Справа № 200/6296/19-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 р. Справа№200/6296/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Донецького апеляційного суду, Ліквідаційної комісії апеляційного суду Донецької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2019 року шляхом надіслання поштою позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача-1, Донецького апеляційного суду, відповідача-2, Ліквідаційної комісії апеляційного суду Донецької області, у якому просив:

- визнати неправомірною бездіяльність Донецького апеляційного суду, Ліквідаційної комісії апеляційного суду Донецької області щодо відмови в перерахунку позивачу суддівського стажу, що дає право на одержання доплати до посадового окладу за вислугу років, та відмову в зарахуванні до суддівського стажу його роботу на посаді стажиста Торезького міського народного суду Донецької області в період з 01 серпня 1989 року по 14 жовтня 1991 року; щодо відмови відповідачів у видачі позивачу довідки з зарахуванням стажу роботи на посаді судді, що дає право на одержання доплати до посадового окладу за вислугу років, відповідно до його стажу роботи на посаді судді більше 30 років, - 70 відсотків посадового окладу;

- зобов`язати Донецький апеляційний суд, Ліквідаційну комісію апеляційного суду Донецької області зробити перерахунок суддівського стажу, що дає право на одержання доплати до посадового окладу за вислугу років та зарахувати до суддівського стажу роботу на посаді стажиста Торезького міського народного суду Донецької області в період з 01 серпня 1989 року по 14 жовтня 1991 року; зобов`язати відповідачів видати довідку з зарахуванням стажу роботи на посаді судді, що дає право на одержання доплати до посадового окладу за вислугу років, відповідно до його стажу роботи на посаді судді більше 30 років, - 70 відсотків посадового окладу.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що в період з 14 жовтня 1991 року по 13 грудня 2016 року позивач працював на посадах судді, заступника голови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, судді апеляційного суду Донецької області. Наказом голови Апеляційного суду Донецької області № 410к від 13 грудня 2016 року позивач звільнений з займаної посади у зв`язку з виходом у відставку. З 14 грудня 2016 року перебуває на обліку в Слов`янському об`єднаному Управлінні Пенсійного Фонду України як суддя у відставці та отримую щомісячне довічне грошове утримання.

Законом України від 12 липня 2018 року №2509-VIII «Пpo внесення змін до закону України «Про судоустрій і статус суддів» статтю 137 Закон України від 02 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів» доповнено частиною другою такого змісту: «До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді».

Позивач вважає, що оскільки вказана норма, для зарахування суддівського стажу, відсилає до норм законів, що діяли в часі до набрання нею чинності, то на його думку, сама ця норма вказує на те, що вона має зворотну дію в часі.

Законом СРСР від 04 серпня 1989 року № 328-1 «Пpo статус суддів в СРСР» (далі - Закон № 328-1) були встановлені вимоги, які діяли з 01 грудня 1989 року до 10 лютого 1993 року при обранні суддів на посаду вперше. Статтею 8 Закону № 328-1 встановлювалось, що народним суддею міг бути обраний громадянин СРСР, який досяг на день виборів 25 років, мав вищу юридичну освіту, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років і склав кваліфікаційний екзамен.

В жовтні 1991 року згідно до вимог ст.8 Закону № 328-1 позивача вперше було обрано на посаду судді у зв`язку з тим, що він відповідав цим вимогам, в тому числі в зв`язку з тим що йому було зараховано стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років, а саме стаж на роботі стажиста суду з серпня 1989 року по жовтень 1991 року. До обрання ОСОБА_1 суддею вперше, іншої роботи за юридичною спеціальністю, ніж роботи стажиста суду, він не мав.

Таким чином, позивач вважає, що відповідачами протиправно не зараховано до суддівського стажу роботу позивача на посаді стажиста, не проведено перерахунок суддівського стажу та не надано довідку, що дає право на одержання доплати до посадового окладу за вислугу років.

11 червня 2019 року від відповідачів надійшли відзиви на адміністративний позов. Заперечення відповідачів зводяться до того, що ОСОБА_1 звільнено з посади судді до набрання чинності Законом України від 12 липня 2018 року №2509-VIII «Пpo внесення змін до закону України «Про судоустрій і статус суддів». Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Рішенням Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-pп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, відповідачі просять відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки для розрахунку стажу позивача необхідно керуватися нормами Закону України «Про судоустрій і статус судів», які діяли на дату звільнення ОСОБА_1 з посади судді.

Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області подало відзив на адміністративний позов в якому зазначило, що 22 листопада 2017 року позивачу було здійснено перерахунок стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці, згідно постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області по справі №2а-243/347/2017 від 03 серпня 2017 року та зараховано період роботи на посаді стажера з 01 серпня 1989 року по 13 жовтня 1991 року. Просили вирішити спір на розсуд суду.

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області надало пояснення в яких зазначило, що між управлінням та позивачем не можуть виникнути спірні правовідносини стосовно видачі довідки про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді, оскільки управління видає довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці лише суддям у відставці місцевих загальних судів Донецької області.

20 травня 2019 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження.

21 травня 2019 року судом витребувані докази.

12 липня 2019 року позивачу поновлено строк звернення до суду з цим адміністративним позовом.

19 липня 2019 року продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, яке призначено на 06 серпня 2019 року, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області та Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області.

06 серпня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20 серпня 2019 року.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити.

Відповідачі подали заяви про розгляд справи у відсутність їх представників.

До судового засідання 20 серпня 2019 року представники третіх осіб не з`явилися, про дату, час та місце засідання повідомлені належним чином.

Враховуючи заяви сторін та неявку інших учасників справи, суд, на підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) здійснює розгляд цієї справи у письмовому провадженні.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_1 (а.с.14-15).

Позивач є суддею у відставці Апеляційного суду Донецької області (посвідчення НОМЕР_5) та отримує пенсію за віком, про що свідчить копія пенсійного посвідчення серія НОМЕР_2 (а.с.16).

01 серпня 1989 року ОСОБА_1 призначено стажером Торезького міського народного суду відповідно до наказу начальника управління юстиції виконкому Донецької обласної Ради народних депутатів (а.с.31) та запису 10 у трудовій книжці НОМЕР_3 (а.с.23).

14 жовтня 1991 року позивач вибраний народним суддею Слов`янського міськнарсуду (наказ №931 від 11 жовтня 1991 року).

13 грудня 2016 року наказом Апеляційного суду Донецької області №410к суддю ОСОБА_1 відраховано зі штату апеляційного суду Донецької області у зв`язку із поданням заяви про відставку (том 1, а.с.220).

Відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 13 грудня 2016 року №3.4-14/195/16 стаж роботи судді станом на 13 грудня 2016 року складає 29 років 01 місяць 23 дня (том 1, а.с.223).

Як вбачається з довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 13 грудня 2016 року №3.5-12/192/2016 розмір заробітної плати діючого судді Апеляційного суду Донецької області, який враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утриманні суддям у відставці склав 28 160,00 грн., у тому числі: оклад - 17 600,00 грн.; доплата до посадового окладу за вислугу років (60%) - 10 560,00 грн. (том 1, а.с.224).

29 січня 2019 року позивач звернувся до Донецького апеляційного суду та Ліквідаційної комісії апеляційного суду Донецької області з заявами, у яких просив зробити перерахунок стажу роботи на посаді судді та зарахувати до стажу роботи на посаді судді, що дає право на одержання доплати до посадового окладу за вислугу років, стаж роботи за юридичною спеціальністю понад 2 роки в Торезькому міському суді Донецької області з серпня 1989 року по жовтень 1991 року, який було враховано при обранні позивача суддею вперше. Також просив надати довідку про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на 01 січня 2019 року з врахуванням доплати за вислугу років, відповідно до його стажу роботи на посаді судді більше 30 років, - 70 відсотків посадового окладу (а.с.17-20).

Відповідно до листів Донецького апеляційного суду від 04 лютого 2019 року №3.4-41/18/2019 та Ліквідаційної комісії апеляційного суду Донецької області від 04 лютого 2019 року №3.4-03/3/2019 позивачу надана відповідь на зазначені заяви. Вказано, що враховуючи те, що позивача було звільнено з посади судді до набрання Законом законної сили (Рішення Вищої ради юстиції від 08.12.2016 № 3058/0/15-16) Донецький апеляційний суд не вбачає підстав для перерахунку стажу роботи на посаді судді. Для розрахунку відповідного стажу необхідно керуватися нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів», які діяли на дату звільнення з посади судді (а.с.21-22).

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 статті 141 Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI «Про судоустрій та статус суддів», в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року №192-VIII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №1-8/2016, визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

На момент виходу судді ОСОБА_1 у відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання діяв Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII).

Відповідно до статті 137 Закону №1402-VIII, у редакції яка діяла на час виходу позивача у відставку, до стажу роботи на посаді судді зараховувалася лише робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

У пункті 34 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положень» Закону №1402-VIII визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Аналогічна норма, містилася і у Законі №2453-VI від 07 липня 2010 року, а саме пункт 11 Розділ XIII «Прикінцеві положення» регламентує, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» від 12 липня 2018 року №2509-VІІІ внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» де статтю 137 доповнено частиною другою такого змісту: «До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право на призначення судді». Вказана норма набрала чинності лише 05 серпня 2018 року. Передбачені частиною 2 статті 137 Закону № 1402-VIІІ положення щодо зарахування (перерахунок) стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) на посаді судді, здійснюється з дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 12 липня 2018 року № 2509-VIII, тобто з 05 серпня 2018 року.

Дана позиція узгоджується з позицією Вищої ради правосуддя, Верховного Суду, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Ради суддів України, Державної судової адміністрації України, Національної школи суддів України, викладеної в спільному листі від 05 листопада 2018 року №41783/0/9-18, №2664/0/2-18, №01-6757/18, №9рс-1112/18, №1-22433/18, №02/3878 «Про зарахування (перерахунок) стажу роботи на посаді судді», адресованого вісім апеляційним та місцевим судам. Згідно з яким, суди, враховуючи положення частини 2 статті 137 та абзацу 4 пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIІІ, видають накази про зарахування (перерахунок) стажу роботи на посаді судді з 05 серпня 2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач реалізувала своє право на відставку 13 грудня 2016 року, тобто до внесення змін Законом України від 12 липня 2018 року № 2509-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

За приписами статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що зміни внесені Законом України від 12 липня 2018 року №2509-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» на позивача не розповсюджуються, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 159, 241-246, 250, 251, 255, 291, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) до Донецького апеляційного суду (місцезнаходження: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, прос. Миру, буд. 1А; ), Ліквідаційної комісії апеляційного суду Донецької області (місцезнаходження: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, прос. Миру, буд. 1А; ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, б. 3, ), Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (місцезнаходження: 84112, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.

Повний текст рішення складений 20 серпня 2019 року.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Донецького окружного адміністративного суду у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Циганенко А.І.