Справа № 320/2093/18(ЗП/0840/172/18)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2019 року м. Дніпросправа № 320/2093/18(ЗП/0840/172/18)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року (суддя Стрельнікова Н.В., м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 12.11.2018 року)

у справі № 320/2093/18 (ЗП/0840/172/18) за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

20.03.2018 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до Мелітопольського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі по тексту - відповідач або УПФУ), в якому просив визнати протиправною відмову у задоволенні заяви від 09.02.2018 року №871; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії позивача за віком без урахування страхового (трудового) стажу з 2000 року.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09.07.2018 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 передано на розгляд Запорізького окружного адміністративного суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.11.2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що з 2000 року - до виходу на пенсію працював підприємцем та користувався спрощеною системою оподаткування зі сплатою єдиного податку. Апелянт вказував, що суть його спору з відповідачем полягає в тому, що за твердженням відповідача з 1999 року він регулярно і безперервно здійснював підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, внаслідок чого за весь період, до мого виходу на пенсію в 2011 році, я регулярно сплачував єдиний податок, з якого відповідно перераховувалися страхові внески відповідачу. Апелянт вказує, що відповідачем при розрахунку його страхового стажу не було враховано ту обставину, що в його підприємницькій діяльності були періоди, коли він не подавав до податкової інспекції заяву про перехід на спрощену систему оподаткування, залишався при цьому на загальній системі оподаткування, і подавав декларації, в яких вказував про те, що не отримую доходів, відповідно за ці періоди я не платив податків, з яких могли бути перераховані страхові внески відповідачу.

Заявник апеляційної скарги вказував, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску). У наданих УПФУ документах в обґрунтування своєї позиції, відсутні докази регулярної та безперервної сплати єдиного податку за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2011 року включно, відповідно у відповідача відсутні належним чином оформлені і завірені первинні, або інші документи, що підтверджують регулярну і своєчасну сплату, або кимось іншим, щомісячних страхових внесків за вказаний період. Апелянтом вказано, що згідно з листом Державної казначейської служби України від 15.06.2018, в період з 2001 по 2011 роки інформація про зарахування коштів на рахунки за надходженнями з обліку єдиного податку на підприємницьку діяльність органами Казначейства органам Пенсійного фонду України не надавалася.

Вказував, що помилковим є твердження суду першої інстанції проте, що з 01.04.1999 року він перебував на спрощеній системі оподаткування та сплачував єдиний податок, частина якого в свою чергу надходила до Пенсійного фонду України, у зв`язку з чим він підлягав загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню. Факт, що з 01.04.1999 року він перебував на спрощеній системі оподаткування і сплачував єдиний податок, зовсім не означає, що за вказаний період ОСОБА_1 , регулярно і своєчасно сплачувався єдиний податок, з якого відповідно відділенням Державного казначейства України регулярно і своєчасно перераховувалися до Пенсійного фонду України страхові внески, в зв`язку з чим він підлягав обов`язковому державному пенсійному страхуванню. Зарахування страхових внесків необхідно було здійснювати на підставі платіжного документа, що підтверджує сплату єдиного податку (завірені органом Пенсійного фонду копії платіжного доручення або іншого документа, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі), поданого платником одночасно з поданням до управління Пенсійного фонду щомісячного розрахунку суми страхових внесків за формою додатка № 23 до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1, а також на підставі даних органів Державного казначейства України або інших фінансових органів про перерахування в бюджет Пенсійного фонду частини суми єдиного податку. У відповідача відсутні зазначені копії платіжних документів, що підтверджують сплату позивачем єдиного податку за період з 01.01.2004 року, відсутні дані органів Державного казначейства України або інших фінансових органів про перерахування в бюджет Пенсійного фонду України частини від сум сплаченого єдиного податку.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Суд першої інстанції вказував, що законодавчо встановлений період, який може бути виключений з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, становить період до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу. Суд першої інстанції вказував, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 Закону №1058 включаються періоди: ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Суд першої інстанції роблячи висновок про відмову у задоволенні позовних вимог обґрунтував свою позицію тим, що в матеріалах наявна заява позивача про призначення пенсії за віком, яка була подана у травні 2011 року. Згідно розписки-повідомлення, позивачем разом із заявою були надані документи, у т.ч. і свідоцтво про підприємницьку діяльність. В матеріалах справи наявна довідка про сплату збору до Пенсійного фонду України, згідно якої позивач крім іншого, за період з 01.04.1999 року до 31.12.2003 року здійснював підприємницьку діяльність на умовах сплати прибуткового податку шляхом придбання єдиного патенту. Як свідчить Свідоцтво про сплату єдиного податку від 15.12.2000 серії АА 047922, позивачем було сплачено за звітний період (за 2000 рік) 210 грн., а також сплачено суми єдиного податку у сумі 140 грн. згідно платіжного доручення №26 від 15.03.2001 року, у сумі 320 грн. згідно платіжного доручення №58 від 02.07.2001 року, у сумі 245 грн. згідно платіжного доручення №60 від 06.09.2001 року. ОСОБА_1 за період з 01.04.1999 по 31.12.2003 здійснював підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування шляхом придбання єдиного патенту, страхові внески сплачені у повному обсязі. Позивач з 01.04.1999 перебував на спрощеній системі оподаткування та сплачував єдиний податок, частина якого в свою чергу надходила до Пенсійного фонду України, у зв`язку з чим він підлягав загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.

Суд першої інтенції прийшов до висновку, що відповідач відмовляючи позивачу у здійсненні перерахунку пенсії за віком без урахування страхового (трудового) стажу з 2000 року, діяв у порядку та у спосіб, визначений Законом.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 з 28.09.2017 отримує пенсію за віком, відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 28.09.2011 року.

08.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського об`єднаного УПФУ в Запорізькій області із заявою, в якій просив провести перерахунок його пенсії за віком без урахування його трудового стажу з 2001 року. Листом від 14.11.2017 року №147/Н-7-Ел.зв., Мелітопольським об`єднаним УПФУ в Запорізькій області повідомлено ОСОБА_1 про відмову у перерахунку пенсії, вказано, що у нього відсутні законні підстави для здійснення перерахунку пенсії без врахування страхового стажу починаючи з 2001 року.

14.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Мелітопольського об`єднаного УПФУ в Запорізькій області в якій просив надати інформацію про сплату ним страхових внесків у період з 2000 року по 2011 рік. Листом від 20.02.2018 року № 3/03-22 йому надано відповідь про те, що запитувана інформація не є відкритою.

Встановлено, що 09.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського об`єднаного УПФУ в Запорізькій області з заявою про перерахунок пенсії. Повідомленням № 871 від 16.02.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що у періоди з 01.04.1999 року по 31.12.2003 року ОСОБА_1 перебував на спрощеній системі оподаткування як фізична особа-підприємець, у період з 01.02.1994 року по 31.12.1994 року стаж склав 11 місяців, у період з 01.04.1999 року по 31.12.2003 року стаж склад 4 роки 9 місяців, страховий стаж розраховано виходячи з даних про сплату страхових внесків. Мелітопольським об`єднаним УПФУ в Запорізькій області вказано, що жодною нормою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено виключення будь-якого періоду стажу за бажанням пенсіонера, підстави для зменшення стажу відсутні.

Встановлено, що заявами від 22.03.2018 року, від 06.04.2018 року, від 12.04.2018 року ОСОБА_1 звертався до Мелітопольського об`єднаного УПФУ в Запорізькій області задля отримання інформації про нарахування йому пенсії з 2011 року. Відповіді на заяви надано листами від 03.04.2018 року № 8/03-22, від 12.04.2018 року № 10/03-22, від 16.04.2018 року № 8/Н-7-Ел.Зв.

Заявою від 23.04.2018 року до Мелітопольського об`єднаного УПФУ в Запорізькій області ОСОБА_1 просив прояснити йому порядок обробки персональних данних та вказував, що не дає дозволу на обробку своїх персональних данних.

Заявою від 27.03.2018 року ОСОБА_1 просив Пенсійний фонд України повідомити яким чином здійснюється врахування періоду здійснення фізичною оосбою-підприємцем трудової діяльності при розрахунку пенсії. Пенсійним фондом України листом від 12.04.2018 року № 12183/02-12 надано відповідь на запит.

Також ОСОБА_1 звертався з запитом до Мелітопольського об`єднаного УПФУ в Запорізькій області 26.03.2018 року.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 був зареєстрований Виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради як фізична особа-підприємець 15.03.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію серія НОМЕР_2 . 15.12.2000 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про сплату єдиного податку серія НОМЕР_3.

Довідкою Пенсійного фонду (а.с. 67) підтверджено, що у період з 01.04.1999 року по 31.12.2003 року ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльність шляхом сплати прибуткового податку.

Запитом від 25.05.2018 року до Мелітопольського об`єднаного УПФУ в Запорізькій області ОСОБА_1 просив надати розрахунок його пенсії. Листом від 04.06.2018 року № 1128Н-7 Мелітопольським об`єднаним УПФУ в Запорізькій області надано детальний розрахунок щодо суми пенсії, повідомлено, що до стажу враховується весь період роботи за який наявна інформація про сплату страхових внеску.

Отже, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 за період з 01.04.1999 року по 31.12.2003 року здійснював підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування шляхом придбання єдиного патенту, сплачував страхові внески у повному обсязі разом із сплатою єдиного податку.

Згідно наявної в матеріалах справи відповіді Мелітопольської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області вих. №1206/08-32-13-11 від 27.06.2018 року, згідно наявних баз даних Мелітопольської ОДПІ ФОП ОСОБА_1 у період з 01.01.1999 року по 31.12.2003 року перебував на спрощеній системі оподаткування та ставки єдиного податку ФОП ОСОБА_1 у період з 01.01.1999 року по 31.12.1999 року складала 70 грн. щомісячно, у період з 01.01.2000 по 31.12.2000 року 80 грн. щомісячно, у період з 01.01.2001 по 31.12.2001 року 70 грн. щомісячно, у період з 01.01.2002 по 31.12.2002 120 грн. щомісячно, у період з 01.01.2003 року по 31.12.2003 року по 100 грн. щомісячно.

Згідно ст. 1, ч.ч. 1- 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Частинами 1, 2, 3 ст. 40 вищевказаного Закону передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8 і 9 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії. У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії. Під час визначення доходу фізичної особи - підприємця для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується розмір податку, що сплачує така фізична особа, без збільшення розміру податку, передбаченого законодавством, за членів його сім`ї, які беруть участь у здійсненні цією фізичною особою підприємницької діяльності, та за осіб, які перебувають з нею у трудових відносинах.

Таким чином, законодавчо визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Варто повторно наголосити, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата або дохід за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року, незалежно від сплати внесків чи ні. Незалежно від періоду та місця роботи, ОСОБА_1 при розрахунку пенсії враховано дохід та ту обставину, що ним під час здійснення підприємницької діяльності сплачувались страхові внески. Під час визначення доходу фізичної особи - підприємця для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується розмір податку, що сплачує така фізична особа.

Передбачено, що за вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим частини першої цієї статті, період, за який враховується заробітна плата, після виключення 10 відсотків тривалості страхового стажу, не може бути меншим ніж 60 календарних місяців.

Відповідно до п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Судом першої інстанції вірно застосовано норму п. 3-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», де передбачено, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Судова колегія вказує, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії включаються періоди з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску), тобто період з 2000 року, коли ОСОБА_1 здійснював діяльність як фізична особа-підприємець не може бути виключено зі страхового стажу, оскільки він здійснював таку діяльність та сплачував єдиний податок з якого у свою чергу у відсотковому співвідношенні вираховувався страховий внесок. Страховий стаж - період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок, така сплата здійснювалась позивачем.

Постановою правління Пенсійного фонду України №16-6 від 19.10.2001 року «Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України» передбачено, що до Пенсійного фонду України органами місцевого бюджету перераховуються 10 відсотків від суми фіксованого податку, 17 відсотків від суми коштів, одержаних від продажу спеціальних торгових патентів, та відділеннями Державного казначейства України 42 відсотки від сум єдиного податку, 68 відсотків від сум фіксованого сільськогосподарського податку.

Відповідно до п. 2 ст.11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» фізичні особи - підприємці, у т.ч. ті, які обрали спрощену систему оподаткування підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.

Колегія суддів зазначає, що у разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії. Під час визначення доходу фізичної особи - підприємця для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується розмір податку, що сплачує така фізична особа, без збільшення розміру податку, передбаченого законодавством, за членів його сім`ї, які беруть участь у здійсненні цією фізичною особою підприємницької діяльності, та за осіб, які перебувають з нею у трудових відносинах. ОСОБА_1 , сплачуючи єдиний податок, сплачував й страховий (єдиний) внесок, тобто Пенсійний фонд при призначенні пенсії правомірно врахував дані персоніфікованого обліку за період праці позивача у тому числі і будучи фізичною особою-підприємцем, маючи дані про роботу та стаж ОСОБА_1 .

Повідомлення від 09.02.2018 року №871 про відмову у перерахунку пенсії є правомірним з огляду на відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача з підстави виключення з страхового стажу певного періоду за бажанням пенсіонера.

Згідно частин 1 - 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати здійснені позивачем та іншою стороною у справі, яка не є суб`єктом владних повноважень та у випадку задоволення позову позивача, повертаються їм за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Не передбачено повернення судових витрат у разі відмови у задоволенні позовних вимог та відмови у задоволенні апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 242, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року у справі № 320/2093/18 (ЗП/0840/172/18) - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов