Справа № 9901/213/19
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

30 липня 2019 року

Київ

справа №9901/213/19

адміністративне провадження №П/9901/213/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,

суддів: Бевзенка В.М., Шарапи В.М., Данилевич Н.А., Желтобрюх І.Л.,

за участю:

секретаря судового засідання: Приходько Н.І.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Погребняка С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження позовну заяву ОСОБА_3 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення, -

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 23.04.2019 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 26.03.2019 №89дп-19 «Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3».

2. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів - ОСОБА_4 брав участь у голосуванні при прийнятті рішення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів від 26 березня 2019 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3» №89дп-19 та був присутній під час проведення такого голосування. Вказане підтверджується складом комісії, який визначено у вступній частині рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 26 березня 2019 року №89дп-19, до складу якої у т.ч. входить ОСОБА_4 , та підписом самого ОСОБА_4 , який проставлено після резолютивної частини вказаного рішення. Таким чином, рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 26 березня 2019 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3» №89дп-19 з вказаної підстави є незаконним, оскільки ухвалене з порушенням вимог ч.2 ст.48 Закону України «Про прокуратуру».

Позивач також вказав, що його неналежним чином повідомлено про дату та час проведення засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. Рішення ухвалене за наявності підстав про перенесення розгляду, чим порушені вимоги статті 47 Закону України «Про прокуратуру», п. 40 Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Крім того, не розглянуте клопотання позивача про долучення до матеріалів дисциплінарного провадження висновку судової експертизи Харківського НДІ судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бакаріуса №22662, наданого в межах досудового розслідування кримінального провадження №0000031 від 08.09.2018 року за ч.З ст.368 КК України.

Оскаржуване рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів «Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3» №89дп-19 від 26 березня 2019 року, на думку позивача, не містить чітко сформульованих підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності, а висновки, викладені в ньому, суперечливі між собою та містять розбіжності.

3. Відповідач - Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі - КДКП), заперечила проти позову, зазначивши, що факт вчинення кримінального та (або) корупційного правопорушення не встановлений вироком суду. Прокурор ОСОБА_3 має статус підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення. Таким чином, неможливо вирішити питання про наявність в діях прокурора ОСОБА_3 підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності відповідно до пункту 5 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру», на які посилається у дисциплінарній скарзі скаржник, а саме вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, до того часу, доки його вина не буде встановлена обвинувальним вироком суду.

У той же час, відповідач вказав, що прокурор ОСОБА_3 вчинив інший дисциплінарний проступок, а саме - одноразове грубе порушення правил прокурорської етики, оскільки ним порушено вимоги статей 3, 19 Закону України «Про прокуратуру», статей 4, 11, 16, 19, 21 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, затвердженого 27.04.2017 всеукраїнською конференцією прокурорів, та Присягу прокурора.

Стосовно посилань позивача на неповноважний склад КДКП, відповідач зауважив, що відповідно до витягу з протоколу Комісії № 12 від 26 березня 2019 року член Комісії ОСОБА_4 не приймав участі у голосуванні відповідно до частини другої статті 48 Закону України «Про прокуратуру», а, отже, процедуру прийняття рішення Комісією не порушено. Цей факт також підтверджується і відеозаписом засідання Комісії.

4. Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. До Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів 18 жовтня 2018 року надійшла дисциплінарна скарга прокуратури Полтавської області про вчинення прокурором Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 дисциплінарного проступку.

У скарзі повідомлялось, що прокуратурою Полтавської області за результатами проведення службової перевірки щодо прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 складено висновок від 10.10.2018, затверджений прокурором Полтавської області, відповідно до якого встановлено, що прокурор Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_3 08 вересня 2018 року висловив громадянину ОСОБА_5 вимогу щодо надання йому неправомірної вигоди у розмірі 1000 доларів США за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000264 за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 146 КК України.

На виконання незаконної вимоги ОСОБА_3 того ж дня, близько 16.00 годин, у місті Полтава ОСОБА_5 передав йому обумовлені грошові кошти. Після отримання ОСОБА_3 предмету неправомірної вигоди його було затримано в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України та того ж дня вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні зазначеного злочину.

Указана подія набула негативного суспільного резонансу та завдала шкоди авторитету органів прокуратури України.

6. Цього ж дня для вирішення питання про відкриття дисциплінарного провадження автоматизованою системою, скаргу розподілено члену Комісії Піцику Ю.М., який рішенням від 23 жовтня 2018 року відкрив дисциплінарне провадження № 11/2/4-1711дс-289дп-18 щодо прокурора ОСОБА_3

7. Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокуратури від 12 грудня 2018 року №546дп-18 строк проведення перевірки відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у дисциплінарному провадженні №11/2/4- 1711 дс-289дп-18 продовжено на один місяць - до 18 січня 2019 року.

8. Членом кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів ОСОБА_4 16 січня 2019 року складено висновок про наявність дисциплінарного проступку в діях прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3

9. Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів 26 березня 2019 року прийнято рішення №89дп-19 «Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3», яким прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади в органах прокуратури.

10. На виконання вказаного рішення наказом прокурора Полтавської області №95-к від 05 квітня 2019 року прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області юриста 1 класу ОСОБА_3 звільнено з посади в органах прокуратури за одноразове грубе порушення правил прокурорської етики (п.6 ч.І ст.43 Закону України «Про прокуратуру»).

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

11. Конституція України.

11.1. Стаття 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

11.2. пунктом 16-1 розділу XV "Перехідних положень" Конституції України відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", має бути оцінена в порядку, визначеному законом. Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади.

12. Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14 жовтня 2014 року (далі - Закон №1697-VII).

12.1. Стаття 19. Прокурор зобов`язаний неухильно додержуватися Присяги прокурора, прокурорської етики та не допускати поведінки, яка дискредитує його як працівника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

12.2. Частина 1 статті 43. Прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з таких підстав:

1) невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків;

2) необґрунтоване зволікання з розглядом звернення;

3) розголошення таємниці, що охороняється законом, яка стала відомою прокуророві під час виконання повноважень;

4) порушення встановленого законом порядку подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру;

5) вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури;

6) систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики;

7) порушення правил внутрішнього службового розпорядку;

8) втручання чи будь-який інший вплив прокурора у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб чи суддів, у тому числі шляхом публічних висловлювань стосовно їх рішень, дій чи бездіяльності, за відсутності при цьому ознак адміністративного чи кримінального правопорушення;

9) публічне висловлювання, яке є порушенням презумпції невинуватості.

12.3. Стаття 44. Дисциплінарне провадження здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів.

12.4. Частина 1 статті 45. Дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

12.5. Частина 4 статті 46. Після відкриття дисциплінарного провадження член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки.

12.6. Частини 1-4 статті 47. Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора

1. Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів має бути надіслано не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання.

2. До повідомлення про час та місце проведення засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, яке надсилається прокурору, додаються копія дисциплінарної скарги та висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

3. Висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора розглядається за його участю і може бути розглянутий без нього лише у випадках, коли належним чином повідомлений прокурор:

1) повідомив про згоду на розгляд висновку за його відсутності;

2) не з`явився на засідання, не повідомивши про причини неявки;

3) не з`явився на засідання повторно.

Рішення про можливість розгляду висновку за відсутності відповідного прокурора приймає Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів.

4. Прокурор, який не братиме участі в засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, вправі надіслати письмові пояснення щодо висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, які оголошуються на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

12.7. Частини 2, 3, 4, 6 статті 48. Член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку та готував висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора, не має права брати участі у голосуванні при прийнятті рішення за результатами розгляду зазначеного висновку та бути присутнім під час проведення такого голосування.

При прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

Рішення про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення або рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора може бути прийнято не пізніше ніж через рік із дня вчинення проступку без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування прокурора у відпустці.

Рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів викладається в письмовій формі, підписується головуючим і членами Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, які брали участь у розгляді висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, і оголошується на засіданні цього органу. Рішення у дисциплінарному провадженні має містити:

1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду прокурора, який притягається до дисциплінарної відповідальності;

2) обставини, встановлені під час здійснення провадження;

3) мотиви, з яких Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів ухвалила рішення;

4) суть рішення за наслідками розгляду із зазначенням виду дисциплінарного стягнення в разі його накладення;

5) порядок і строк оскарження рішення.

12.8. Частина 1 статті 49. На прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: 1) догана; 2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); 3) звільнення з посади в органах прокуратури.

12.9. Частина 1 статті 50. Прокурор може оскаржити рішення, прийняте за результатами дисциплінарного провадження, до адміністративного суду або до Вищої ради правосудця протягом одного місяця з дня вручення йому чи отримання ним поштою копії рішення.

12.10. Частина 1 статті 73, частина 1 статті 77. Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів є колегіальним органом, який відповідно до повноважень, передбачених цим Законом, визначає рівень фахової підготовки осіб, які виявили намір зайняти посаду прокурора, та вирішує питання щодо дисциплінарної відповідальності, переведення та звільнення прокурорів з посади.

13. Кодекс професійної етики та поведінки прокурорів, затверджений Всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року

13.1. Стаття 4. Основні принципи професійної етики та поведінки прокурорів

Професійна діяльність прокурорів ґрунтується на принципах: верховенства права та законності [...] професійної честі і гідності, формування довіри до прокуратури [...] доброчесності, зразковості поведінки та дисциплінованості [...]

13.2. Стаття 11. Професійна честь і гідність. Формування довіри до прокуратури

[...] Своєю доброчесністю, принциповістю, компетентністю, неупередженістю та сумлінним виконанням службових обов`язків сприяти підвищенню авторитету прокуратури та зміцненню довіри громадян до неї [...]

13.3. Стаття 16. Доброчесність, зразковість поведінки та дисциплінованість

При виконанні службових обов`язків прокурор має дотримуватися загальноприйнятих етичних норм поведінки, бути взірцем доброчесності, вихованості і культури. Порушення службової дисципліни, непристойна поведінка є неприпустимими для прокурора і тягнуть за собою передбачену законом відповідальність.

13.4. Стаття 19. Недопущення проявів корупції

Прокурор має суворо дотримуватись обмежень, передбачених антикорупційним законодавством, не допускати будь-яких проявів, які можуть створити враження корупційних, у тому числі: вступати у позаслужбові стосунки з метою використання службових повноважень або службового становища; неправомірно втручатися чи здійснювати у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, вплив на службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування чи суддів [...]

13.5. Стаття 21. Недопущення поведінки, що може зашкодити репутації

[...] Прокурору слід уникати особистих зв`язків, фінансових і ділових взаємовідносин, що можуть вплинути на неупередженість і об`єктивність виконання професійних обов`язків, скомпрометувати звання прокурора, не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний суспільний резонанс [...]

13.6. Стаття 33.Наслідки порушення вимог Кодексу

Відповідно до Закону України «Про прокуратуру» прокурори зобов`язані неухильно дотримуватися вимог цього Кодексу. Їх порушення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У разі систематичного (два і більше разів протягом одного року) або одноразового грубого порушення правил прокурорської етики прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

14. Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, прийняте всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року (далі - Положення)

14.1. Пункт 100. Прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження з підстав, визначених ч. 1 ст. 43 Закону № 1697-VII.

14.2. Пункт 102. Порядок здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурора визначається розділом VI Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII та цим Положенням.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

15. Колегія суддів звертає увагу, що завданням адміністративного судочинства відповідно до статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

16. Розглядаючи справи, предметом яких є вирішення питання правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, суди мають встановити насамперед, чи прийняте таке рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом, а також, чи порушує воно права та охоронювані законом інтереси особи.

17. Суть позовних вимог у даній справі полягає у протиправності, на думку позивача, рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів прокуратури.

18. Таким чином, предметом судового розгляду та дослідження в рамках цього провадження є наявність законних підстав для прийняття оскаржуваного рішення, додержання Комісією відповідної процедури дисциплінарного провадження, відповідність висновків, покладених в основу спірного рішення встановленим обставинам по справі, врахування аргументів обох сторін та належним чином викладені мотиви прийняття такого рішення.

19. Аналіз норм статей 44 та 45 Закону № 1697-VII дає підстави для висновку, що Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів є органом, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів. Суб`єктом дисциплінарного проступку, за який Законом № 1697-VII передбачена дисциплінарна відповідальність, є прокурор. Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів є колегіальним органом, який відповідно до Закону № 1697-VII наділений дискреційними повноваженнями під час здійснення дисциплінарного провадження, що дозволяє цьому органу на власний розсуд визначати вид дисциплінарного стягнення залежно від скоєного прокурором дисциплінарного проступку та застосовувати до прокурорів обране ним дисциплінарне стягнення.

20. У разі встановлення обставин, що свідчать про вчинення прокурором дисциплінарного проступку, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів має повноваження прийняти рішення у дисциплінарному провадженні про притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності. Зокрема, Комісія може притягнути до дисциплінарної відповідальності прокурора з підстав систематичного (два і більше разів протягом одного року) або одноразового грубого порушення правил прокурорської етики. Отже, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів є повноважним органом щодо прийняття оскаржуваного рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2019 року по справі №9901/740/18.

21. Стосовно дотримання відповідачем встановленої законом процедури прийняття спірного рішення колегія суддів Верховного Суду зазначає наступне.

22. У позовній заяві ОСОБА_3 вказує на порушення Комісією процедури голосування за оскаржуване рішення, визначеної частиною 2 статті 48 Закону України «Про прокуратуру».

Дана обставина, на думку позивача, підтверджується складом комісії, визначеним у вступній частині рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 26 березня 2019 року №89дп-19, до складу якої у т.ч. входить ОСОБА_4 , та підписом самого ОСОБА_4 , проставленим після резолютивної частини вказаного рішення.

У судовому засіданні 18.07.2019 року представник Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів пояснив, що відповідно до витягу з протоколу Комісії № 12 від 26 березня 2019 року (а.с. 130) член Комісії ОСОБА_4 . не приймав участі у голосуванні відповідно до частини другої статті 48 Закону України «Про прокуратуру», а, отже, процедуру розгляду Комісією не порушено. Цей факт також підтверджується і відеозаписом засідання Комісії.

Аналізуючи доводи сторін та матеріли справи, Суд встановив, що відповідно до протоколу розподілу між членами Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 18.10.2018 року (а.с.1 т.1 Копій матеріалів дисциплінарного провадження) скаргу було розподілено члену КДКП ОСОБА_4, який рішенням від 18 жовтня 2018 року відкрив дисциплінарне провадження № 11/2/4-1711дс-289дп-18 щодо прокурора ОСОБА_3

За результатами проведеної перевірки членом Комісії ОСОБА_4 16 січня 2019 року було складено висновок про наявність дисциплінарного проступку прокурора ОСОБА_3

Стаття 48 Закону України «Про прокуратуру» містить пряму заборону члену КДКП, який проводив перевірку та готував висновок про відсутність чи наявність дисциплінарного проступку прокурора, брати участь у голосуванні при прийнятті рішення за результатом розгляду зазначеного висновку та бути присутнім під час проведення такого голосування.

Відповідно до витягу з протоколу Комісії № 12 від 26 березня 2019 року (а.с. 130) члени Комісії заслухали доповідача, дослідили дисциплінарну скаргу, додані до неї документи та матеріали, отримані членом Комісії під час перевірки, висновок, складений за результатами перевірки, за відсутності інших пояснень та клопотань учасників засідання та після обговорення видалилися в окрему кімнату для голосування.

У даному витягу також зазначено, що член КДКП ОСОБА_4 не приймав участі у голосуванні відповідно до частини другої статті 48 Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не було допущено порушень частини 2 статті 48 Закону України «Про прокуратуру» при прийнятті оскаржуваного рішення від 26.03.2019 №89дп-19 «Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3».

При цьому, факт підписання зазначеного вище рішення членом КДКП ОСОБА_4 не свідчить про те, що останній приймав участь у голосуванні при його прийнятті, оскільки обов`язковість такого підпису прямо передбачено нормою частини 6 статті 48 Закону України «Про прокуратуру».

23. У позовній заяві позивач також вказав, що його неналежним чином повідомили про дату та час проведення засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. Спірне рішення відповідач ухвалив за наявності підстав про перенесення розгляду, чим порушив вимоги статті 47 Закону України "Про прокуратуру", п. 40 Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Стосовно зазначених вище доводів позивача колегія суддів Верховного Суду зазначає, що із наданих відповідачем копій матеріалів дисциплінарного провадження №11/2/2-1711дс-289дп-18 стосовно прокурора ОСОБА_3 вбачається, що розгляд висновку члена КДКП ОСОБА_4 від 16 січня 2019 року про наявність дисциплінарного проступку у діях прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 неодноразово переносився у зв`язку із перебуванням ОСОБА_3 на лікарняному.

Зокрема, перше засідання КДКП з розгляду висновку від 16.01.2019 призначено на 13.02.2019 року, про що позивач повідомлений листом КДКП від 25.01.2019 року №11/2/1-628вих19 (а.с.206 т.1 Копій матеріалів дисциплінарного провадження)

11.02.2019 року на адресу КДКП надійшов лист ОСОБА_3 , в якому він просив перенести розгляд висновку про наявність дисциплінарного проступку у діях прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 на іншу дату у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю.

Наступне засідання КДКП було призначене на 27 лютого 2019 року, про що позивача повідомлено листом від 15.02.2019 року №11/2/1-1558вих19 (а.с. 218 т.1 Копій матеріалів дисциплінарного провадження).

На засідання Комісії 27.02.2019 року позивач повторно не з`явився, направивши на адресу КДКП лист від 26.02.2019 року про перенесення розгляду справи у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю.

Рішенням КДКП від 27 лютого 2019 року вирішено відкласти розгляд справи у зв`язку із необхідністю витребування додаткових матеріалів.

В подальшому, листом КДКП від 05.03.2019 року ОСОБА_3 повідомлено про те, що розгляд висновку про наявність у його діях дисциплінарного проступку відбудеться 26 березня 2019 року.

25 березня 2019 року позивач надіслав лист на електронну адресу КДКП про відкладення розгляду висновку від 16.01.2019 року, оскільки він перебував на лікарняному. Аналогічний лист направлений поштою на адресу КДКП та отриманий Комісією 27.03.2019 року (після проведення засідання 26.03.2019 року), що підтверджується штампом вхідної кореспонденції.

На засіданні КДКП 26.03.2019 року, заслухавши думку представників скаржника ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_3 повторно не з`явився на засідання Комісії, хоча був належним чином повідомлений про час та місце проведення засідання, Комісія вирішила проводити розгляд висновку за відсутності прокурора ОСОБА_3

Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що таке рішення відповідача узгоджується із нормами частини 3 статті 47 Закону України «Про прокуратуру», якою передбачено можливість розгляду висновку про наявність дисциплінарного проступку прокурора за його відсутності у разі повторної неявки прокурора, що був належним чином повідомлений про час та місце проведення засідання.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного суду, висловленої у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 800/549/17, отримання листів (повідомлень про засідання Комісії) адресатом перебуває поза межами контролю Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, а тому не може свідчити про неправомірність її дій. Обов`язок Комісії «повідомити» полягає у тому, щоб інформувати учасника про засідання, а не забезпечити його участь у цьому засіданні.

Відповідно, посилання позивача на те, що його неналежним чином повідомили про час та місце проведення засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, а спірне рішення ухвалене з порушенням вимог статті 47 Закону України "Про прокуратуру" є необґрунтованими та спростовуються встановленими по справі обставинами.

24. В частині доводів позивача, що КДКП не розглянула його клопотання про долучення до матеріалів дисциплінарного провадження висновку судової експертизи Харківського НДІ судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бакаріуса №22662, наданого в межах досудового розслідування кримінального провадження №0000031 від 08.09.2018 року за ч.З ст.368 КК України, Суд звертає увагу на наступне.

Необхідність доручення зазначеного висновку до матеріалів дисциплінарного провадження ОСОБА_3 пояснює тим, що даний висновок, на його думку, повністю спростовує доводи Комісії в частині вступу ОСОБА_3 з ОСОБА_5 в позаслужбові стосунки, а також твердження Комісії про те, що підстав для зустрічі позивача з ОСОБА_5 не було, у випадку якби прокурор ОСОБА_3 не мав наміру отримати неправомірну вигоду від ОСОБА_5 .

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до копії висновку зазначеної вище експертизи, який міститься у матеріалах справи (а.с.49-53), метою її проведення було вирішення питання про наявність слідів спеціальної речовини, яка містилась на грошових купюрах у сумі 1000 доларів США, що були вилучені в ході кримінального провадження №0000031 за ч.З ст.368 КК України, на особистих речах ОСОБА_3 .

Разом з тим, в рамках дисциплінарної справи стосовно прокурора ОСОБА_3 не досліджувалось питання наявності чи відсутності у його діях складу кримінального правопорушення за ч.З ст.368 КК України.

В даному випадку підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало одноразове грубе порушення правил прокурорської етики, яке виявилось у вступі прокурора ОСОБА_3 у позаслужбові стосунки з ОСОБА_5 - особою, що була фігурантом у кримінальному провадженні.

Таким чином, висновки експертизи, які ОСОБА_3 просив долучити до матеріалів дисциплінарного провадження, ніяким чином не впливають на встановлення факту вступу його в позаслужбові відносини з ОСОБА_5 , що лягло в основу прийняття Комісією оскаржуваного рішення від 26.03.2019 року при притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності.

Зважаючи на вищезазначене, колегія суддів Верховного Суду констатує відсутність порушень з боку відповідача порядку та процедури прийняття рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 26.03.2019 №89дп-19 «Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3».

25. Оцінюючи висновок Комісії про наявність в діях позивача ознак дисциплінарного проступку Верховний Суд звертає увагу на таке

26. В оскаржуваному рішенні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 26.03.2019 №89дп-19 відповідач дійшов висновку, що прокурором ОСОБА_3 вчинено дисциплінарний проступок, а саме - одноразове грубе порушення правил прокурорської етики, оскільки ним порушено вимоги статей 3, 19 Закону України «Про прокуратуру», статей 4, 11, 16, 19, 21 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, затвердженого 27.04.2017 всеукраїнською конференцією прокурорів, та Присягу прокурора.

Підставою для такого висновку стали матеріали службового розслідування, проведеного прокуратурою Полтавської області щодо прокурора ОСОБА_3, а також зібрані у ході кримінального провадження №0000031 докази, які були у розпорядженні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, зокрема, дані розсекречених негласних слідчих (розшукових) дій (аудіо-, відеоконтроль особи, контроль за вчиненням злочину), якими зафіксовано факт зустрічі прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 з ОСОБА_5 , що відбулася 8 вересня 2018 року о 16 год. 00 хв. у м. Полтава.

Зокрема, Комісія встановила, що прокурор ОСОБА_3 декілька разів у робочий час зустрічався з громадянином ОСОБА_5 поза межами приміщення Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області біля свого місця проживання, обговорював з останнім питання кримінального провадження, у якому він входив до групи прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням. При цьому повідомляв, що автомобіль у ОСОБА_5 буде вилучений у зв`язку із запізненням останнього на обумовлений час зустрічі, однак сам він не буде притягнутий до кримінальної відповідальності за фактом викрадення людини та зберігання засобів ураження (бойової гранати) за умови передачі ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 1000 доларів США. Під час повторної зустрічі з ОСОБА_5 , яка відбулась біля 16.00 год. 8 вересня 2018 року поряд з місцем проживання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , останній отримав обумовлену суму у розмірі 1000 доларів США, після чого був затриманий в порядку статті 208 КПК України.

У судовому засіданні 18.07.2019 року позивач не заперечував той факт, що він 8 вересня 2018 року зустрічався із ОСОБА_5 поза межами приміщення Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області біля свого домоволодіння.

Крім того, ОСОБА_3 підтвердив, що він будучи прокурором групи прокурорів, призначених здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000264 від 6 вересня 2018 року за частиною першою статті 146 КК України за фактом можливого викрадення ОСОБА_12 , проводив обшук на пилорамі за місцем здійснення ОСОБА_5 підприємницької діяльності, де знайшов та вилучив гранату. Крім того, позивач був обізнаний з тим, що потерпілий ОСОБА_12 працював сторожем на цій пилорамі, а автомобіль, на якому було його викрадено, відповідно до встановлених в рамках зазначеного вище кримінального провадження обставин, належав ОСОБА_5 .

У судовому засіданні 18.07.2019 року, позивач стверджував, що метою їх зустрічі було повернення ОСОБА_5 коштів за вироби із дерева, які він замовляв у нього.

Разом з тим, позивач не надав Суду будь-яких документів, які б підтверджували факт передачі ним коштів ОСОБА_5 в рахунок оплати за виготовлення дерев`яних виробів.

Сам лише факт надходження 01.08.2018 на рахунок ОСОБА_3 грошових коштів від ОСОБА_5 на суму загальну суму 1755, 03 грн (250, 00 грн + 500, 00 грн + 1005, 03 грн) без документів, які підтверджують характер приватно-правових відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , не може розцінюватись судом як доказ повернення ОСОБА_5 позивачу грошових коштів, отриманих у якості завдатку за договорними відносинами.

Надаючи оцінку зазначеним діям позивача, а саме - його зустрічі з ОСОБА_5 поряд зі своїм помешканням в неробочий час та отримання грошових коштів від нього, колегія суддів вважає, що з огляду на їх зміст, характер, службове становище позивача та його процесуальний статус у кримінальному провадженні № 0000264 від 6 вересня 2018 року за частиною першою статті 146 КК, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів дійшла обґрунтованих висновків про доведеність факту вступу ОСОБА_3 у позаслужбові стосунки з ОСОБА_5 .

27. Зазначені дії позивача стали підставою для кваліфікації їх КДКП як дисциплінарного проступку, що полягає у одноразовому грубому порушенні правил прокурорської етики.

28. Вирішуючи питання щодо наявності/відсутності в діях ОСОБА_3 ознак зазначеного правопорушення, Суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 19 Закону № 1697-VII прокурор зобов`язаний додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

Статтею 19 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів визначено, що прокурор має суворо дотримуватись обмежень, передбачених антикорупційним законодавством, не допускати будь-яких проявів, які можуть створити враження корупційних, у тому числі: вступати у позаслужбові стосунки з метою використання службових повноважень або службового становища; неправомірно втручатися чи здійснювати у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, вплив на службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування чи суддів.

Отже, для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності за такий дисциплінарний проступок, як одноразове грубе порушення правил прокурорської етики, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів має установити, зокрема, факт поведінки, що скомпрометувала звання працівника прокуратури, зашкодила репутації працівника прокуратури та авторитету прокуратури, викликала негативний громадський резонанс. При цьому обов`язкова наявність судового рішення, яким би було визнано особу прокурора винною у вчиненні кримінального правопорушення, склад якого б передбачав відповідні діяння, не є умовою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності.

Зазначені правові положення у сукупності з обставинами, встановленими в межах дисциплінарного провадження, свідчать про наявність у діях прокурора ОСОБА_3 дисциплінарного проступку, а саме - одноразового грубого порушення правил прокурорської етики, що стало підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

29. Водночас, Верховний Суд вважає безпідставними доводи позивача про неправомірне використання Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів даних негласних слідчих (розшукових) дій, а також про неправомірне посилання Комісії у її рішенні на матеріали, зібрані під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000031 від 08.09.2019 року за ч.З ст.368 КК України, оскільки КДКП не вирішувала питання про обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_3 , яке здійснюється в межах досудового розслідування, а лише перевірила викладені у скарзі обставини на предмет дотримання вимог, що ставляться до посадових осіб органів прокуратури, та наявності в діях прокурора складу дисциплінарного проступку.

В оскаржуваному рішенні про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 використані відомості, наявні у матеріалах кримінального провадження щодо нього, однак таке рішення ґрунтується на самостійних правових підставах.

Встановлені Комісією в ході дисциплінарного провадження факти і з`ясовані обставини мають значення тільки для прийняття рішень у дисциплінарному провадженні та жодним чином не свідчать про доведеність вини особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 26 березня 2019 року у справі № 9901/544/18, рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора може ґрунтуватися на відомостях, наявних у матеріалах кримінального провадження, за умови, що притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора обумовлене наявністю самостійних правових підставах.

У вказаному вище рішенні Велика Палата Верховного Суду зазначила, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення особи до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися у контексті правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою чи таке провадження було закрите. Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі. Отже, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

30. Надаючи оцінку правомірності застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів прокуратури, Верховний Суд виходить з того, що як було встановлено, підставою для прийняття Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів рішення про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури стали обставини допущення позивачем грубого порушення правил прокурорської етики.

За змістом статті 49 Закону України «Про прокуратуру» за результатами дисциплінарного провадження Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів може прийняти рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора у разі, зокрема, якщо дисциплінарний проступок, вчинений прокурором, має характер грубого порушення.

Як свідчить зміст оскаржуваного рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 26.03.2019 року, відповідачем при його прийнятті було враховано характер діяння, зокрема те, що вчинені ОСОБА_3 дії викликали негативний суспільний резонанс, що підтверджується відповідними публікаціями у ЗМІ. Зазначене давало достатні підстави Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії прокурорів застосовувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів прокуратури за одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

31. Зважаючи на викладене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів є правомірним, обґрунтованим, ухваленим у відповідності критеріям, визначеним у статті 2 КАС України щодо рішення суб`єкта владних повноважень, а тому підстави для його скасування - відсутні.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення слід відмовити.

За правилами статті 139 КАС України понесені позивачем витрати у виді судового збору за подання цього позову відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 241-246, 255, 262, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

2. Рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

3. Апеляційна скарга на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 05.08.2019 року.

Головуючий суддя Стрелець Т. Г.

Судді Бевзенко В.М.

Желтобрюх І.Л.

Шарапа В.М.

Данилевич Н.А.