Справа № 160/8845/18
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 160/8845/18
Суддя І інстанції - Єфанова О.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкод»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкод» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Інкод» звернулося до суду з вищевказаним позовом в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 25.10.2018 року № відносно зобов`язання ТОВ «ІНКОД» сплатити податок на прибуток підприємств у розмірі 112980,00 грн. та штраф у розмірі 28245,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 25.10.2018 року № відносно зобов`язання ТОВ «ІНКОД» сплатити податок на додану вартість у розмірі 125533,00 грн. та штраф у розмірі 31383,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставність висновків податкового органу щодо не встановлення факту реальності господарських операцій із ТОВ Торговий дім «Форум Брандіг», враховуючи той факт що податковим органом не було взято до уваги наявність усіх первинних документів що підтверджують реальність вказаних операцій. Крім того позивач не може нести відповідальність за дотримання податкової дисципліни своїм контрагентом та третіми особами.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням ТОВ «Інкод» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що судом не досліджувалась реальність взаємостосунків між підприємствами, не робилось детального аналізу ситуації, що дає змогу стверджувати про безпідставні припущення та міркування, які грунтуються не на реальному та детальному анілзі, а лише на припущеннях..

У письмововому відзиві на апеляційну скаргу Головне управління ДФС у Дніпропетровській області просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду прешої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ТОВ «Інкод» підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник контролюючого органу просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що контролюючим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ІНКОД» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ Торговий дім «Форум Брандндіг» за період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р..

За результатами перевірки складено акт №57715/04-36-14-09/36441824 від 27.09.2018 року, яким встановлено порушення позивачем:

п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та і доповненнями) занижено податок на прибуток за 2016 рік на суму 112980 грн.;

п.44.1 ст.44, п.198.1 п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201Л ст.201 Податкового Кодексу України №2755- VI від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями) занижено податок на додану вартість у травні 2016 року на суму 125533 грн.

На підставі вказаного акту перевірки винесено податкові повідомлення-рішення від 25.10.2018 року № відносно зобов`язання ТОВ «ІНКОД» сплатити податок на прибуток підприємств у розмірі 112980,00 грн. та штраф у розмірі 28245,00 грн.; від 25.10.2018 року № відносно зобов`язання ТОВ «ІНКОД» сплатити податок на додану вартість у розмірі 125533,00 грн. та штраф у розмірі 31383,25 грн.

Так у перевіряємий період ТОВ «ІНКОД» (Покупець) уклало з ТОВ «ТД «Форум Брандиг » (продавець) в особі директора ОСОБА_2 договір купівлі-продажу №12.01/1 від 12.01.2016 .

ТОВ «ТД «Форум Брандиг» на адресу ТОВ «ІНКОД» видано видаткові та податкові накладні на суму ПДВ 125533,00 грн., а саме: №30 від 30.03.2016 року, №29 від 29.03.2016 року, №28 від 28.03.2016 року.

ПДВ у сумі 125533,00 грн. ТОВ «ІНКОД» включено до складу податкового кредиту за березень 2016 року на суму 125533,00 грн.

Транспортування товару здійснювалось за рахунок продавця згідно товарно-транспортних накладних №281, №282, №283, №284 від 28.03.2016 року; №291, №292, №293, №294, №295 від 29.03.2016 року; №301, №302, №303, №304 від 30.03.2016 року.

В акті перевірки зазначено, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області отримано вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2017 року по справі №359/6918/2017 (пр. 1-КП/359/489/2017), відповідно до якого затверджено угоду про визнання винуватості та ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України. А саме, дії ОСОБА_2 виразилися у створенні за винагороду суб`єкту підприємницької діяльності ТОВ «ТД «Форум Брандіг» () з метою прикриття незаконної діяльності та призвело до того, що невстановлені особи отримали можливість здійснювати фінансово- господарські операції за межами податкового контролю від імені формального призначення засновника та директора, в порушення встановленого законодавством порядку. Умисні дії ОСОБА_2 , які виразилися у фіктивному підприємництві, тобто придбанні суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, кваліфікуються за ч.1 ст,205, ч.2 ст.205-1 КК України.

Оскільки вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2017 року по справі №359/6918/2017 (пр. 1-КП/359/489/2017) ТОВ «ТД «Форум Брандіг» () визнано фіктивним, тому неможливо підтвердити правомірність віднесення сум до складу податкового кредиту та до складу валових витрат за 2016 рік по взаємовідносинам з даним контрагентом-постачальником.

Таким чином, первинні документи, які складені ТОВ «ТД «Форум Брандіг» по взаємовідносинам з ТОВ «ІНКОД» є неправомірно складеними, носять формальний характер та не можуть підтверджувати факт здійснення будь-яких господарських операцій між вказаними підприємствами.

Відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог суд першої інстанції виходив з наявності вказаного вироку суду у справі, яким встановлена фіктивність діяльності контрагента позивача «ТД «Форум Брандіг» .

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такою позицією суду першої інстанцій, виходячи з наступного.

Пунктом 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За змістом положень п. 198.6 цієї ж статті не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу).

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, під господарською операцією розуміється дія або подія яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань власному капіталі, відомості про яку містяться в первинному документі що підтверджує її здійснення.

Згідно зі ст. 1, ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

З огляду на викладене аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Одним із юридичних елементів дійсності правочину є його спрямування на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

З аналізу наведених норм вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг, робіт) сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2017 року у справі №359/6918/2017 (пр. 1-КП/359/489/2017), ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України. А саме, дії ОСОБА_2 виразилися у створенні за винагороду суб`єкту підприємницької діяльності ТОВ «ТД «Форум Брандіг» () з метою прикриття незаконної діяльності та призвело до того, що невстановлені особи отримали можливість здійснювати фінансово- господарські операції за межами податкового контролю від імені формального призначення засновника та директора, в порушення встановленого законодавством порядку. Умисні дії ОСОБА_2 , які виразилися у фіктивному підприємництві, тобто придбанні суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, кваліфікуються за ч.1 ст,205, ч.2 ст.205-1 КК України.

Тобто податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Таким чином статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами.

Зазанчені обставини свідчать про те, що що фактично дані бухгалтерського та податкового обліку сформовані позивачем по взаємовідносинам з зазначеним контрагентом за відсутності реально вчинених господарських операцій та на підставі первинних документів, які не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважною особою.

Первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та валових витрат, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт або послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними.

Виходячи із системного аналізу вищезазначених норм матеріального права та встановлених обставин, колегія судів апеляційного суду приходить до висновку, що подані позивачем первинні документи бухгалтерського та податкового обліку (податкові та видаткові накладні, рахунки фактури, специфікації, платіжні доручення) по контрагенту ТОВ «ТД «Форум Брандіг» не є достатніми доказами фактичного виконання операцій; спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими контролюючим органом фактами щодо фіктивної діяльності контрагента позивача свідчить про безтоварність господарських операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку цього товариства.

Суд першої інстанції надав належну оцінки занченим обставинам справи , а тому прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкод» - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 09 серпня 2019 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник