Справа № 520/5714/19
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 серпня 2019 р. № 520/5714/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюкова Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Андрущенко Д.В.,

за участю представників сторін:

позивача - Тарасенко Д.Ю.,

відповідача - Левченко В.В.,

третьої особи - Білокінь С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю Міжгалузеве науково - виробниче підприємство "АРІС" ЛТД (вул. Залізнична, б.4, м. Дергачі, Харківська область, 62302)

до Харківської митниці ДФС (вул. Короленка, б. 16-Б, м. Харків, 61003),

третя особа - Головне управління ДФС в Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код за )

про визнання неправомірною відмови, скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Міжгалузеве науково - виробниче підприємство "АРІС" ЛТД (далі по тексту - позивач, ТОВ "АРІС", товариство), звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської митниці ДФС (далі по тексту - відповідач, митниця, митний орган), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головного управління ДФС у Харківській області (далі по тексту - третя особа, ГУ ДФС в Харківській області, контролюючий орган), в якому просить суд:

- визнати неправомірною відмову Харківської митниці ДФС у прийнятті рішення про надання ТОВ МНВП "АРІС" ЛТД розстрочення сплати податку на додану вартість та застосування забезпечення виконання зобов`язань під час ввезення на митну територію України;

- скасувати відповідне рішення, про яке повідомлено заявника листом № 1296/10/20-70-19-02 від 15.05.2019 р.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що посадовими особами ГУ ДФС у Харківській області під час перевірки підтвердження наявності виробничих потужностей або приміщень чи умов для обліку і зберігання товарів, готової продукції за адресою: АДРЕСА_1 недобросовісно були вчинено дії із встановлення стосовно позивача зазначених обставин та відібрано письмові пояснення від співвласника інших будівель за адресою цієї ж земельної ділянки, про якого товариство також не було обізнано на час звернення до Харківської митниці із заявою про надання розстрочення податку на додану вартість під час ввезення на митну територію України обладнання для власного виробництва, що призвело до прийняття митним органом відмови по вказаній заяві.

Посилаючись на викладені вище міркування, позивач просив суд ухвалити рішення про задоволення заявлених вимог.

Представником відповідача до суду був наданий відзив на адміністративний позов де зазначив про законність прийнятого рішення, позаяк відповідно до пункту 7 Порядку № 85 рішення приймається за результатами розгляду комісією, зазначеною у пункті 4 цього Порядку, заяви та перевірки, зокрема, підтвердження наявності виробничих потужностей або приміщень чи умов для обліку і зберігання товарів, готової продукції.

Так, на письмовий запит митниці надійшла довідка від ГУ ДФС у Харківській області від 10.05.2019 №5290/7/20-40-14-15-11, в якій пунктом 3 зазначено, що обстежено та не підтверджено наявність виробничих потужностей або приміщень чи умов для обліку і зберігання товарів, готової продукції за адресою АДРЕСА_1, у зв`язку з чим на засіданні Комісії було прийнято рішення про відмову у наданні рішення про розстрочення сплати податку на додану вартість під час ввезення на митну територію України обладнання для власного виробництва на території ТОВ МНВП «АРІС» ЛТД.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні адміністративного позову з підстав та мотивів, зазначених у відзиві на позов.

Третя особа надала до суду письмові пояснення в яких заперечила проти задоволення позовних вимог у зв`язку з тим, що у заявці, яку подавав Позивач до Відповідача вказано, що місцезнаходженням платника податків, а також місцем розташування обладнання, яке буде перевозитись є: АДРЕСА_1.

Від оперативного управління надійшло повідомлення від 10.05.2019 №3575 про те, що на момент виїзду за вищевказаною адресою табличок з назвою підприємства, наявність виробничих потужностей, приміщень, умов для обліку і зберігання товарів не встановлено. Контактні номери Позивача не обслуговуються, для підтвердження цього факту зроблено фотографії майже знищеного будинку та теплиці за адресою: АДРЕСА_1 . Крім цього, оперативними працівниками було відібрано письмові пояснення ОСОБА_1 - власника таких приміщень, який сам зазначив, що цей об`єкт нерухомості продається, а посадових осіб ТОВ міжгалузеве підприємстві «Аріс» ЛТД не знає.

Представник третьої особи в судовому засіданні просив відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач - зареєстрований в установленому чинним законодавством порядку юридичною особою 10.02.1992 року, номер запису 1 011964, що підтверджується копією витягу з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ від 18.12.2018 року.

На підставі Контракту № 007/2018 від 07.08.2018 р. між ТОВ МНВП «АРІС» ЛТД («Покупець») і фірмою «Shaanhi beiren printing machinery СО., LТD», («Продавець»). Позивачем ввезено на територію України обладнання для виробництва упаковки - 9 кольорова ротогравюрна машина для друку, модель: FR300ЕLS. Згідно Додатку № 1 до Контракту вартість «Товару» складає 670 000 доларів США.

Відповідно до п. 65 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України ТОВ МНВП «АРІС» ЛТД «02» травня 2019 р. звернулось до Харківської митниці ДФС із заявою про надання розстрочення сплати податку на додану вартість під час ввезення на митну територію України обладнання для власного виробництва на території України до якої було додано пакет документів, необхідних для прийняття митним органом рішення по суті звернення.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом та не заперечувалось учасниками справи в судовому засіданні, у поданій заяві позивачем було зазначено наступне місцезнаходження платника податків: АДРЕСА_1 . У графі місцезнаходження обладнання зазначено наступне: «на момент подачі звернення обладнання прямує з Китаю до України (порт Одеса). Після прибуття та розмитнення обладнання буде знаходитися за адресою АДРЕСА_1 ».

Митницею 06.05.2019 р. було направлено лист до Головного управління ДФС у Харківській області №1509/7/20-70-19-02, в якому проінформовано, щодо надання пропозицій та зауважень з питання прийняття рішення про надання розстрочення сплати податку на додану вартість.

Працівниками оперативного управління 10.05.2019 року здійснений виїзд за вищевказаною адресою та складено повідомлення № 3575 з якого вбачається, що табличок з назвою підприємства, наявність виробничих потужностей, приміщень, умов для обліку і зберігання товарів не встановлено. Контактні номери Позивача не обслуговуються, для підтвердження цього факту зроблено фотографії майже знищеного будинку та теплиці за адресою: АДРЕСА_1 . Крім цього, оперативними працівниками було відібрано письмові пояснення ОСОБА_1 - власника таких приміщень, який сам зазначив, що цей об`єкт нерухомості продається, а посадових осіб ТОВ міжгалузеве підприємстві «Аріс» ЛТД не знає.

11.05.2019 року до Митниці надійшла довідка від ГУ ДФС у Харківській області від 10.05.2019 №5290/7/20-40-14-15-11, в пункті 3 якої зазначено, що обстежено та не підтверджено наявність виробничих потужностей або приміщень чи умов для обліку і зберігання товарів, готової продукції за адресою АДРЕСА_1.

14.05.2019 року на засіданні Комісії було прийнято рішення про відмову у наданні рішення про розстрочення сплати податку на додану вартість під час ввезення на митну територію України обладнання для власного виробництва на території ТОВ МНВП «АРІС» ЛТД, відповідно до пункту 65 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України у сумі 134 000,00 дол.США (сто тридцять чотири тисячі дол. США 00 центів) через те, що довідкою ГУ ДФС від 10.05.2019, надісланою листом від 10.05.2019 №5290/7/40-40-14-15-11, не підтверджено наявність виробничих потужностей або приміщень чи умов для обліку і зберігання товарів, готової продукції за адресою АДРЕСА_1.

15.05.2019 року на адресу ТОВ МНВП «АРІС» ЛТД митницею було направлено листа № 1296/10/20-70-19-02 від 15.05.2019 року про про відмову у прийнятті рішення про надання розстрочення сплати.

Не погодившись із таким повідомленням та рішенням Харківської митниці ДФС позивач звернувся до суду із цим позовом.

Розв`язуючи спір по суті суд відзначає, що за приписами пункту 65 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України тимчасово, до 1 січня 2020 року, контролюючий орган за заявою платника податку надає розстрочення (рівними частинами) сплати податку на додану вартість на термін, зазначений у заяві платника податку, але не більше 24 календарних місяців, без нарахування процентів, пені та штрафів, визначених цим Кодексом, при ввезенні на митну територію України з поміщенням в митний режим імпорту обладнання та комплектуючих, що класифікується в тому числі за товарною під категорією згідно з УКТ ЗЕД.

Порядок надання розстрочення сплати податку на додану вартість та застосування забезпечення відповідно до цього пункту встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Обладнання та комплектуючі ввозяться на митну територію України платником податків для власного виробництва на території України.

Розстрочення сплати податку на додану вартість згідно з цим пунктом не надається при ввезенні на мигну територію України у митному режимі імпорту обладнання, якщо воно має походження з країни, визнаної державою- окупантом згідно із законом України та/або визнаної державою-агресором по відношенню до України згідно із законодавством, або ввозиться з території такої держави-окупанта (агресора) та/або з окупованої території України, визначеної такою згідно із законом України.

Порядок надання розстрочення сплати податку на додану вартість та застосування забезпечення відповідно до пункту 65 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України визначений постановою Кабінетом Міністрів України від 07.02.2018 № 85 (далі - Порядок № 85).

Відповідно до пунктів 3-4 Порядку № 85 для отримання розстрочення сплати податку платник податку подає до митниці ДФС заяву за формою згідно з додатком 1.

До заяви про надання розстрочення податку на додану вартість під час ввезення на митну територію України обладнання для власного виробництва на території України (далі - заява), крім документів, передбачених статтею 335 Митного кодексу України, також додаються такі документи:

бізнес проект, бізнес-план або інший документ, у якому зазначено технологічний процес з економічними розрахунками та очікувані результати діяльності;

наявні висновки державних органів, експертних установ, організацій, державні стандарти і стандарти підприємства, технічні умови, технічна документація. документи, що підтверджують наявність виробничих потужностей, приміщень.

Рішення про надання розстрочення сплати податку на додану вартість під час ввезення на митну територію України обладнання для власного виробництва на території України (далі - рішення) приймається митницею ДФС за рекомендацією комісії, що утворюється за рішенням керівника такої митниці та до складу якої включаються:

керівник підрозділу митниці ДФС, який здійснює митне оформлення товарів, або особа, яка його заміщує;

керівник підрозділу митниці ДФС, який здійснює адміністрування митних платежів, або особа, яка його заміщує;

керівник підрозділу митниці ДФС, який здійснює заходи з протидії митним правопорушенням, або особа, яка його заміщує;

керівник юридичного підрозділу митниці ДФС або особа, яка його заміщує;

керівник підрозділу аудиту головного управління ДФС в області, м. Києві, Офісу великих платників податків ДФС або особа, яка його заміщує.

З метою забезпечення реалізації Порядку № 85 спільним наказом Головного управління ДФС у Харківській області та Харківської митниці ДФС від 29.11.2017 № 7364/232 (із змінами) утворено комісію для прийняття рішень про надання розстрочення сплати податку на додану вартість.

Розпорядженням Державної фіскальної служби України від 27.04.2018 р. № 44-р - затверджено алгоритм взаємодії територіальних органів ДФС при реалізації Порядку № 85 (далі - Алгоритм, копія Алгоритму додана позивачем до позову).

Згідно з вказаним Алгоритмом керівникам митниць ДФС доручено:

1) забезпечити інформування в оперативному порядку головних управлінь ДФС в областях, м. Києві, Офісу великих платників податків ДФС (далі - ГУ ДФС) за місцем оформлення обладнання про надходження заяви (засобами електронного зв`язку або в телефонному режимі);

2) забезпечити складання Рішення у двох примірниках: перший - для платника податків, другий для - митниці ДФС.

Керівникам ГУ ДФС доручено у тому числі організувати роботу оперативних Підрозділів щодо вжиття заходів для підтвердження наявності виробничих потужностей або приміщень чи умов для обліку і зберігання товарів, готової продукції.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 85 рішення приймається за результатами розгляду комісією, зазначеною у пункті 4 цього Порядку, заяви та перевірки, зокрема, підтвердження наявності виробничих потужностей або приміщень чи умов для обліку і зберігання товарів, готової продукції.

Пунктом 8 Порядку № 85 визначено підстави для відмови у прийнятті рішення:

невідповідність умовам, визначеним пунктом 7 цього Порядку;

встановлення обставин, які не відображені у документах платника податку;

недотримання обов`язкових вимог, визначених цим Порядком.

У разі відмови у прийнятті рішення митниця ДФС письмово повідомляє про це платнику податку із зазначенням підстав такої відмови.

Враховуючи вищенаведене, суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що він не був обізнаний в тому, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано нерухомість ще за однією особою та залишає поза увагою копії наданих до суду листа Дергачівської міської ради від 10.07.2019 року № 1778/02-19 та протоколу опитування адвокатом Тарасенко Д.Ю. ОСОБА_1 від 05.07.2019 року, позаяк вони не надавались суб`єкту владних повноважень для їх врахування під час прийняття спірного рішення, складені пізніше та є такими, що не свідчать про протиправність прийнятого відповідачем рішення.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст.); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 90); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність вчинених дій та прийнятого ним рішення, а відтак оскаржуване рішення є законним та таким, що не підлягає скасуванню, отже позов не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до приписів ст. 139 КАСУ.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 243, 246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Міжгалузеве науково - виробниче підприємство "АРІС" ЛТД (вул. Залізнична, б.4, м. Дергачі, Харківська область, 62302) до Харківської митниці ДФС (вул. Короленка, б. 16-Б, м. Харків, 61003), третя особа - Головне управління ДФС в Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код за ) про визнання неправомірною відмови, скасування рішення - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 15.08.2019 р.

Суддя Бадюков Ю.В.