Справа № 360/1842/19
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року справа №360/1842/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією в складі

головуючого судді Гайдара А.В.

суддів Казначеєва Е.Г.

Компанієць І.Д.,

розглянув в письмовому провадженні апеляційну скаргу Луганського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 р. у справі № 360/1842/19 (суддя першої інстанції Пляшкова К.О.) складене в м. Сєвєродонецьк за позовом Луганського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів до Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» про стягнення адміністративно господарських санкцій та пені у сумі 697783,24 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Позивач Луганське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» про стягнення адміністративно господарських санкцій та пені у сумі 697783,24 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що в порушення статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" відповідач у 2018 звітному році не забезпечив виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у зв`язку з чим зобов`язаний сплатити адміністративно-господарські санкції та пеню. ( арк.справи 4-8)

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року у справі № 360/1842/19 у задоволенні позовних вимог Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів відмовлено повністю. ( арк.справи 227-230)

Луганське обласне відділення фонду соціального захисту інвалідів не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального права, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю. (арк.справи 236-237)

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги та встановила наступне:

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.06.2019 № ПАТ «Луганськтепловоз», код за , зареєстровано за адресою: 93406, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Гагаріна, будинок 52-Б (арк. спр. 15).

На виконання вимог Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70, ПАТ «Луганськтепловоз» 30.01.2019 до ЛОВФСЗІ подано звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2018 рік, у якому зазначено, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (осіб) становить 2055 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (осіб) 64; кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статі 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (осіб) - 82; фонд оплати праці штатних працівників (тис. грн) 79330,40; середньорічна заробітна плата штатного працівника (грн) 38604,00; сума адміністративно - господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів (грн) відсутня (арк. спр. 16).

Позивачем на адресу ПАТ «Луганськтепловоз» 18.02.2019 за вих. № 03-10/128 направлено лист з проханням своєчасно здійснити сплату адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю у 2018 році до 15 квітня 2018 року, не допускаючи нарахування пені за звернення до суду за примусовим стягненням боргу (арк. спр. 17).

Позивачем 15.02.2019 за вих. № 04-02/119 на адресу Сєвєродонецького міського центру зайнятості населення направлено запит про те, чи надавалися ПАТ «Луганськтепловоз» до Сєвєродонецького міського центру зайнятості населення відомості про вільні робочі місця (вакансії), на які можливе працевлаштування осіб з інвалідністю, а також про випадки відмови роботодавцем у працевлаштуванні осіб з інвалідністю, які направлялися центром зайнятості, протягом 2018 року; чи здійснювалося ПАТ «Луганськтепловоз» замовлення до Сєвєродонецького міського центру зайнятості на професійне навчання або підготовку особи з інвалідністю у разі відсутності фахівців з потрібними професіями серед зареєстрованих у державній службі зайнятості осіб з інвалідністю (арк. спр. 18).

Листами від 20.02.2019 № 13/04-596; від 08.05.2019 № 13/06-1406 Сєвєродонецький міський центр зайнятості населення підтвердив подання відповідачем протягом 2018 року звітності форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» з інформацією про вільні робочі місця, на які можливе працевлаштування осіб з інвалідністю. Відмов підприємства у працевлаштуванні інвалідів за направлення центру зайнятості не було. (арк. спр. 19, 31-34).

За несвоєчасну сплату ПАТ «Луганськтепловоз» адміністративно-господарських санкцій за 2018 рік ЛОВ ФСЗІ нараховано підприємству пеню в сумі 2918,44 грн, про що зазначено у розрахунку суми позову, пред`явленого щодо стягнення заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця для працевлаштування інвалідів. (арк. спр. 20).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" з метою реалізації творчих і виробничих здібностей осіб з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Статтею 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 50 Закону України "Про зайнятість населення", роботодавці зобов`язані своєчасно та в повному обсязі подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії). Причому, згідно пункту 5 Порядку надання форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 № 316 (далі - Наказ № 316), інформація за даною формою подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Отже, згідно діючих положень Наказу №316 звітність за формою № 3-ПН роботодавці подають до центрів зайнятості за наявності попиту на робочу силу (вакансії), тобто лише у разі наявності на підприємстві чи в організації вільних робочих місць. Періодичності подачі такої звітності не встановлено, оскільки вона подається не пізніше трьох робочих днів з дати відкриття вакансії.

При цьому у пункті 4 розділу І вказаного Порядку закріплено, що актуальність зазначених у формі № 3-ПН вакансій уточнюється базовим центром зайнятості не рідше ніж двічі на місяць під час особистої зустрічі з роботодавцем, у телефонному режимі або через засоби електронного зв`язку.

Тому підприємство не несе відповідальності за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю у разі вчинення передбачених чинним законодавством заходів, спрямованих на їх працевлаштування, а саме - розроблення необхідних заходів по створенню робочих місць для осіб з інвалідністю, інформування відповідні установи про вакантні посади для осіб з інвалідністю, проте їх не працевлаштування з незалежних від підприємства причин (у зв`язку з відсутністю таких осіб, відмовою особи з інвалідністю від працевлаштування на підприємстві та бездіяльністю державних установ, які повинні сприяти працевлаштуванню осіб з інвалідністю.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач - ПАТ «Луганськтепловоз» подавало у 2018 році до Сєвєродонецького міського центру зайнятості звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» щомісячно у період з січня 2018 року по грудень 2018 року, у яких роботодавцем визначено потребу робочій силі (вакансії) (арк. спр. 55-221).

Факт подачі вказаної звітності підтверджено листом Сєвєродонецького міського центру зайнятості від 08.05.2019 № 13/06-1406, в якому зазначено про надання відповідачем звітності за формою № 3-ПН, крім того інформація надавалась про осіб, що відповідають профілю підприємства. Відмов підприємства у працевлаштуванні інвалідів за направлення центру зайнятості не було.

Відповідно до листів Сєвєродонецького міського центру зайнятості від 20.02.2019 № 13/04-596; від 08.05.2019 № 13/06-1406 ПАТ «Луганськтепловоз» у 2018 році для вирішення питання працевлаштування осіб з інвалідністю брало участь у проведенні «Ярмарки вакансій для осіб з інвалідністю», а саме: 02.03.2018, 08.06.2018, 21.09.2018, 30.11.2018 (арк. спр. 19, 31).

Також встановлено, що ПАТ «Луганськтепловоз» протягом 2018 року вжито таких заходів для забезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю: розпорядженням від 05.03.2018 № 39 створено робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 % середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу та затверджено план-завдання на 2018 рік для Товариства з працевлаштування осіб з інвалідністю (арк. спр. 52-53); направлено листи до ЛОВФСЗІ та до Сєвєродонецького міського центру зайнятості від 28.08.2018 № 001/302, від 28.08.2018 № 000/303 з проханням надати допомогу у пошуку осіб з інвалідністю для подальшого працевлаштування (арк. спр. 47, 48).

Суд апеляційної інстанції зауважує, що загальновідомим є факт, що виробничі потужності ПАТ «Луганськтепловоз» знаходяться в зоні проведення антитерористичної операції у м. Луганську, тобто на тимчасово неконтрольованій українською владою території. Також виникають труднощі у осіб з інвалідністю щодо документального підтвердження їх статусу у зв`язку з ускладненим пересуванням на території проведення антитерористичної операції, про що ПАТ «Луганськтепловоз» повідомило ЛОВФСЗФІ у пояснювальній записці, складеній до звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2018 рік форми 10-ПІ (арк. спр. 46).

Вищезазначене свідчить, що відповідачем уживалися залежні від нього заходи щодо працевлаштування осіб з інвалідністю на вакантні посади. Фактів відмови у працевлаштуванні інвалідів при розгляді справи судом не встановлено.

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення, при цьому, за порушення правил здійснення господарської діяльності учасник господарських відносин відповідає, якщо не доведе, що він ужив усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Тобто, адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв`язку зі скоєнням правопорушення.

У зв`язку з тим, що відповідач вжив усіх залежних від нього заходів щодо утворення робочих місць для працевлаштування інвалідів, про які повідомлено державну службу зайнятості, він не може бути притягнений до адміністративно-господарської відповідальності.

У постанові від 26.06.2018 по справі № 806/1368/17 Верховний Суд зробив правовий висновок про те, що обов`язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов`язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування. Отже, своєчасно та в повному обсязі надавши інформацію про попит на вакансії підприємство, фактично, вживає усіх залежних від нього передбачених законом заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі П/811/693/17, від 02 травня 2018 року у справі № 804/8007/16, від 13 червня 2018 року у справі № 819/639/17.

Доказом, який свідчить про створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальних робочих місць, та інформування органів зайнятості про наявність вільних робочих місць для інвалідів, є звіт форми № 3-ПН.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 02 травня 2018 року у справі № 804/8007/16.

Зважаючи на вжиття ПАТ «Луганськтепловоз» усіх залежних від нього заходів щодо створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач намагається покласти на відповідача відповідальність у вигляді фінансових санкцій та пені за відсутність у населеному пункті за місцем знаходження підприємства осіб з інвалідністю, які бажають працевлаштуватись, що є неприпустимим.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів не підлягають задоволенню.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 271, 272, 286, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Луганського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 р. у справі № 360/1842/19 залишити без задоволення.

Рішення Луганського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 р. у справі № 360/1842/19 залишити без змін.

Повне судове рішення складено 14 серпня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць