Справа № 640/15391/19
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2019-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

16 серпня 2019 року м. Київ № 640/15391/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шейко Т.І.,

розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали

за позовомОСОБА_1
доПриватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравець В.В.
провизнання протиправними дій та скасування постанови
встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва в порядку адміністративного судочинства з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравець В.В., в якому просив суд:

- скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравець В.В. від 24 липня 2019 року про опис та арешт майна боржника по ВП №59633783;

- визнати дії відповідача - приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравець В.В. протиправними та незаконними щодо проведення оцінки майна боржника - квартири за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати висновок суб`єкта оціночної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Оціночна компанія ВВК» у виконавчому провадженні №59633783.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Позовну заяву позивач обґрунтовував тим, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2018 року у справі №760/8401/17-ц позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки до ОСОБА_1 задоволені.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з таким рішенням, звернувся з апеляційною скаргою до суду вищої інстанції.

В той же час, 10 квітня 2019 року у справі №760/8401/17-ц видано виконавчий лист, який звернутий до виконання через приватного виконавця округу м. Києва Кравця В.В.

Останнім відкрито виконавче провадження №59633783 та накладено арешт на майно боржника, ОСОБА_1 , а також проведено оцінку майна у виконавчому провадженні №59633783.

На думку позивача такі дії відповідача порушують вимоги Конституції України та інших нормативних актів, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Однак, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом з тим, пунктом 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що публічно-правовий спір - це спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем оскаржуються дії державного виконавця у виконавчому провадженні №59633783, відкритого на підставі виконавчого листа у справі №760/8401/17-ц виданого Солом`янським районним судом міста Києва.

Частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною першою статті 447 Цивільного-процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця під час виконання судового рішення у справі №760/8401/17-ц, винесеного на підставі Цивільного-процесуального кодексу України підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, враховуючи характер спірних правовідносин та склад учасників - вирішення даного спору відноситься до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

В той же час, позивачем при зверненні з даною позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією №4 від 13 серпня 2019 року.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Враховуючи вищенаведені норми, суд дійшов висновку про необхідність повернення ОСОБА_1 судового збору у розмірі 768,40 грн., сплаченого квитанцією №4 від 13 серпня 2019 року.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 170, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравець В.В. про визнання протиправними дій та скасування постанови.

Повернути ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 768,40 грн., сплачений квитанцією №4 від 13 серпня 2019 року

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може буде оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко