.

06.07.2017 ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області відкрито провадження в адміністративній справі № 559/1429/17 за вказаним вище позовом ОСОБА_14

24.07.2017 відповідачем подано до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області заперечення проти позову.

28.02.2018 ОСОБА_14 подані додаткові пояснення до позовної заяви.

12.06.2018 рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_14

21.11.2018 постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12.06.2018 у справі № 559/1429/17 скасовано, а справу направлено на розгляд за встановленою законом підсудністю до Рівненського окружного адміністративного суду.

28.02.2019 адміністративна справа № 559/1429/17 за позовом ОСОБА_14 надійшла до Рівненського окружного адміністративного суду та за наслідками реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду їй присвоєний номер 460/455/19.

01.03.2019 ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду адміністративну справу № 460/455/19 прийнято до провадження судді Комшелюк Т.О. та призначено у справі підготовче засідання на 27.03.2019.

11.03.2019 відповідач подав до Рівненського окружного адміністративного суду відзив на позов.

27.03.2019 ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду підготовче засідання у справі відкладено на 24.04.2019.

24.04.2019 ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відкладено підготовче засідання у справі на 05.06.2019.

05.06.2019 ОСОБА_14 подала до Рівненського окружного адміністративного суду клопотання про заміну первісного позивача на належного позивача - ПрАТ "Дубенський завод гумово-технічних виробів".

05.06.2019 ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, задоволено клопотання ОСОБА_14 про заміну первісного позивача на належного позивача, проведено заміну в адміністративній справі № 460/455/19 первісного позивача - ОСОБА_14 , на належного - ПрАТ "Дубенський завод гумово-технічних виробів" (далі - позивач) та відкладено підготовче засідання на 03.07.2019.

03.07.2019 ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд справи по суті на 08.07.2019.

05.07.2019 відповідач подав до Рівненського окружного адміністративного суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду.

08.07.2019 ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду відмовлено в задоволенні заяви відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю п`ять днів з дня вручення вказаної ухвали шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом та доказів поважності його пропуску.

15.07.2019 відповідач подав до Рівненського окружного адміністративного суду додаткові докази.

17.07.2019 позивач подав до Рівненського окружного адміністративного суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучив заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом та докази на підтвердження поважності його пропуску.

22.07.2019 ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду в задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду відмовлено, а позовну заяву в частині вимог про визнання протиправними та скасування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім працівників безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників) за червень 2015 року, вересень 2015 року - грудень 2016 року та розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за червень, вересень, жовтень 2015 року, січень, травень, серпень, вересень, грудень 2016 року, - залишено без розгляду.

22.07.2019 ухвалою суду продовжено розгляд адміністративної справи № 460/455/19 та призначено у справі судове засідання на 05.08.2019.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та додаткових письмових пояснення, просив задовольнити позовну заяву.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з мотивів тотожним викладеним у відзиві на позовну заяву, просив залишити позов без задоволення.

Заслухавши учасників справи, дослідивши подані сторонами письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд враховує наступне.

Обставини справи, встановлені судом:

13.01.2017 відповідачем сформовані та направлені позивачу розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім працівників безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників) № 209/04, розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 208/04.

03.02.2017 відповідачем сформований та направлений позивачу розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім працівників безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників) № 586/04.

Позивач, вважаючи вказані вище розрахунки протиправними, оскаржив їх до суду.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 (далі - Інструкція №21-1), яка розроблена відповідно до Законів України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За правилами абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п`ятому цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в" -"е" та "ж" статті 13 Закону № 1788-XII, здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за списками № 1 та № 2, покриваються підприємствами та організаціями.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) визначені категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема, в пунктах "а"-"з" частини першої цієї статті.

На момент набрання чинності Законом №1058-IV питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "а"-"з" статті 13 Закону №1788-XII, було врегульовано Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР, відповідно до пунктів 1, 2 статті 1 якого відповідач є платником збору на обов`язкове державне пенсійне забезпечення.

Згідно ж з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "а" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону №400/97-ВР встановлено ставку на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Згідно з пунктом 6 Інструкція №21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Розділу 15 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За приписами пункту 6.4 Інструкції №21-1, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствами до 20-го січня поточного року протягом десяти днів з новопризначених пенсій.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, конкретизований в Інструкції № 21-1.

Суд звертає увагу на те, що Інструкція № 21-1 на час прийняття спірних розрахунків та розгляду справи судом є чинною, а відтак посилання позивача на необґрунтованість та протиправність її застосування, на переконання суду, є безпідставними.

Відповідно до пункту 6.1 Інструкції № 21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах:

- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Абзацом першим та другим пункту 6.2 Інструкції передбачено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 6.8. Інструкції № 21-1, у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Розмір сум до відшкодування відповідно до пункту 6.4 Інструкції № 21-1 на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

За правилами пункту 6.7 Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Тобто, положеннями законів №1058-IV, №1788-XII, №400/97-ВР та Інструкції №21-1 чітко визначений порядок сплати підприємствами та організаціями фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «а»-«з» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

При цьому, суд зауважує, що аналогічний висновок щодо застосування вказаних вище норм права був висловлений Верховним Судом України в постановах від 23.04.2013 у справі №21-113а13, від 08.10.2013 у справі №21-310а13 та в подальшому підтриманий Верховним Судом в постанові від 14.02.2019 у справі №803/993/16.

З огляду на вищенаведені норми чинного законодавства, суд не може погодитися з доводами позивача про те, що жодним із законів чи підзаконних нормативно-правових актів не визначений порядок сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «а»-«з» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в тому числі щодо формування та направлення територіальними управліннями Пенсійного фонду України розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій підприємствам, установам та організаціям.

Посилання позивача на те, що відповідач жодного разу не повідомляв йому про зміну розміру пенсії ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , оскільки розміри пенсій вказаних осіб, зазначені в розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку їм пенсій, є більшими від розмірів, зазначених в протоколах про призначення пенсії вказаним особам, суд оцінює критично, з огляду на таке.

Відповідно до абзацу другого пункту 6.7 Інструкції №21-1, у разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Тобто, повідомлення підприємства чи організації про зміну розміру пенсії особі, за яку таке підприємство чи організація має відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, здійснюється шляхом направлення органами Пенсійного фонду розрахунку, яким визначається розмір такого відшкодування.

Так, наявними в матеріалах справи копіями розрахунків від 13.01.2017 №№ 208/04, 209/04, від 03.02.2017 № 586/04 підтверджується повідомлення відповідачем позивачу про зміну розміру пенсії та належний до сплати місячний розмір відшкодування фактичних витрат щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Крім того, наявними в матеріалах справи витягами на зарахування пенсій, соціальних допомог підтверджується понесення відповідачем фактичних витрат на виплату пільгових пенсій вказаним вище особам в розмірах зазначених у спірних розрахунках.

При цьому, суд не перевіряє обставини щодо того, що відповідач не повідомляв позивачу про зміну розміру пенсії ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , оскільки вказані особи не зазначена у спірних розрахунках.

Також, суд вважає помилковим твердження позивача щодо відсутності у нього обов`язку з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у зв`язку з тим, що вказані особи досягли визначеного чинним законодавством пенсійного віку до оформлення спірних розрахунків, з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 4 підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Тобто, обов`язок підприємств та організацій покривати фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, припиняється після набуття особою, якій призначена така пенсія, права на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

Як вказує позивач, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 досягли пенсійного віку з досягненням 55 років.

Стаття 26 Закону №1058-IV, в редакції чинній станом на 29.06.2015 (тобто, день досягнення ОСОБА_8 віку 55 років), передбачала, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто вона відповідно до норм чинного законодавства набуде право виходу на пенсію за віком 26.07.2017 після досягнення віку 58 років.

ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто вона відповідно до норм чинного законодавства набуде право виходу на пенсію за віком 29.06.2019 після досягнення віку 59 років.

ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто вона відповідно до норм чинного законодавства набуде право виходу на пенсію за віком 18.05.2017 після досягнення віку 58 років.

Суд звертає увагу на те, що аналогічні дати набуття ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 права на призначення пенсії за віком зазначені відповідачем в розрахунках за січень-лютий 2017 року.

Таким чином, станом на день формування та направлення спірних розрахунків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ще не набули права на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV та, відповідно, позивач зобов`язаний здійснювати відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсій вказаним особам.

При цьому, суд не перевіряє обставини щодо наявності у позивача протягом січня-лютого 2017 року обов`язку з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгової пенсії ОСОБА_10 у зв`язку з досягненням нею визначеного чинним законодавством пенсійного віку, оскільки вказана особа не зазначена у спірних розрахунках.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність своїх дій у спірних правовідносинах, у той час як позивач належними та допустимими доказами не довів обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовної заяви.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Дубенський завод гумово-технічних виробів» до Дубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправними та скасування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім працівників безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників) від 13 січня 2017 року № 209/04, від 3 лютого 2017 року № 586/04, розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 13 січня 2017 року № 208/04, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - Приватне акціонерне товариство «Дубенський завод гумово-технічних виробів» (вул. Млинівська, 69, м. Дубно, Дубенський район, Рівненська область, 35600, );

2) відповідач - Дубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул. Шевченка, 27, м. Дубно, Дубенський район, Рівненська область, 35600, ).

Повний текст рішення складений 14 серпня 2019 року.

Суддя Комшелюк Т.О.