Справа № 280/5473/18
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 280/5473/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

cудді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Малиш Н.І.,

секретар судового засідання Лащенко Р.В.

за участі представника позивача Діденка В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 р. (суддя Новікова І.В., повне судове рішення складено 26.04.2019 р.) в справі № 280/5473/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування наказу та постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови № ЗП2121/580/АВ/П/ТД-ФС від 20.11.2018 р. про накладення штрафу в розмірі 335070 грн.

Заявою від 05.02.2019 р. позивачем збільшено позовні вимоги шляхом подання відповідної заяви, в якій фізична особа-підприємець Кавла Рабіх просив визнати протиправним та скасувати наказ заступника начальника управління Держпраці у Запорізькій області Ганенко О.А. № 1775 від 25.10.2018 р. «Про проведення інспекційного відвідування», визнати протиправною та скасувати постанови № ЗП2121/580/АВ/П/ТД-ФС від 20.11.2018 р. про накладення штрафу в розмірі 335070 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 р. позов задоволено частково, визнано протиправною та скасовано постанову ГУ Держпраці у Запорізькій області від 20.11.2018 р. № ЗП2121/580/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу, в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт вказує на неврахування судом першої інстанції пояснень осіб, які під час інспекційного відвідування перебували в магазині, що належить позивачу, та фактично були допущені до роботи, які підтвердили факт роботи чи стажування цих осіб, без укладання трудового договору. Вважає, що відповідачем надані належні та достатні докази правомірності свого рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

До судового засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у зв`язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності представника відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.10.2018 до ГУ Держпраці у Запорізькій області надійшов лист від УСБУ в Запорізькій області, в якому запропоновано розглянути питання проведення спільної перевірки чинного законодавства про працю в ТОВ «Форос», ТОВ «Європейські міжнародні послуги» та магазин «Альманара». Під час перевірки запропоновано врахувати наявність відомостей щодо можливого використання зазначеними суб`єктами господарської діяльності не задекларованої (офіційно не працевлаштованими) згідно з чинним законодавством праці осіб та не виконання мінімальних соціальних гарантій.

25.10.2018 заступником начальника ГУ Держпраці у Запорізькій області видано наказ про проведення інспекційного відвідування №1775, яким наказано організувати здійснення інспекційного відвідування в ТОВ «Форос» та фізичної особи-підприємця Кавла Рабіх у м. Мелітополь з питань додержання законодавства про працю та проведення у термін до 08.11.2018.

У період з 26.10.2018 по 29.10.2018 співробітниками ГУ Держпраці у Запорізькій області проведено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за результатами якого складено акт інспекційного відвідування від 29.10.2018 №ЗП2121/580/АВ, відповідно до висновків якого встановлено порушення позивачем приписів ч. 1 ст. 21, ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України в частині допуску до роботи без укладання трудового договору в письмовій формі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

20.11.2018 ГУ Держпраці винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП2121/580/АВ/П/ТД-ФС, якою на позивача накладено штраф у розмірі 335070,00 грн. за порушення ч. 1 ст. 21, ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України в частині допуску до роботи без укладання трудового договору в письмовій формі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Вирішуючи позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу заступника начальника управління Держпраці у Запорізькій області Ганенко О.А. № 1775 від 25.10.2018 р. «Про проведення інспекційного відвідування», суд першої інстанції вказав, що у разі якщо позивач вважав, що відповідачем порушено порядок призначення та проведення інспекційного відвідування, він мав право не допускати посадових осіб Держпраці до проведення інспекційного відвідування, проте таким правом позивач не скористався.

Допуск посадових осіб ГУ Держпраці до проведення перевірки невілює допущені процедурні порушення, а сам наказ про проведення інспекційного відвідування вважається фактично реалізованим, а тому скасування такого наказу про перевірку жодним чином не відновлюватиме порушені права та інтереси суб`єкта господарювання.

Зважаючи на зазначене, суд першої інстанції дійшов до висновку про відсутність підстав для скасування спірного наказу та задоволення позовних вимог в цій частині.

Стосовно позовних вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, суд першої інстанції вказав, що відповідачем до суду не надано належних та достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були допущенні до виконання роботи без укладання трудового договору, як і не надано жодних доказів на підтвердження того, що зазначені особи в день інспекційного відвідування взагалі виконували будь-яку роботу.

Визнавши пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 неналежними доказами, зважаючи на те, що факт перебування зазначених осіб в приміщенні магазину не може бути достатньою підставою для накладення штрафних санкцій за статтею 265 КЗпП України, а також на порушення відповідачем пункту 6 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.03.2013 №509, в частині відсутності доказів на підтвердження того, що позивача належним чином повідомлено, не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи, про дачу, час та місце розгляду матеріалів інспекційного відвідування, суд першої інстанції дійшов до висновку про протиправність постанови про накладення штрафу.

Предметом апеляційного перегляду є рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведений висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, є платником єдиного податку, має право на здійснення наступних видів діяльності: неспеціалізована оптова торгівля; роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами; роздрібна торгівля уживаними товарами в магазинах.

Відповідно до витягу з реєстру платників єдиного податку місцем провадження господарської діяльності позивача є АДРЕСА_1 , ринки України, АДРЕСА_2 .

На підставі повідомлення правоохоронних органів про порушення законодавства про працю (лист управління СБУ в Запорізькій області від 23.10.2018 р. № 59/2/2-2196нт) наказом ГУ Держпраці від 25.10.2018 р. № 1775 наказано організувати здійснення інспекційного відвідування, зокрема, фізичної особи-підприємця Кавла Рабіх у м. Мелітополь з питань додержання законодавства про працю та проведення у термін до 08.11.2018 р.

На підставі цього наказу головним державним інспекторам відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 видано направлення б/н та дати на проведення інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань оформлення трудових відносин, укладення трудових договорів; дотримання законодавства про працю в частині нарахування та виплати заробітної плати на рівні не нижчому від розміру мінімальної заробітної плати; праці неповнолітніх; додержання законодавства про призначення та здійснення страхових виплат; строків виплати заробітної плати на період з 26.10.2018 р. по 08.11.2018 р.

У період з 26.10.2018 р. по 29.10.2018 р. службовими особами ГУ Держпраці у Запорізькій області проведено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за результатами якого складено акт інспекційного відвідування від 29.10.2018 р. № ЗП2121/580/АВ та встановлено порушення позивачем ч. 1 ст. 21, ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП в частині допуску до роботи без укладання трудового договору в письмовій формі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Також за наслідками здійснення інспекційного заходу складено припис № ЗП2121/580/АВ/П від 06.11.2018 р. про усунення порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.

Заступником начальника ГУ Держпраці за результатами розгляду матеріалів перевірки прийнято постанову про накладення штрафу № ЗП2121/580/АВ/П/ТД-ФС від 20.11.2018 р., якою за порушення вимог частин 1, 3 статті 24, частини1 статті 21 КЗпП на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП на фізичну особу-підприємця Кавла Рабіх накладено штраф у розмірі 335070 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Головне управління Держпраці у Запорізькій області є територіальним органом Державної служби з питань праці, положення про яку затверджено постановою Кабінету Міністрів України 11.02.2015 р. № 96, за яким Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, зокрема з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.

Згідно з пунктом 7 цього Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017 р. «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 295), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).

На час здійснення інспекційного відвідування Порядок № 295 був чинним.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Частиною 1 статті 265 КЗпП встановлено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Порушення законодавства про працю, за які до юридичних і фізичних осіб підприємців, що використовують найману працю, застосовуються штрафи, визначені у частині 2 статті 265 КЗпП України.

Так, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Частиною 4 статті 265 КЗпП передбачено, що штрафи, зазначені у частині 2 цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КЗпП трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Згідно ч. 3 ст. 24 КЗпП працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з приведених приписів законодавства, в контексті спірних правовідносин підставою для застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій є встановлення факту допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що висновок відповідача про допуск позивачем працівників до роботи без оформлення трудового договору ґрунтується виключно на письмових поясненнях цих осіб - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

При цьому відповідачем в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не підтверджено належними доказами саме факт допуску цих осіб до роботи без оформлення трудового договору, виконання такими особами в день інспекційного відвідування саме трудових функцій.

Відповідачем належними, достатніми та достовірними доказами у розумінні статей 73, 75-76 КАС України не спростовано доводів позивача, що ці особи в день проведення інспекційного відвідування ознайомлювались з умовами роботи, приміщенням, програмним забезпеченням, яке використовується позивачем, а не виконували власне трудові обов`язки у розумінні трудового законодавства.

Європейським Судом з прав людини у рішенні в справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) № 37801/97 від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відтак, суд погоджує висновок суду першої інстанції про недоведеність відповідачем належними та достатніми доказами факту допуску позивачем працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту), що обумовлює висновок про протиправність постанови про накладення штрафу.

Доводи апелянта про неврахування судом першої інстанції пояснень осіб, які від час інспекційного відвідування перебували в магазині, що належить позивачу, та фактично були допущені до роботи, які підтвердили факт роботи чи стажування цих осіб, без укладання трудового договору суд визнає необґрунтованими та такими, що в порушення ч. 2 ст. 77 КАС України не підтверджені належними доказами.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 р. в справі № 280/5473/18 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 р. в справі № 280/5473/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування наказу та постанови залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 19.08.2019 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20.08.2019 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш