Справа № 330/898/19
Суддя: Нестеренко Т. В.
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/898/19

2-а/330/19/2019

"19" серпня 2019 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді - Нестеренко Т.В.

при секретарі - Корнієнко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Діденка Володимира Євгенійовича до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Діденко О.С., звернувся до суду з позовною заявою до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення штрафу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.05.2018 року позивачу належить нежитлова нерухомість - магазин з прибудовою та надбудовою загальною площею 228,8 кв. метри, розташований за адресою АДРЕСА_1 Право власності було зареєстровано 16.05.2018 року на підстав, зареєстровано, З.05.2018 року Декларації про готовність об`єкту до експлуатації ЗП 87.25.03 .2019 року відповідачем було здійснено позапланову перевірку щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та складено Актвід 25.03.2019 року №107. В розділі Акту VIII зазначено, що в Декларації про готовність об`єкту до експлуатації ЗП 87 від 03.05.2018 року у розділі 14 зазначені техніко економічні показники об`єкту не відповідають затвердженій проектній документації Розробленої ТОВ «Форт» та затвердженої ОСОБА_1 19.01.2018 року і пере затвердженої 31.01.2018 року. А саме згідно проекту загальна площа становить 206,21 кв метри, а в декларації в розділі, техніко-економічні показники зазначено: загальна площа об`єкта 228,8 кв. метри.Наприкінці цього розділу Акту зазначено, що відповідальність завстановлені порушення передбачена ч.8 ст.96 КУпАП. 26.03.2019 року відповідачем було складено протокол відносно позивача про адміністративне правопорушення передбачене ч.8 ст.96 КУпАП та зазначено в протоколі, аналогічне зазначеному в Акті № 107 та вказано, що ним порушено ч.10 ст.39 України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.16 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» затвердженого Постановою КМУ №461 від 13.04.2011 року. Розгляд справи відповідач призначив в місті Запоріжжя 15.04.2019 року.12.04.2019 року позивачем було подано заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою. Також в заяві зазначалось, що йому потрібен додатковий час на підготування доказів на спростування доводів відповідача та на укладання договору з адвокатом для отримання юридичної допомоги при розгляді справи. Відповідач клопотання Піддубняка відхилив, позбавивши його права на захист та 15.04.2019 року виніс постанову про накладення на нього штрафу в розмірі 10200 грн. Крім того, враховуючи, що в Акті № 107 від 25.03.2019 року та в Протоколі про адміністративне правопорушення від 26.03.2019 року мої дії були кваліфіковані за частиною восьмою ст.96 КУпАП за якою передбачено відповідальність за «експлуатацію об`єктів, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, вчинені щодо об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта», усвідомлюючи, що Піддубняком будівництво здійснювалось не на підставі будівельного паспорту, він був впевнений, що відповідач закриє провадження по справі у зв`язку з відсутністю в моїх діях складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною восьмою ст.96 КУпАП. Відповідач клопотання Піддубняка про відкладення розгляду справи відхилив, позбавивши мене права на захист, та 15.04.2019 року виніс постанову про накладення на нього штрафу в розмірі 10200 грн., але чомусь виніс постанову по частині дев`ятій ст.96 КУпАП, хоча протокол за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого саме цією частиною ст.96 КУпАП не складав. Щодо суті нібито виявлених порушень: в Протоколі про адміністративне правопорушення від 26.03.2019 року зазначено, що ОСОБА_1 порушив ч.10 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Слід зазначити, що ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» має лише сім частин. Хоча в Акті від 25.03.2019 року зазначено ч.10 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Також в Протоколі від 26.03.2019 року зазначено, що позивач порушив п.16 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» затвердженого Постановою КМУ №461 від 13.04.2011 року. Згідно цього пункту «16. Замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним у декларації чи акті готовності об`єкта до експлуатації, за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.» Частиною 9 ст.96 КУпАП передбачена відповідальність за «Експлуатацію об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною восьмою цієї статті». Але ж в декларації від 3.05.2018 року Піддубняком зазначено саме достовірні дані щодо закінченого будівництвом об`єкту - загальна площа 228.8 кв. метри., що відрізняється від запроектованої площі, але ці дані є достовірні - тобто такі, що відповідають дійсності. Що підтверджується копією технічного паспорту на будівлі, які виконано за результатом технічної інвентаризації об`єкту 23.04.2018 року. Тобто які розміри встановлено в ході інвентаризації такі було внесено і декларацію. Недостовірними ці відомості були б , якщо б ОСОБА_1 в декларації в розділі 14 зазначив загальну площу згідно запроектованої 206, 21 кв. метри. Таким чином, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.9 ст.96 КУпАП до речі як і ч.8 ст.96 КУпАП. Крім того, відповідно до ч.1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Внесення недостовірних відомостей ні в якому разі не можна визнати триваючим правопорушенням. Відомості або внесені або ні. Та виявлення цього внесення недостовірних відомостей через рік не може бути підставою для визнання разової дії триваючим правопорушенням. Крім того, позапланова перевірка відповідачем була проведена безпідставно та з порушенням порядку проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) встановлено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Відповідно до ч.2 ст.6 цього закону Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону. В частині 1 ст.6 цього Закону наведено вичерпний перелік підстав для проведення позапланового заходу. Позивачем не подано іншого позову до цього ж відповідача з тих же підстав і з тим же предметом спору. Обставини викладені в позові підтверджуються копіями доданих документів оригінали яких знаходяться у ОСОБА_1 . Відповідно до ч.З ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Постанову від 15.04.2019 року позивачем отримано 04.05.2019 року, що підтверджується копіями поштового конверту зі штрих кодовим ідентифікатором та роздруківкою пошуку за цим ідентифікатором на сайті Укрпошти, тому ОСОБА_1 вважав, враховуючи , що при розгляді справи він присутнім не був, ним було пропущено строк на оскарження постанови з поважних причин. Враховуючи вищесказане, представник позивача просить суд, поновити строк на оскарження постанови від 15.04.2019 року. Також визнати неправомірною та скасувати Постанову №23 від 15.04.2019 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн. винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Потіха Олександр Анатолійович.

Представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов щодо визнання неправомірною та скасування постанови про накладення штрафу, мотивуючи тим, що в проваджені Якимівського районного суду Запорізької області знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення штрафу. 21.05.2019 на адресу відповідача надійшла ухвала Якимівського районного суду Запорізької області від 10.05.2019 року про відкриття провадження у справі № 330/898/19 (факт отримання даної ухвали підтверджується конвертом, а також роздруківкою з реєстру Укрпошта за № 885). Відповідно до даної ухвали відповідачу надано строк для надання відзиву на позов у строк до 20.05.2019 року. Враховуючи вищевикладені обставини, відповідач вважає що причини пропуску строку для надання відзиву є поважними, та у відповідності до вимог ст. 175 КАС України надає відзив на позову заяву. По суті справи пояснюємо наступне: Відповідно до ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для - забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Постановою КМУ від 23.05.2011 року № 553 затверджено порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок). Відповідно до п. 7 Порядку, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Так однією з підстав для проведення перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Так, на адресу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області надійшло звернення Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області № 1-318/17 від 20.02.2019 року щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудування при проведенні будівельних та інших робіт на зазначеній вище земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 : НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 . На виконання покладених повноважень, відповідно до направлення для проведення позапланової перевірки від 11.03.019 року № 82 відповідачем було проведено позапланову перевірку на об`єкті: «Реконструкція торгівельного павільйону під магазин з прибудовою і надбудовою, по АДРЕСА_1 » на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_3 . З даним направленням позивач ознайомлений під особистий підпис 12.03.2019 року. Відповідно до ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації, а також за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката. Аналогічна норма передбачена її. 16 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об"єктів. В порушення вище зазначених норм законодавства в ході проведення перевірки було встановлено, що позивачем подано недостовірні дані у Декларації про готовість до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 03.05.2018 №87(далі Декларація про готовність до експлуатації об`єкта). Дане правопорушення зафіксовано в Акті від 25.03.2019 року № 107. З даним Актом позивач ознайомлений від підпису та отримання відмовився, що підтверджується відповідною відміткою. Відповідно до п.3 ч.4 ст. 41 Закону, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю мають право видавати обов`язкові до виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. 26.03.2019 року позивачу було видано приписи № 21 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. З даним приписом позивач ознайомлений від підпису та отримання останній відмовився. 26.03.2019 року відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення. З даними протоколами позивач ознайомлений від підпису та отримання протоколу відмовився, що підтверджується відміткою в протоколі. Згідно з п. 21 Порядок у разі відмови суб`єкта, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акту, припису, протоколу вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням. Відповідно до вище зазначеної норми матеріали справ про адміністративні правопорушення у сфері містобудівної діяльності були надіслані 27.03.2019 року рекомендованим листом з повідомленням, та отримані позивачем наручно 03.04.2019 року, що підтверджується розрахунковим чеком ПАТ «УКРПОШТА», відміткою в рекомендованім повідомленні про вручення за № 316, а також роздруківкою з офіційного реєстру Укрпошта за № 316. Розгляд справ було призначено 15.04.2019 року о 13-00 годині у приміщенні Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області. 15.04.2019 року за результатами розгляду документів, складених під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю на вищезазначеному об`єкті, головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Потіхою Олександром Анатолійовичем було винесено спірну постанову по справі про адміністративне правопорушення № 23 від 15.04.2019 року. На розгляд справи позивач не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи. Примірник постанови надіслано поштою що. підтверджується розрахунковим чеком ПАТ «УКРПОШТА» від 16.04.2019 року за № 312. Щодо обставин викладених у позовній заяві, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги потрібно зазначити наступне: В обґрунтування позову позивач зазначає, що 12.04.2019 року на адресу відповідача було подано заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою, а також з необхідністю додаткового часу на підготування доказів на спростування доводів відповідача та на укладення договору з адвокатом для отримання юридичної допомоги при розгляді справи. Дане клопотання було відхилено, що позбавило можливості позивача права на захист. Дане твердження позивача є хибним оскільки за результатами розгляду даної заяви відповідач прийняв рішення про залишення такої заяви без розгляду, оскільки обставини викладені в ній не були підтверджені належними доказами ( слід також звернути увагу що в додатках до позу також відсутні будь-які, документи щоб підтверджували обставини викладені у заяві) а факт, того що, позивачеві стало відомо про розгляд адміністративної справи 03.04.2019 року (в момент отримання документів, а саме акту, припису і протоколу, що підтверджується листом від 26.03.2019 №1008-23.3/1050. чеком ПАТ «Укрпошта» за № 316, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 316) тобто за 12 днів до розгляду справи - надавав позивачеві можливість для належної підготовки до розгляду справи, а також для укладення договору для надання правової допомоги. Також позивач вказує на наявність технічних помилок у Протоколі про адміністративне правопорушення від 26.03.2019 року. Відповідно до Листа відповідача від 15.04.019 №1008-23.3/1372 позивачу було повідомлено про встановлення наявності технічної помилки в протоколі про адміністративне правопорушення від 26.03.2019 року у зв`язку з чим слова: «Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч.8 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення» читати, як «Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч. 9 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення» та текст «що є порушенням ч. 10 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» читати як «що є порушенням ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (дана технічна помилка також підтверджується відомостями, які містяться в від 25.03.2019 № 107, а саме в частині 8 «Опис виявлених правопорушень виш законодавства» де зазначено що позивачем було порушено вимоги, саме ч. 10 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»). Позивач зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 9 ст. 96 КУпАП. Диспозиція ч. 9 ст. 96КУпАП встановлює що наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, вчинені щодо об`єктів, що за класи наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) тягне за собою відповідальність встановлену законом. Під час перевірки було встановлено, що позивачем наведено недостовірні данні Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, а саме у розділі 14 Декларації зазначені техніко - економічні показники об`єкта не відповідають затвердженій проектні документації розробленої ТОВ «Форт» шифр 12.17-0-АС та затвердженої позивачем 19.01.2018. А саме згідно проекту техніко-економічні показники наступні: загальна площа становить 206,21 м2, а в декларації про готовність до експлуатації об`єкта зазначено 228.8 м що е очевидним фактом наведення недостовірних даних (підтверджується листами проектної документації 1, 12, 13, а також Декларацією про готовність об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) 03.05.2018 №ЗП87). Вищевикладене спростовує твердження відповідача про відсутність в його діях складу правопорушення. Щодо тверджень позивача про безпідставність проведення перевірки, а також порушення вимог проведення позапланового заходу з боку відповідача, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарем діяльності» то потрібно наголосити на тому, що в преамбулі даного Закону чітко зазначено: що цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю). Виходячи зі змісту викладеного можна зробити висновок, що норми даного Закону не розповсюджуються на відносини, щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю стосовно фізичних осіб. На підставі вищевикладеного, Вважаємо, що перевірка дотримання позивачем вимог містобудівного законодавства проведена з дотриманням норм діючого законодавства, а оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою. Та просили у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, письмові заяви учасників процесу, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, що, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Статтею 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.8 ст. 96 КУпАП зазначено порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, а саме: Експлуатація об`єктів, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, вчинені щодо об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п`ятдесяти до трьохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до оскаржуваного Акту від 25.03.2019 року за № 107, в розділі номер VIII зазначено, що в Декларації про готовність об`єкту до експлуатації ЗП 87 від 03.05.2018 року у розділі 14 зазначені техніко економічні показники об`єкту не відповідають затвердженій проектній документації Розробленої ТОВ «Форт» та затвердженої ОСОБА_1 19.01.2018 року і пере затвердженої 31.01.2018 року. А саме згідно проекту загальна площа становить 206,21 кв метри, а в декларації в розділі, техніко-економічні показники зазначено: загальна площа об`єкта 228,8 кв. метри. Наприкінці цього розділу Акту зазначено, що відповідальність за встановлені порушення передбачена ч.8 ст.96 КУпАП. Але, 26.03.2019 року відповідачем було складено протокол відносно позивача про адміністративне правопорушення передбачене ч.8 ст.96 КУпАП та зазначено в протоколі, аналогічне зазначеному в Акті № 107 та вказано, що ним порушено ч.10 ст.39 України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.16 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» затвердженого Постановою КМУ №461 від 13.04.2011 року.

Крім того, як зазначає позивач, будівництво здійснювалося ним не на підставі будівельного паспорта, копію якого в якості доказів, відповідачем не надано. В Протоколі про адміністративне правопорушення від 26.03.2019 року зазначено, що ОСОБА_1 порушив ч.10 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Слід зазначити, що ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» має лише сім частин. Хоча в Акті від 25.03.2019 року зазначено ч.10 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Також в Протоколі від 26.03.2019 року зазначено, що позивач порушив п.16 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» затвердженого Постановою КМУ №461 від 13.04.2011 року. Згідно цього пункту «16. Замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним у декларації чи акті готовності об`єкта до експлуатації, за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.» Частиною 9 ст.96 КУпАП передбачена відповідальність за «Експлуатацію об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною восьмою цієї статті». Але ж в декларації від 03.05.2018 року Піддубняком зазначено саме достовірні дані щодо закінченого будівництвом об`єкту - загальна площа 228.8 кв. метри., що відрізняється від запроектованої площі, але ці дані є достовірні - тобто такі, що відповідають дійсності. Що підтверджується копією технічного паспорту на будівлі, які виконано за результатом технічної інвентаризації об`єкту 23.04.2018 року. Тобто які розміри встановлено в ході інвентаризації, такі було внесено і в декларацію.

Відповідачі, представник відповідача, в судове засідання не з`явилися, жодних доказів на підтвердження обставини скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 96 КУпАП, експлуатація об`єктів, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, вчинені щодо об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, - не надали, у відзиву щодо пред`явленого адміністративного позову відповідачем, представником відповідача, ГУНП в Запорізькій області, також жодних доказів на підтвердження обставини скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 96 КУпАП, не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В оскаржуваній постанові №23 від 15.04.2019 року відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 96 КУпАП.

Також в Постанові № 23 по справі про адміністративне правопорушення від 15.04.2019 року, не зазначено щодо повідомлення гр.. ОСОБА_1 про дату та час винесення зазначеної постанови, не наданочас на підготування доказів на спростування доводів відповідача та на укладання договору з адвокатом для отримання юридичної допомоги при розгляді справи.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності свого рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Відповідно позовні вимоги про визнання неправомірною постанови № 23 від 15.04.2019 року, задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які підтверджують правомірність винесеної ним постанови з приводу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. ч. 8 ст. 96 КУпАП, тим самим порушив права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, тому суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про протиправність постанови відповідача, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова відповідача підлягає скасуванню, справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 77, 139, 241-246, 286, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови № 23 від 15.04.2019 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про накладення штрафу в розмірі 10200 гривень, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Потіха Олександр Анатолійович - задовольнити частково.

Скасувати Постанову № 23 від 15.04.2019 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про накладення штрафу в розмірі 10200 гривень, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Потіха Олександр Анатолійович

Провадження по адміністративній справі за постановою № 23 від 15.04.2019 року - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Якимівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Т.В. Нестеренко