Справа № 805/2382/17-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

13 серпня 2019 р. Справа №805/2382/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Буряк І.В.,

секретаря судового засідання Соколової С.О.,

за участю:

представника позивача: Яковлєва А.С.

представник відповідача не з`явився

розглянувши у судовому засіданні клопотання про закриття провадження у справі за позовом Головного управління ДФС у Донецькій області до Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод» про стягнення податкового боргу у розмірі 493 427,49 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (надалі позивач, ГУ ДФС у Донецькій області) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод» (надалі - відповідач, ПрАТ «АМЗ») із позовом про стягнення з платника податків податкового боргу у розмірі 520 040, 85 грн.

Відповідно заяви від 15.08.2017 «Про зміну (уточнення) позовних вимог», позивач просить суд стягнути кошти з рахунків у банківських установах, які обслуговують ПрАТ «АМЗ» в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 493 427,49 грн.

Ухвалою суду від 22 серпня 2017 провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі №805/2742/17-а та рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі №805/2738/17-а.

Ухвалою суду від 20 червня 2018 року адміністративну справу №805/2382/17-а прийнято до провадження суддею Буряк І.В.

15 липня 2019 року до суду надійшло клопотання ГУ ДФС у Донецькій області про поновлення провадження у справі, у зв`язку із набранням законної сили судових рішень у справі №805/2742/17-а та у справі № 805/2738/17-а.

Ухвалою суду від 22 липня 2019 року поновлено провадження у справі, призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні.

13 серпня 2019 року до суду надійшло клопотання ГУ ДФС у Донецькій області про закриття провадження у справі, стягнення з ПрАТ «АМЗ» на користь позивача судового збору у розмірі 7 401,41 грн. та повернення з Державного бюджету України надміру сплачений судовий збір у розмірі 399,20 00 грн.

Вказане клопотання в частині закриття провадження у справі мотивовано відсутністю у відповідача податкового боргу, який сплачено останнім протягом періоду з 12.07.2017 - 28.09.2018, а тому позивач, користуючись своїми вимогами на власний розсуд вважає за доцільне відмовитись від позову.

Щодо надміру сплаченого судового збору, то, так як позивачем, згідно із заявою від 15.08.2017 «Про зміну (уточнення) позовних вимог», зменшено позовні вимоги, отже відповідно сума у розмірі 399,20 грн. надміру сплачена та підлягає поверненню з державного бюджету.

Щодо стягнення судового збору у розмірі 7 401,41 грн., позивач своє право обґрунтовує ст. 140 КАС України та посилається на відповідну практику Верховного Суду й Першого апеляційного адміністративного суду.

Правова позиція суду обґрунтована наступним.

Щодо закриття провадження у справі.

Частина 3 ст. 9 КАС України. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Частина 1 статті 47 КАС України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.

Стаття 189 КАС України.

1. Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

2. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

3. Про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.

5. Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Пункт 2 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 Кодексу адміністративного судочинства України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Враховуючи викладене, право на розпорядження своїми вимогами є диспозитивним правом позивача, яке може бути обмежено на підставі ч.ч. 2, 5 ст.189 КАС України, таких обставин судом не встановлено.

Крім того, довіреність представника ГУ ДФС у Донецькій області, яким підписано вказане клопотання, містить посилання на ст. 47 КАС України, якою регламентовано право позивача на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.

Враховуючи викладене, суд приймає відмову ГУ ДФС у Донецькій області від позову та закриває провадження у справі.

Щодо зайво сплаченої суми судового збору.

Відповідно платіжного доручення від 23.06.2017 № 472, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 7 800,61 грн., майнові вимоги складали - 520 040, 85 грн.

ГУ ДФС у Донецькій області згідно із заявою від 15.08.2017 «Про зміну (уточнення) позовних вимог», зменшено позовні вимоги, розмір яких склав 493 427, 49 грн.

Сума надміру сплаченого судового збору становить 399,20 грн.

У цій частині клопотання, суд дійшов таких висновків.

Стаття 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674.

1. Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

2. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Враховуючи викладене, суд погоджується із розрахунком наданим позивачем, а тому сума судового збору у розмірі 399,20 грн. повертається ГУ ДФС у Донецькій області з державного бюджету, як надміру сплачена.

Щодо стягнення на користь позивача з відповідача судового збору у розмірі 7 401,41 грн., суд встановив наступне.

Станом на дату звернення позивачем до суду (із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) за відповідачем обліковувався податковий борг у загальному розмірі 493 427, 49 грн., у тому числі основний борг 347 541, 00 грн., штрафні санкції 85 538, 91 грн., пеня 60 347, 58 грн.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року справа №805/2738/17-а апеляційну скаргу ПрАТ «АМЗ» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року у справі №805/2738/17-а задоволено. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року у справі №805/2738/17-а скасовано.

Позов ПрАТ «АМЗ» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11 серпня 2016 року № на суму 62711,11 грн. - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Мангуської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 11 серпня 2016 року № про сплату штрафної санкції за порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 62711,11 грн.

Суд звертає увагу, що за змістом заяви про уточнення позовних вимог від 15.08.2017 податкове повідомлення рішення від 11.08.2016 № про сплату штрафної санкції за порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 62 711,11 грн. є складовою суми позову.

Стаття 60 Податкового кодексу України. Відкликання податкового повідомлення-рішення і податкової вимоги

60.1. Податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо:

60.1.4. рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;

60.5. У випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Позивачем не надано обґрунтувань щодо підстав включення суми 62 711,11 грн. до розрахунку суми позову та, як наслідок, розміру судового збору.

Частина 1 ст. 132 КАС України. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частина 2 ст. 139 КАС України. При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Частина 3 ст. 139 КАС України. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частина 1 ст. 140 КАС України. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

За правилами ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у справі № 814/2563/16 зазначив, що при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному. При цьому загальні норми можуть застосовуватися субсидіарно, тобто, в тих випадках, коли спірні правовідносини не врегульовані нормами спеціального законодавства або врегульовані не повністю.

Норма ст. 140 КАС України щодо спірних правовідносин є спеціальною, однак суд вважає, що вона не у повній мірі реґулює такі. Так у вказаній нормі немає положень, що визначають розподіл судових витрат у випадку, коли позивачем є суб`єкт владних повноважень, а відповідачем юридична (фізична) особа.

Висновок щодо наявної прогалини суд обґрунтовує тим, що нормативний припис ст. 140 КАС України має тлумачитись у логічному поєднанні зі ст. 139 КАС України та відповідати загальним принципам адміністративного судочинства.

Внаслідок такого тлумачення, на думку суду, стягнення з відповідача, що не є суб`єктом владних повноважень, на користь позивача суб`єкта владних повноважень судового збору внаслідок закриття провадження у справі у зв`язку із відмовою від позову з підстав задоволення його відповідачем, не відповідає загальним принципам адміністративного судочинства в контексті положень про розподіл витрат між сторонами, що відображено у ч. 2 3 ст. 139 КАС України.

А тому, суд застосовує ст. 139 КАС України (як загальну норму) в частині визначення особливостей розподілу судових витрат, коли позивачем є суб`єкт владних повноважень, оскільки спеціальна норма ст. 140 КАС України, не врегульовує повністю спірні правовідносини.

Щодо посилання позивача на постанову Верховного Суду від 20.06.2018 справа № 826/13684/17, то позивачем у вказаній справі виступала юридична особа, а не суб`єкт владних повноважень, а тому вона не містить висновків щодо правозастосування у спірних правовідносинах.

Щодо постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 813/4040/18, суд не заперечує проти обов`язку податкового органу сплачувати судовий збір у повному об`ємі, навпаки вважає таку позицію обґрунтованою та правомірною. Разом із тим, суд вважає, що висновки викладені у цій ухвалі, право на рівний правовий статус сторін у справі жодним чином не порушує.

На підставі викладеного суд вважає, що дана частина клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись Законом України Про судовий збір, статтями 140, 238, 239, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Головного управління ДФС у Донецькій області задовольнити частково.

Провадження у справі за позовом Головного управління ДФС у Донецькій області до Приватного акціонерного товариства "Азовський машинобудівний завод" про стягнення податкового боргу у розмірі 493 427,49 грн. - закрити.

Повернути з Державного бюджету України на користь Головного управління ДФС у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул.130-ї Таганрозької дивізії, 114) надміру сплачену суму судового збору у розмірі 399,20 грн.

В іншій частині заявленого клопотання відмовити.

Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частини ухвали проголошені у судовому засіданні 13 серпня 2019 року. Повний текст ухвали виготовлений 19 серпня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Буряк