Справа № 120/1022/19-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 липня 2019 р. Справа № 120/1022/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Слободянюка Валерія Олександровича,

представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Сивого М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: фізичної особи ОСОБА_2

до: Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Вінницькій області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначив, що відповідачем за результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки складено акт перевірки №413/13/ від 08.02.2019, яким встановлено, що позивачем не задекларовано суму доходу, отриманого як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором АТКБ « Правекс -банк» за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, яка склала 332825,63 грн., та не сплачено податок з таких доходів.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від № та № 05.03.2019, відповідно до яких позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 74885,76 грн., з яких за податковими зобов`язаннями - 59908,61 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 14977,15 грн., та за платежем військовий збір на суму 6240,47 грн., з яких за податковими зобов`язаннями - 4992,38 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1248,09 грн.

Позивач вважає, що зазначені податкові повідомлення - рішення прийняті з порушенням та неправильним застосуванням норм чинного законодавства, виходячи з наступного.

15.06.2006 між ПАТ "Правекс-банк" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 2709-001/06Р відповідно до умов якого ним було отримано кредит в сумі 46486,00 доларів США строком до 15.06.2012 року. В зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 умов кредитного договору, ПАТ "Правекс-банк" звернулося до суду з позовом про стягнення з позивача заборгованості за кредитом в сумі 24693,93 дол. США.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 04.02.2016 позов банку було задоволено частково. Стягнуто з позивача на користь ПАТ "Правекс-банк" заборгованість за кредитним договором в сумі 646 доларів США, що еквівалентно 16602,20 грн. Таким чином, позивач наголошує, що спір між ним та ПАТ "Правекс-банк" щодо стягнення заборгованості за кредитним договором був вирішений судом та рішення суду набрало законної сили.

Позивачем на виконання рішення суду було перераховано ПАТ "Правекс - банк" кошти в сумі 16602,20 грн., тобто здійснено повне та фактичне виконання рішення суду та погашено заборгованість за кредитним договором в повному обсязі. Даний факт був визнаний ПАТ "Правекс-банк", що підтверджується довідкою від 23.01.2017, в який банк зазначає, що свої зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_2 виконав в повному обсязі.

Відтак, на думку позивача, висновок податкового органу про отримання позивачем додаткового блага внаслідок прощення (анулювання) банком за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, суми основного боргу ( кредиту) в розмірі 332825,63 грн. не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки його зобов`язання перед банком були виконанні в повному обсязі.

Ухвалою суду від 29.03.2019 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 10-денний строк для усунення недоліків (а.с. 27).

У встановлений судом строк позивач подав до суду заяву з додатками, відповідно до якої недоліки позовної заяви усунуто (а.с. 29-31).

Ухвалою від 05.04.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 02.05.2019.

26.04.2019 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову мотивуючи це тим, що Головним управлінням ДФС у Вінницькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ПДФО і військового збору з доходів, отриманих як додаткове благо при взаємовідносинах з ПАТКБ "Правекс-банк". За результатами перевірки виявлено, що в порушення вимог пп. "д" 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.4 п. 168.4 ст. 168, п. 179.7 ст. 179 ПК України позивач не подав податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік та не відобразив дохід, отриманий в 1 кварталі 2017 року, як додаткове благо у вигляді основної суми боргу ( кредиту ), прощеного ( анульованого) кредитором ПАТКБ «Правекс - банк» за його самостійним рішенням, в сумі 332825,63 грн. У зв`язку з цим були прийнятті податкові повідомлення-рішення за №№ від 05.03.2019 про збільшення позивачу грошового зобов`язання з ПДФО на загальну суму 74885,76 грн. та з військового збору на загальну суму 6240,47 грн. (а.с. 37-40).

Ухвалою суду від 02.05.2019, у зв`язку з витребуванням у Головного управління ДФС у Вінницькій області додаткових доказів, оголошено перерву у підготовчому засіданні (а.с. 50).

Усною ухвалою суду від 27.05.2019 року, занесеною в протокол судового засідання, за клопотанням представника позивача відкладено підготовче засідання ( а.с. 63 - 64 ).

Ухвалою суду від 05.06.2019, у зв`язку з витребуванням у АТ "Правекс-банк" письмових доказів, оголошено перерву у підготовчому засіданні (а.с. 69-70).

Ухвалою суду від 03.07.2019, в зв`язку з невиконанням ухвали суду від 05.06.2019 року, повторно витребувано у АТ "Правекс-банк" письмові докази та оголошено перерву у підготовчому засіданні (а.с. 84-85).

Ухвалою суду від 16.07.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 104).

У судовому засіданні 30.07.2019 представник позивача просив адміністративний позов задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

В свою чергу, представник відповідача проти задоволення позову заперечував, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши усні пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне.

15.06.2006 між позивачем та ПАТ КБ "Правекс-банк" було укладено кредитний договір № 2709-001/06Р. Згідно з умовами цього договору банк зобов`язується надати позивачу кредитні кошти в сумі 46486 доларів США., з відсотковою ставкою 13% річних. Водночас позивач зобов`язується прийняти вказані кошти та повернути їх банку в порядку та на умовах, визначних в договорі, не пізніше 15.06.2012 року.

В подальшому, у зв`язку із невиконанням ОСОБА_2 своїх зобов`язань за кредитним договором, ПАТ КБ "Правекс-банк" звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитом в розмірі 24693,93 дол. США.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29.10.2015 у задоволенні позову відмовлено.

В свою чергу, рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 04.02.2016 скасовано рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29.10.2015, ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ КБ "Правекс-банк" задоволено частково: стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №2709-001-06Р від 15.06.2006 року в розмірі 646 дол. США, що еквівалентно 16602,20 грн. Вказане рішення набрало законної сили 04.02.2016 ( а.с. 8 - 9 ).

Відповідно до отриманої Вінницьким управлінням ГУ ДФС у Вінницькій області інформації з Центральної бази даних ДРФО ДФС України про суми нарахованого ( виплачено) доходу у вигляді додаткового блага, інших доходів ( за ознакою 126 ), яка потребувала уточнення у джерел доходів, відповідачем було надіслано запит до ПАТКБ "Правекс-банк" (а.с. 57 - 58 ).

На вищевказаний запит відповідачем отримано відповідь ПАТКБ "ПРАВЕКС-БАНК" №6037/09-01-4БТ від 02.11.2018, згідно якої зазначено, що 29.11.2016 року банком було прийнято рішення про списання заборгованості за кредитним договором від 15.06.2006 року ОСОБА_2 щодо якої минув строк позовної давності, як безнадійної, в сумі 332825,63 грн. Банком у податковому розрахунку за формою 1 - ДФ за 1 квартал 2017 року за ознакою « 126» було відображено «дохід отриманий платником податку» від прощення (анулювання) заборгованості за кредитом (основної суми боргу), як додаткове благо без утримання податку на доходи фізичних осіб ( а.с. 60 - 61 ).

Відповідно до наказу від 18.12.2018 №7723, виданого ГУ ДФС у Вінницькій області, в період з 28.01.2018 по 01.02.2018 була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати військового збору та податку на доходи фізичних осіб з доходів, отриманих як додаткове благо при взаємовідносинах з ПАТ КБ "Правекс-банк" за період з 01.01.2017 по 31.12.2017.

Результати зазначеної перевірки оформлені актом №413/1305/ від 08.02.2019, яким встановлено порушення платником податків - фізичною особою ОСОБА_2 вимог пп. "д" 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.4.5 п. 168.4 ст. 168, п. 179.7 ст. 179 ПК України, в результаті чого визначено суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2017 рік в сумі 59908,61 грн., а також встановлено порушення п.п. 1.2, 1.3 п. 16- 1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, в результаті чого визначено суму військового збору в сумі 4992,38 грн. ( а.с. 10 - 19 ).

На підставі зазначеного акта перевірки ГУ ДФС у Вінницькій області прийняті податкові повідомлення-рішення № та № від 05.03.2019, якими позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДФО на загальну суму 74885,76 грн. та з військового збору на загальну суму 6240,47 грн.

При цьому, в зазначених податкових повідомленнях - рішеннях зазначається про порушення позивачем п.п. 164.2.2 п. 164, п. 179.7 ст. 179, п.п. 167.1 п. 167 ПК України ( а.с. 6 - 7 ).

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, та визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України ( далі - ПК України ).

Розділом IV Податкового кодексу України врегульовано питання справляння податку на доходи фізичних осіб. Так, ст. 162 ПК України визначені платники зазначеного податку, зокрема, ними є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи ( п.п. 162.1.1 ); податковий агент (п.п. 162.1.3).

Відповідно до ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є:

163.1.1. загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід;

163.1.2. доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання);

163.1.3. іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

База оподаткування податком на доходи фізичних осіб встановлена в ст. 164 ПК України. Так, відповідно до п.164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктами 164.1.1 - 164.1.2 визначено, що загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом. Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Відповідно до п. 164.2 ст. 164 ПП України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, зокрема, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом ( п.п. 164.2.17 «д» ).

Суд зауважує, що за результатом проведеної перевірки відповідачем встановлено в діях позивача саме порушення вимог пп. "д" 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, оскільки, як зазначає податковий орган, позивач не подав податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік та не відобразив дохід, отриманий в 1 кварталі 2017 року, як додаткове благо у вигляді основної суми боргу ( кредиту ), прощеного ( анульованого) кредитором ПАТКБ «Правекс - банк» за його самостійним рішенням, в сумі 332825,63 грн.

Проте, суд не може погодитися з такими висновками податкового органу виходячи з наступного.

Як вбачається з листа - відповіді ПАТКБ "ПРАВЕКС-БАНК" №6037/09-01-4БТ від 02.11.2018 на адресу податкового органу, 29.11.2016 року банком було прийнято рішення про списання заборгованості за кредитним договором від 15.06.2006 року ОСОБА_2 щодо якої минув строк позовної давності, як безнадійної, в сумі 332825,63 грн.

Факт списання банком безнадійної заборгованості позичальників, зокрема позивача ОСОБА_2 , підтверджується рішенням Засідання Правління №38_16.5 від 29 листопада 2016 року ПАТКБ «Правекс - банк», згідно якого вирішено списати безнадійну заборгованість, щодо якої минув строк позовної давності, за рахунок спеціальних резервів на загальну суму 16962,90 дол. США, а зокрема щодо позивача на суму 12609,87 дол. США (а.с. 98 - 100 ).

При цьому суд зауважує, що включення до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку суми заборгованості платника податку за укладеним ним цивільно-правовим договором, за якою минув строк позовної давності, врегульовано п.п. 164.2.7 п.164.2 ст. 164 ПК України, згідно з яким до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається сума заборгованості платника податку за укладеним ним цивільно-правовим договором, за якою минув строк позовної давності та яка перевищує суму, що становить 50 відсотків місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року, крім сум податкової заборгованості, за якими минув строк позовної давності згідно з розділом II цього Кодексу, що встановлює порядок стягнення заборгованості з податків, зборів і погашення податкового боргу. Фізична особа самостійно сплачує податок з таких доходів та зазначає їх у річній податковій декларації.

Таким чином суд констатує, що п.п. 164.2.17 «д» та п.п. 164.2.7 п. 164.2 ст. 164 ПК України визначено різні бази оподаткування і податковим органом в ході проведення перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати військового збору та податку на доходи фізичних осіб з доходів, отриманих позивачем при взаємовідносинах з ПАТ КБ "Правекс-банк" за період з 01.01.2017 по 31.12.2017, визначено неправильну базу оподаткування, що впливає на встановлення відповідальності позивача, а тому не може бути визнано формальним порушенням.

Суд вважає, що той факт, що банком у податковому розрахунку за формою 1 - ДФ за 1 квартал 2017 року за ознакою « 126» було відображено «дохід отриманий платником податку» від прощення (анулювання) заборгованості за кредитом (основної суми боргу), як додаткове благо без утримання податку на доходи фізичних осіб, щодо ОСОБА_2 , не впливає на податкові обов`язки позивача ( не встановлює для позивача інших податкових обов`язків, ніж визначені законом ).

Більш того, суд наголошує, що сам банк в рішенні Засідання Правління №38_16.5 від 29 листопада 2016 року зазначає про необхідність включення інформації про списання заборгованості в форму 1ДФ відповідно до вимог п.п.164.2.7 п.164.2 ст. 164 ПК України. Відповідно такі заборгованість мала бути відображені за ознакою « 107» ( заборгованість, за якою минув строк позовної давності ).

Суд зауважує, що в ході проведення перевірки, відповідач мав можливість витребувати всю необхідну інформацію та документи, зокрема у ПАТКБ «Правекс-банк», на підставі якої визначити належну базу оподаткування та встановити наявність/відсутність в діях позивача відповідних порушень норм ПК України.

В той же час, суд не може підміняти податковий орган в питанні адміністрування податків і встановлювати в діях особи інше порушення, ніж було встановлено відповідачем в ході проведення податкової перевірки, та за вчинення якого щодо позивача винесено оскаржувані податкові повідомлення - рішення.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В свою чергу, відповідачем не доведено правомірність прийнятих податкових повідомлень - рішень.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, суд доходить висновку, що з вище наведених мотивів та підстав, та виходячи з положень ч. 2 ст. 9 КАС України адміністративний позов слід задовольнити.

Питання розподілу судових витрат підлягає вирішенню у відповідності до положень ч. 1 ст. 139 КАС України.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суду судового збору в сумі 811,26 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення форми "Р" № та № від 05.03.2019 року, прийняті Головним управлінням ДФС у Вінницькій області.

Стягнути на користь фізичної особи ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 811,26 грн. (вісімсот одинадцять гривень 26 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: фізична особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДФС у Вінницькій області (, 21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7 ).

Рішення у повному обсязі виготовлено 09.08.2019.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна