Справа № 640/18334/18
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Пилипенко О.Є.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про відмову в призначення житлової субсидії позивачу як необґрунтоване та прийняте з порушенням чинного законодавства; зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації призначити позивачу житлову субсидію на підставі його заяви від 25.06.2018 року про призначення субсидії.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю та безпідставністю відмови відповідача в призначення позивачу житлової субсидії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 квітня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено, при цьому, суд першої інстанції виходив з того, що Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, відмовивши позивачу в призначенні субсидії діяло в межах наданих законом повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки доказів скасування, перерахунку боргу з боку ПАТ «Київенерго», скасування в судовому порядку, укладання договору про реструктуризацію чи сплати позивачем не надано.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На думку апелянта, судове рішення прийнято судом з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не дослідив та не надав оцінку наданій позивачем квитанції з показниками лічильника гарячої води за травень 2018 року у розмірі 225 куб.м., як доказ на спростування наявного боргу перед ПАТ "Київенерго".

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду без змін та вказує на правомірність висновків суду першої інстанції, зазначає про безпідставність доводів викладених в апеляційній скарзі.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач 26 червня 2018 року звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про призначення житлової субсидії.

Листом від 05.07.2018 року №100/06-7103 Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації повідомила позивача про необхідність прибуття до відділу субсидій та пільг та подання документів: копію останньої квитанції за гаряче водопостачання і чек оплати з урахуванням заборгованості у розмірі 4077,45 грн, копії свідоцтва про розлучення ОСОБА_2 , паспортні дані чоловіка ОСОБА_3

09 липня 2018 року позивачем подані заперечення щодо заборгованості за гарячу воду з оплаченою квитанцією за квітень 2018 року.

Листом від 16.08.2018 року №100/06/8647 Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації повідомило позивача, що за даними ПАТ «Київенерго» станом на 01 травня 2018 року була заборгованість по оплаті за послугу «централізоване гаряче водопостачання» в розмірі 4077,45 грн, в телефонному режимі з працівниками ПАТ «Київенерго» було з`ясовано, що борг виник через неподання показників лічильників.

В подальшому, рішенням Комісії з вирішення питань, пов`язаних із наданням населенню субсидій на оплату житлово-комунальних послуг у виняткових випадках та пільг за фактичним місцем проживання Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, оформлене протоколом від 19.09.2018 року №5, позивачу відмовлено у призначенні субсидії.

Позивач, вважаючи таку відмову відповідача протиправною, а свої законні права та інтереси порушеними, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність відмови відповідача, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Питання щодо надання субсидій врегульовано Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 (далі - Положення №848 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин))

Дане положення визначає умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання, послуг з транспортування та розподілу природного газу та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, визначено Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

Призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням у відповідності до абз.1 п.3 Положення №848 здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).

Пунктом 4 даного Положення визначено умови призначення житлової субсидії.

Також, пунктом 6 Положення №848 визначено умови при наявності яких житлова субсидія не призначається, зокрема, структурним підрозділом з питань соціального захисту населення отримано інформацію про наявність простроченої понад два місяці заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії; структурним підрозділом з питань соціального захисту населення отримано інформацію про наявність у домогосподарства, що одержувало житлову субсидію у попередньому опалювальному (неопалювальному) сезоні, простроченої понад два місяці заборгованості з оплати обов`язкової частки платежу за житлово-комунальні послуги, обов`язкової частки внеску/платежу на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії на наступний опалювальний (неопалювальний) сезон.

Житлова субсидія у випадках, передбачених підпунктами 5 і 6 цього пункту, призначається з початку опалювального (неопалювального) сезону за умови документального підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі) протягом двох місяців з початку такого сезону, в іншому випадку - з місяця, наступного за тим, в якому до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення надійшло документальне підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі).

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови позивачу в призначення субсидії слугувала наявність у останнього станом на 01.05.2018 року заборгованості з оплати послуги «централізоване гаряче водопостачання».

Відповідно до п.16 Положення №848 у разі отримання інформації про наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги та/або внесків/платежів об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, житлова субсидія на наступний сезон не призначається.

Якщо протягом двох місяців з дати отримання повідомлення про відмову в призначенні житлової субсидії на наступний сезон громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або уклав договір про її реструктуризацію, або оскаржив наявність заборгованості в судовому порядку, житлова субсидія призначається з початку такого сезону.

Якщо громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або уклав договір про її реструктуризацію, або оскаржив наявність заборгованості в судовому порядку в строк понад два місяці з дати отримання повідомлення про відмову в призначенні житлової субсидії на наступний сезон, житлова субсидія в такому випадку призначається з місяця, наступного за місяцем, в якому громадянин вчинив такі дії.

Як зазначено відповідачем, інформація про наявність у позивача заборгованості станом на 01.05.2018 року по оплаті послуг "централізоване гаряче водопостачання" в розмірі 4077,45 грн надійшла від ПАТ "Київенерго" до відповідача у вигляді списків в електронному вигляді.

Також, позивачем до матеріалів справи надано квитанцію про оплату послуги централізованого постачання гарячої води на суму 8,61 грн.

Посилання апелянта, що ним подано квитанцію з показниками лічильника гарячої води за травень 2018 року у розмірі 225 куб.м., як доказ на спростування наявного боргу перед ПАТ "Київенерго", колегія суддів оцінює критично, оскільки даний доказ жодним чином не спростовує наявність чи відсутність боргу перед надавачем послуг.

Відсутність заборгованості повинна підтверджуватися належними доказами, дана обставина підлягає доведенню саме суб`єктом, який має намір отримати житлову субсидію. При цьому, Управління праці та соціального захисту населення не наділено повноваженнями щодо вирішення питання правомірності та обґрунтованості визначення боргу перед підприємством - надавачем послуг.

Натомість, саме лише твердження позивача із посиланням на покази лічильника не може бути доказом відсутності у нього відповідної заборгованості, оскільки дана обставина підлягає розгляду в рамках дослідження правовідносин позивача та ПАТ "Київенерго".

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, відмовивши позивачу у призначенні житлової субсидії діяв в межах наданих законом повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Водночас, суд зазначає, що після надання позивачем належних доказів щодо сплати заборгованості, укладення договору про реструктуризацію такої заборгованості, або оскарження заборгованості в судовому порядку, позивач згідно вимог вказаного Положення №848 має право на призначення субсидії з дати закінчення дії попередньої субсидії.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя О.Є. Пилипенко

Суддя І.В. Федотов