Справа № 200/7297/19-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2019 р. Справа№200/7297/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., при секретарі судового засідання Грисюк І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач, управління) про:

- визнання протиправним та скасування рішення № 196 від 16 травня 2019 року про відмову у зарахуванні довідок;

- зобовязання зарахувати ОСОБА_2 до пільгового стажу періоди роботи на «Шахті ім. О.Ф. Засядько» з 14 березня 1978 року по 31 березня 1978 року навчання в учбовому пункті з тарифною ставкою підземного робочого, з 03 квітня 1978 року по 19 травня 1979 року в якості підземного учня прохідника з повним робочим днем, з 20 травня 1979 року по 31 грудня 1999 року в якості прохідника;

- зобовязання повторно розглянути заяву про зарахування довідок при призначенні пенсії в разі втрати годувальника від 16 травня 2019 року з зарахуванням ОСОБА_2 до пільгового стажу періоди роботи на «Шахті ім. О.Ф. Засядько» з 14 березня 1978 року по 31 березня 1978 року навчання в учбовому пункті з тарифною ставкою підземного робочого, з 03 квітня 1978 року по 19 травня 1979 року в якості підземного учня прохідника з повним робочим днем, з 20 травня 1979 року по 31 грудня 1999 року в якості прохідника.

16 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до управління із заявою та документами для врахування при призначенні пенсії в разі втрати годувальника підземного стажу, однак відповідач рішенням № 6588/06-20 відмовив у врахуванні довідок та зазначив, що до пільгового стажу згідно даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування зараховано період роботи з 01.01.2000 р. по 31.12.2003 р., з 01.01.2004 р. по 02.06.2005 р. Крім того, м. Донецьк, на території якого знаходяться архіви «Шахти ім. О.Ф. Засядько», на якому видана довідка від 22 квітня 2019 року № 185 о/к, відноситися до міст, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а отже відсутня можливість провести перевірку цієї довідки, що призвело до її неврахування.

Позивач вважає таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 11 червня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) учасників справи.

10 липня 2019 року на електрону адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач повністю заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що управління не має можливості здійснити перевірку достовірності інформації, наведеної в довідці про стаж роботи від 22 квітня 2019 року №185 о/к з причин знаходження архівів підприємств на території непідконтрольній українській владі. З урахування наведеного позивачу призначено пенсію без урахування пільгового стажу за період навчання з 14 березня 1978 року по 31 березня 1978 року в учбовому пункті «Шахти ім. О.Ф. Засядька» за тарифною ставкою підземного робочого, з 03 квітня 1978 року по 15 травня 1979 року в якості підземного учня прохідника з повним робочим днем та з 20 травня 1979 року по 31 грудня 1979 року в якості прохідника.

Ухвалою суду від 11 липня 2019 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 26 липня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 08 серпня 2019 року.

Позивач та представник відповідача, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду не зявились.

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1, громадянка України ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_4, виданий 14 грудня 2001 року, РНОКПП: НОМЕР_1, внутрішньо переміщеною особою згідно довідки від 24 вересня 2018 року № НОМЕР_2 (НОМЕР_3), перебуває на обліку в Великоновослківському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію у разі втрати годувальника свого покійного чоловіка ОСОБА_2.

Судом встановлено, що 16 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою № 9658 та надала документи для врахування підземного стажу при призначенні пенсії у разі втрати годувальника, а саме довідку від 22 квітня 2019 року №185о/к та накази про проведення атестації робочих місць №1486/к, № 1811 та № 1012. (а.с. 91-98)

Рішенням Управління №196 від 16 травня 2019 року не враховано довідку від 22 квітня 2019 року № 185 о/к тому, що вона потребує перевірку. Оскільки архіви підприємства знаходяться на території непідконтрольній українській владі, перевірити достовірність інформації немає можливості. (а.с. 19)

З урахуванням наведеного, позивачу призначено пенсію без врахування пільгового стажу за період навчання з 14 березня 1978 року по 31 березня 1978 року в учбовому пункті «Шахти ім. О.Ф. Засядька» за тарифною ставкою підземного робочого, з 03 квітня 1978 року по 15 травня 1979 року в якості підземного учня прохідника з повним робочим днем та з 20 травня 1979 року по 31 грудня 1979 року в якості прохідника. Зазначений факт знайшов своє відображення у відзиві на позовну заяву.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині 2 статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Згідно зі статтею 37 Закону №1058-IV, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім'ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім'ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно (стаття 38 Закону №1058-IV).

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що померлий годувальник позивача отримував пенсію, призначену на пільгових умовах.

Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються органами Пенсійного фонду за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач отримує пенсію у разі втраті годувальника її померлого чоловіка ОСОБА_2.

В трудовій книжці померлого годувальника позивача щодо спірних періодів роботів зроблено наступні записи:

- з 14 березня 1978 року по 31 березня 1978 року проходив техніку безпеки при учбовому пункті;

- 03 квітня 1978 року прийнятий учнем підземного прохідника з повним робочим днем в шахті;

- 20 травня 1979 року переведений підземним прохідником 5 розряду з повним робочим днем в шахті;

- 02 червня 2005 року звільнений за власним бажанням.

Однак позивачу було призначено пенсію без урахування вищезазначеного пільгового періоду.

У звязку з зазначеним позивач звернувся до управління із заявою від 16 травня 2019 року про врахування довідок та наказів про атестацію робочих місць при призначенні пенсії в разі втраті годувальника.

З наданої позивачем довідки від 22 квітня 2019 року вбачається, що з 14 березня 1978 року по 31 березня 1978 року ОСОБА_2 навчався в учбовому пункті на посаді по тарифній ставці підземного робочого, з 03 квітня 1978 року по 19 травня 1979 виконував гірничі роботи по видобутку вугілля в якості учня прохідника підземного з повним робочим днем у шахті, що передбачено Списком №1, в період з 20 травня 1979 року по 02 червня 2005 року виконував гірничі роботи по видобутку вугілля підземних прохідником з повним робочим днем у шахті, що передбачено Списком №1.

Однак довідка не була врахована, оскільки архіви підприємства знаходяться на непідконтрольній українській владі території, тому перевірити достовірність інформації немає можливості.

Суд зазначає, що неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку пільгової довідки особи не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Разом з тим, суд зауважує, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають так звані "намібійські винятки" Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Таким чином, доводи відповідача про неможливість зарахування довідки від 22 квітня 2019 року №185 ок є необґрунтованими, а рішення № 196 від 16 травня 2019 року таким, що підлягає скасуванню.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 22.10.2018 року у справі № 235/2357/17.

Отже, записами у трудовій книжці в сукупності з наявною в матеріалах справи довідкою від 22 квітня 2019 року № 185 ок підтверджено пільгові періоди роботи померлого годувальника на «Шахті ім. О.Ф. Засядько» з 14 березня 1978 року по 31 березня 1978 року навчання в учбовому пункті з тарифною ставкою підземного робочого, з 03 квітня 1978 року по 19 травня 1979 року в якості підземного учня прохідника з повним робочим днем, з 20 травня 1979 року по 31 грудня 1999 року в якості прохідника, суд вважає, що позовні вимоги щодо зобовязання відповідача повторно розглянути заяву позивача про врахування довідок при призначенні пенсії у звязку із втратою годувальника від 16 травня 2019 року з зарахуванням до пільгового стажу померлого ОСОБА_2 на «Шахті ім. О.Ф. Засядько»: з 14 березня 1978 року по 31 березня 1978 року - навчання в учбовому пункті з тарифною ставкою підземного робочого, періоди роботи з 03 квітня 1978 року по 19 травня 1979 року в якості підземного учня прохідника з повним робочим днем та з 20 травня 1979 року по 31 грудня 1999 року в якості прохідника підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, беручи до увагу всі надані сторонами докази в їх сукупності та враховуючи, що правомірність своїх дій відповідачем не доведена, суд доходить висновку про обґрунтованість предявленого позову та про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року суд відстрочив позивачеві сплату судового збору у розмірі 768,40 грн. до ухвалення судового рішення.

Нормами частини другої статті 133 КАС України встановлено, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню на користь Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №196 від 16 травня 2019 року про відмов уу зарахуванні довідок.

Зобовязати Великоновосілківське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька обл., смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, 103, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) про врахування довідок при призначенні пенсії у звязку із втратою годувальника від 16 травня 2019 року з зарахуванням до пільгового стажу померлого ОСОБА_2 на «Шахті ім. О.Ф. Засядько»: з 14 березня 1978 року по 31 березня 1978 року - навчання в учбовому пункті з тарифною ставкою підземного робочого, періоди роботи з 03 квітня 1978 року по 19 травня 1979 року в якості підземного учня прохідника з повним робочим днем та з 20 травня 1979 року по 31 грудня 1999 року в якості прохідника.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька обл., смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, 103, ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Вступну та резолютивну частини рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті 08 серпня 2019 року.

Повний текст рішення складено 16 серпня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Є.І. Грищенко