Справа № 480/929/19
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2019 р. Справа № 480/929/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко І.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,

представника позивача - Цюпки О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовною заявою до виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області (далі - відповідач, виконавчий комітет Роменської МР) про визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 28.12.2018 №ОМС-СМ 2447/1045/НП/СПТД-ФС про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 372300,00грн.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до відповідальності за ст.265 КЗпП України, що винесена відповідачем на підставі акта від 13.12.2018 про неможливість проведення інспекційного відвідування, є протиправною у зв`язку з тим, що позивач не здійснює підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_1 , та не використовує найманої праці.

З посиланням на ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні»), стверджує про відсутність у відповідача правових підстав для проведення інспекційного відвідування позивача у зв`язку з невикористанням нею найманої праці, а відтак і на відсутність повноважень в інспекторів на складання акта про неможливість проведення інспекційного відвідування.

Додатково зазначив, що відповідач в порушення вимог Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (далі - Постанова №509), здійснив розгляд справи про накладення штрафу без належного її повідомлення.

Ухвалою суду від 13.03.2019 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.04.2019.

Представник відповідача, заперечуючи проти позову, подав до суду відзив на позов (а.с.39-48), в якому, з урахуванням поданих доказів, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник відповідача відмітив, що на виконання вимог ст.11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V), Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 (чинного на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №295), були наявні службові посвідчення інспекторів, на офіційному веб-сайті Мінсоцполітики наявні відповідні рішення, розпорядження міського голови від 06.12.2018 року № 157-ОД «Про проведення інспекторами праці інспекційних відвідувань у грудні 2018 року», рішення про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 прийняте на підставі пп.3 п. 5 Порядку №295 - за результатами проведення аналізу наявної інформації, отриманої із джерел, доступ до яких не обмежений законодавством та видане направлення на проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 з метою здійснення контролю з питання додержання трудового законодавства в частині належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками ФОП ОСОБА_1 з 12.12.2018 по 13.12.2018. Однак, інспекційне відвідування, у зв`язку з ненаданням інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, ненаданням для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію / відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, ненадання керівником (його уповноваженим представником) / працівниками об`єкта відвідування усних та/або письмових пояснень з питань, що стосуються законодавства про працю, не було проведено, про що складено відповідний акт.

Стверджує, що ФОП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність, в тому числі за адресою АДРЕСА_1 , підтвердженням чого є чек №017031, отриманого за товар через роs-термінал Приватбанку придбаного у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1», лист Роменського управління ГУ ДФС у Сумській області від 19.12.2018, в якому уточнена інформація про місце здійснення діяльності ФОП ОСОБА_1 , інформація з Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, лист Роменського ГУ ДФС у Сумській області від 28.03.2019 №451/9/18-28-52-52, а також зроблений під час спроби проведення інспекційного відвідування відеозапис. При цьому, зокрема, за інформацією Роменського управління ГУ ДФС у Сумській області, в заяві про застосування спрощеної системи оподаткування позивач, крім іншого, вказала адресу: АДРЕСА_1 . Зазначені адреса обліковувалася у Державному реєстрі платників єдиного податку й станом на 19.12.2018, тобто платником згідно п. 298.6 ст. 298 Податкового кодексу України не вносилися зміни щодо місця провадження підприємницької діяльності у звітному періоді. Крім того, Роменське управління ГУ ДФС у Сумській області листом від 28.03.2019 повідомив, що позивач відповідно поданої звітності № 20-ОПП «Повідомлення про об`єкти оподаткування, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність» використовує у своїй підприємницькій діяльності з 2013 року по теперішній час відділ магазину за адресою АДРЕСА_1 , стан об`єкта оподаткування - експлуатується. Представник відповідача погоджується, що ФОП ОСОБА_1 12.12.2018 усно проінформувала про передачу приміщення в суборенду, але відмітив, що жодного письмового підтвердження щодо цього позивачем у період з 12.12.2018 по 28.12.2018 подано не було.

Щодо посилань позивача на не використання нею найманої праці, представник виконавчого комітету Роменської МР зазначив, що 12.12.2018 на відео зафіксовано, що в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» перебували шість жінок в уніформі продавців, крім того, у підсобному приміщенні магазину перебував чоловік, який повідомив, що працює в даному магазині різноробочим не перший рік.

Щодо посилань позивача на договори суборенди, представник зазначив, що вказані договори були складені з порушенням істотних умов договору та чинного цивільного законодавства України. При цьому, позивач порушила норми цивільного законодавства та умови договору від 02 червня 2016 року, укладеного з ПР РСС «Коопзаготпром», передавши в суборенду приміщення третім особам.

З приводу повідомлення про розгляд справи, представник відповідача зазначив, що направлення на юридичну адресу позивача рекомендованого листа про виклик на розгляд справи за вісім днів до дати розгляду є належним повідомленням суб`єкта господарювання про дату розгляду справи в розумінні п. 6 Порядку № 509, адже обов`язку уповноваженими посадовими особами відстежувати отримання суб`єктами господарювання надісланих їм викликів Порядок № 509 не містить.

Враховуючи викладене, стверджує, що при винесенні постанови про накладення штрафу від 28.11.2018 № ОМС-СМ 2447/1045/НП виконавчий комітет Роменської МР дотримався всіх необхідних вимог передбачених законом.

В підготовчому засіданні 03.04.2019 було оголошено перерву до 24.04.2019 у зв`язку з витребуванням додаткових доказів у позивача та наданням часу сторонам для підготовки та подання ними заяв по суті спору (а.с.91).

Представник позивача, не погодившись із доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов, подав до суду 09.04.2019 відповідь на відзив (а.с.95-98), в якій вказав, що висновок відповідача про здійснення діяльності позивача за адресою АДРЕСА_1 , зроблений на підставі чеку роs-термінал Приватбанку, є всього лиш припущенням, що суперечить вимогам ст. 75, 76 КАС України. Позивач свою діяльність здійснює за адресою: АДРЕСА_2 , де на підставі договору від 01.01.2017 орендує приміщення магазину у громадянина ОСОБА_2 . Приміщенім магазину по АДРЕСА_1 не використовує у своїй діяльності з 2017 року, а передає його в суборенду. У 2018 році вказане приміщення, згідно договору 10.09.2017 від було передано в оренду підприємцю ОСОБА_3 , з 21.09.2018 його орендує підприємець ОСОБА_4 , а з 01.12.2018, - підприємці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Вказані договори в судовому порядку недійсними не визнавались.

Про не використання позивачем приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , позивач повідомила уповноважених осіб відповідача 12.12.2018 у присутності свідків. Про вказаний факт ФОП ОСОБА_1 повідомила відповідача листом від 13.12.2018, який був отриманий виконавчим комітетом Роменської МР 14.12.2018.

Крім того, представник ФОП ОСОБА_1 у відповіді на відзив наголосив, що ніяких перешкод відповідачу позивач 12.12.2018 не чинила; як усно, так і письмово, повідомила відповідача про те, що найманої праці не використовує, діяльності за адресою АДРЕСА_1 , не здійснює; відмова 12.12.2018 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надавати пояснення уповноваженим особам відповідача не може свідчити про вчинення позивачем перешкод у діяльності відповідача; не надання позивачем документів щодо найманих працівників, які у неї відсутні через невикористання найманої праці, не може також розцінюватися, як створення перешкод у діяльності відповідача.

За таких обставин представник позивача у відповіді на відзив наголосив, що оскаржувана постанова винесена неправомірно та підлягає скасуванню.

Представником відповідача 18.04.2019 було подано до суду заперечення на відповідь на відзив (а.с.101-107), в якому представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог, виходячи з того, що оскільки позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування, то на неї поширюються вимоги п.298.3 ст.298 Податкового кодексу України щодо зазначення відомостей про зареєстроване місце провадження господарської діяльності у заяві про застосування спрощеної системи оподаткування. Так, позивачем у відповідній заяві поданої до Роменського управління ГУ ДФС у Сумській області, крім іншого, було вказано адресу: АДРЕСА_1 . При цьому, відповідно до п.8.5 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, у разі зміни відомостей про об`єкт оподаткування, платник податків подає до контролюючого органу за основним місцем обліку повідомлення з оновленою інформацією про об`єкт оподаткування.

Представник наголосив, що позивачем так і не надано документів, які б підтверджували передачу в суборенду приміщення загальною площею 174 кв. м за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 24.04.2019 (а.с.115), підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.05.2019.

В судовому засіданні 15.05.2019 було оголошено перерву до 30.07.2019 за клопотанням представника позивача та у зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів у справі (а.с.126-127).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву (а.с.141), в якій просив розглянути справу за відсутності представника виконавчого комітету Роменської МР та зазначив, що проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позов та запереченні на відповідь на відзив.

Враховуючи вимоги ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважав за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові, відповіді на відзив.

Заслухавши пояснення представника позивача, свідків ОСОБА_7 (далі - ОСОБА_7 ) та ОСОБА_8 (далі - ОСОБА_8 ), допитаних в судовому засіданні 15.05.2019, ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4 ), ОСОБА_6 (далі - ОСОБА_6 ) та ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5 ), допитаних в судовому засіданні 30.07.2019, дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач зареєстрована як фізична особа-підприємець 30.11.1998, здійснює підприємницьку діяльність за основним видом економічної діяльності, зокрема, 47.11 «Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами», перебуває на спрощеній системі оподаткування. Дані обставини підтверджуються копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.6), копією листа ГУ ДФС у Сумській області від 19.12 2018 (а.с.65).

23.11.2018 до відповідача надійшов лист Роменського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області №5376/06-11 від 23.11.2018 (а.с.74) з інформацією щодо страхувальників за жовтень 2018р., та в якому зазначено, що ФОП ОСОБА_1 з вересня 2018р. не звітує за найманих працівників.

Відповідно до п.3 п.5 Порядку №295, інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту (пп.3).

05.12.2018 відбулось засідання виконавчого комітету Роменської МР, на якому було ухвалено ОСОБА_7 провести організаційну роботу щодо здійснення інспекційного відвідування з питання додержання трудового законодавства в частині належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.49-50).

06.12.2018 відповідно до пп.20 п.4 ст. 42, п.1 ч.3 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.5 Порядку №295, з метою забезпечення контролю за додержанням законодавства про працю, розпорядженням міського голови №157-ОД «Про проведення інспекторами праці інспекційних відвідувань у грудні 2018 року» за підписом в.о. міського голови Мицик В. затверджено перелік юридичних та фізичних осіб для проведення інспекційних відвідувань у грудні 2018 року, яким визначено проведення 12-13 грудня 2018 року інспекційного відвідування з метою здійснення контролю з питання додержання трудового законодавства в частині належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками ФОП ОСОБА_1 (а.с.51-52,90).

На підставі вказаного розпорядження було оформлено направлення №03-26/2944 від 12.12.2018 начальнику відділу з контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення виконавчого комітету Роменської МР ОСОБА_7 та головному спеціалісту відділу з контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення виконавчого комітету Роменської МР ОСОБА_8 на проведення 12.12.2018-13.12.2018 інспекційного відвідування суб`єкта господарювання - ФОП ОСОБА_1 (а.с.8,53).

Відповідно до розпорядження та направлення контролю підлягали питання додержання трудового законодавства в частині належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками ФОП ОСОБА_1 (місце здійснення підприємницької діяльності: АДРЕСА_1 , магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1»).

До матеріалів справи відповідачем додано доповідну записку начальника відділу з контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення виконавчого комітету Роменської МР ОСОБА_7 (а.с.54), в якій відмічено, що 12.12.2018 уповноваженими особами відповідача згідно виданого направлення було здійснено вихід на інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» о 13:36год. ФОП ОСОБА_1 з`явилася у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» о 13:50год., отримала під особистий підпис направлення на проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання від 12.12.2018 № 03-26/2944 та, при цьому, наголосила, що найманих працівників немає, відмовилася надавати будь-які пояснення стосовно інспекційного відвідування, в тому числі з приводу працюючих в магазині.

Також до матеріалів справи додана доповідна начальника відділу з контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення виконавчого комітету Роменської МР ОСОБА_7 від 13.12.2018 (а.с.55-56), в якій зазначено, що 13.12.2018 о 10:50год. було здійснено повторний вихід на інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», на який позивач не з`явилася, у зв`язку з чим уповноважені особи відповідача на інспекційне відвідування через працівників, що працювали в магазині, просили передали ФОП ОСОБА_1 про необхідність надання нею інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, у випадку ненадання якої буде складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування. Попередили, що створення перешкод у діяльності інспектора праці у даному випадку може тягнути за собою накладення фінансової санкції у розмірі 100 мінімальних заробітних плат.

О 14:15год. до відділу з контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення не уповноваженою особою від ФОП ОСОБА_1 було подано заяву про те, що позивач за адресою: АДРЕСА_1 не здійснює підприємницької діяльності та не використовує найманої праці, однак, яка прийнята не була через відсутність уповноважуючих документів на подання документів від імені позивача.

Протягом 13.12.2018 ФОП ОСОБА_1 до виконавчого комітету Роменської МР не з`явилася, телефонних дзвінків від неї не надходило.

13.12.2018 уповноваженими особами відповідача було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 №ОМС-СМ 2447/1045/НП (а.с.59-63), в якому зафіксовано про неможливість проведення інспекційного відвідування, у зв`язку з створенням перешкод у діяльності інспектора праці, а саме:

1) ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування;

2) ненаданням для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування: ФОП ОСОБА_1 відмовилася надавати будь-які документи та отримати вимогу про надання документів від 12.12.2018 №ОМС-СМ 2447/1045/АВ. що зафіксовано на відео. Свідком спроби вручити ФОП ОСОБА_1 вимоги про надання документів був начальник відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення виконавчого комітету Роменської МР Бондаренко В.І. Дані обставини викладені у доповідній начальника відділу з контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення виконавчого комітету Роменської МР ОСОБА_7 від 12,12.2018;

3) ненадання керівником/працівниками об`єкта відвідування усних та/або письмових пояснень з питань, що стосуються законодавства про працю.

Згідно п.п.3, 6,7 Порядку №509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу. Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Тобто, як вбачається з даних приписів, справа може бути розглянута у відсутності суб`єкта господарювання лише за умови дотримання процедури повідомлення про розгляд справи, в той же час, обов`язку уповноваженими посадовими особами відстежувати отримання суб`єктами господарювання надісланих їм викликів Порядок № 509 не містить.

При цьому, як встановлено на виконання вказаних вимог заступником Роменського міського голови, Тетірко І.В. , було прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу на позивача та призначено розгляд справи про накладення штрафу на 28.12.2018 о 10:30год. (а.с.130) та 20.12.2018 на адресу позивача направлено повідомлення про прийняття рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу від 20.12.2018 №03-26/3043 (а.с.66-68). Таким чином, на переконання суду, відповідачем був дотриманий порядок повідомлення позивача про дату розгляду справи шляхом направлення 20.12.2018, тобто більше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованого листа з повідомленням за адресою, зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.6, 66). Відтак, доводи представника позивача про неналежне повідомлення позивача про розгляд справи, не приймаються до уваги.

На засідання щодо розгляду справи про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 28.12.2018, позивач не прибула. На вказаному засідання було вирішено, що факт створення ФОП ОСОБА_1 перешкод у діяльності інспекторів праці (не надано інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; не надання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/ відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування; не надання керівником та працівниками об`єкта відвідування усних та письмових пояснень з питань, що стосуються законодавства про працю) є доведеним, підтверджуючі документи надані в повному обсязі (а.с.69-71).

28.12.2018 за результатами розгляду справи заступником Роменського міського голови, Тетірко І.В . , винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ОМС-СМ 2447/1045/НП/СПТД-ФС, якою на ФОП ОСОБА_1 на підставі абз.7 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) накладено штраф у розмірі 372 300,00грн. (а.с.7).

Надаючи правову оцінку відносинам, що в даному випадку склалися між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад міст обласного значення та об`єднаних територіальних громад, крім повноважень, визначених пунктом "б" частини першої цієї статті, належать: здійснення на відповідних територіях контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у порядку, встановленому законодавством.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон №877-V, відповідно до ч.ч.1,4 ст.2 якого дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Заходи контролю здійснюються, серед іншого, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Така особливість визначена ст. 259 Кодексу законі про працю України, відповідно частини першої якої державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, на час виникнення спірних правовідносин, процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначав Порядок №295, відповідно до п.п.16, якого у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

В той же час варто відмітити, що відповідно до ч.5 ст. 2 Закону №877-V, зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог, в тому числі частин першої статті 4 цього Закону, відповідно до якої державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Системний аналіз вказаних норм, свідчить про те, що уповноважені особи мають право складати акт про неможливість проведення інспекційного відвідування, за умови здійснення державного нагляду (контролю) у встановленому порядку саме за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання. Суд звертає увагу, що в п.16 Порядку №295 відмічено, що акт складається, зокрема у випадку відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням. При цьому, у розумінні цього ж пункту Порядку №295 місцезнаходженням суб`єкта господарювання є адреса, зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або інших документах, що стали підставою для проведення відвідування.

В той же час, як вбачається з інформації, що міститься в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцем проживання ФОП ОСОБА_1 вказано: АДРЕСА_4 , що також підтверджується копією Виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.6), тобто вказана інформація не могла стати підставою для проведення інспекційного відвідування за адресою АДРЕСА_1 .

Що ж стосується інших документів, що стали підставою для проведення відвідування за адресою АДРЕСА_1 суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, видачі розпорядження та направлення на проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 за місцем здійснення господарської діяльності суб`єкта господарювання за адресою: АДРЕСА_1 передувало отримання, насамперед, листа Роменського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - Роменське ОУПФУ в Сумській області) від 23.11.2018 №5376/06-11 (а.с.74), та протокол наради виконавчого комітету Роменської МР (а.с.49).

В той же час, як вбачається з листа Роменське ОУПФУ в Сумській області, в ньому відсутня будь-яка інформація про діяльність позивача за вказаною адресою.

В самому ж протоколі наради від 05.12.2018 зазначено, що ОСОБА_7 повідомила, що з метою проведення аналізу щодо визначення об`єктів відвідування, які мають високий ризик застосування праці не задекларованих працівників, 19.11.2018 відвідано Магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою АДРЕСА_3. У куточку покупця інформація про найменування власника була відсутня, в магазині працювали три продавці, які називати себе та своїх роботодавців відмовилася, порадили звернутися до бухгалтера. Із підсобного приміщення вийшла ще одна жінка, яка себе не назвала, повідомила, що діяльність у магазині здійснює ОСОБА_1 свідки робили вихід

Головним спеціалістом відділу з контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення ОСОБА_8 04.12.2018 ще раз відвідано магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою АДРЕСА_3. У куточку покупця інформація про найменування власника була відсутня.

З метою проведення аналізу щодо визначення об`єктів відвідування, які мають високий ризик застосування праці не задекларованих працівників 05.12.2018 відвідано Магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» (АДРЕСА_1), у якому в куточку покупця розміщена інформація про ФОП ОСОБА_1 . Так як куточок покупця розміщений у недоступному місці (занадто високо), проаналізувати інформацію щодо наявності в ньому інформації про інших підприємців було неможливо. Працювали у магазині сім осіб.

Вказану інформацію підтвердили свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , допитані в судовому засіданні15.05.2019.

Більш того, свідок ОСОБА_8 зазначила, що їй не відомо, у зв`язку з чим зроблено висновок про діяльність ФОП ОСОБА_1 саме за адресою АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_7 пояснювала, що в ході проведення аналізу було з`ясовано, що ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність також за вказаною адресою АДРЕСА_1 , оскільки в куточку покупця була розміщена інформація саме про позивача.

Таким чином, будь-яких документів, що стали підставою для проведення відвідування та в яких містилась інформація про місце здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 відповідачем надано не було.

При цьому, суд критично ставиться до інформації, зазначеної в протоколі від 05.12.2018 (а.с.49), та підтвердженої показаннями свідка ОСОБА_12 з приводу того, що в куточку покупця містилась інформація про ФОП ОСОБА_1 , оскільки в цьому ж протоколі зазначено, що зазначена інформація була розміщена у недоступному місці (занадто високо). Крім того, будь-яких доказів, як то фото чи відеозапису на підтвердження того, що в куточку покупця магазину за адресою АДРЕСА_1 малась інформація про ФОП ОСОБА_1 відповідачем також не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що приймаючи розпорядження та видаючи направлення на інспекційне відвідування відповідач не мав жодного належного підтвердження того, що ФОП ОСОБА_1 здійснює свою господарську діяльність саме адресою АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_16 пояснювали, що під час інспекційного відвідування 12.12.2018 в магазині знаходилось 6 осіб продавців. ФОП ОСОБА_1 не було, її запросили. Всі, хто перебував в магазині себе не назвали. ОСОБА_8 , крім іншого пояснила, що ФОП ОСОБА_1 , коли прибула, повідомила, що вона не відмовляється від відвідування та отримала направлення, з приводу документів, сказала, що документів тут нема, а вони там, де повинні бути, а приміщення здає в суборенду, однак, будь-яких доказів надано не було. На питання, хто є власник, особи, які були в приміщенні, повідомили, що власником є ФОП ОСОБА_1 .

Суд також критично ставиться до вказаних пояснень свідків як на доказ здійснення ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності саме за адресою АДРЕСА_1 , враховуючи наступне.

З пояснень свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , вбачається, що під час інспекційного відвідування уповноважені особи відповідача повідомлялись, що саме вони здійснюють підприємницьку діяльність за адресою АДРЕСА_1 , та вказане приміщення орендують у ФОП ОСОБА_1 . Саме у зв`язку з цим було вказано про неї як про власника в ході спроби проведення інспекційного відвідування уповноваженим особам відповідача.

Також, ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він є сином ФОП ОСОБА_1 Приміщення орендує з вересня 2018р. згідно договору суборенди. Під час інспекційного відвідування він повідомляв, що ФОП ОСОБА_1 за даною адресою не здійснює, однак, у зв`язку з тим, що перевіряючі наполягали на участі його матері, він зателефонував ФОП ОСОБА_1 і сказав, що її хочуть тут бачити. Під час безпосередньої розмови матері з уповноваженими особами виконавчого комітету Роменської МР він не був присутній.

ОСОБА_5 пояснювала, що вона орендує приміщення у ФОП ОСОБА_1 з 01.12.2018 згідно договору суборенди близько 50кв.м. за 1000грн в місяць, та вона повідомляла про те, що саме вона разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , здійснює діяльність за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 пояснювала, що вона орендує приміщення у ФОП ОСОБА_1 з 01.12.2018 згідно договору суборенди близько 50кв.м. за 1000грн в місяць. Вона була присутня, коли ФОП ОСОБА_1 повідомляла, що не здійснює за адресою АДРЕСА_1 господарську діяльність, а здає в суборенду. Окремо свідок зазначила, що терміналом АТ КБ «Приватбанку» вона користувалась за усною домовленістю з ОСОБА_15 (далі - ОСОБА_15 ).

Твердження вказаних свідків про оренду приміщення за адресою АДРЕСА_1 підтверджується також договорами оперативної оренди об`єкта нерухомості та договорами суборенди, а також листом Роменського управління ГУ ДФС в Сумській області від 08.04.2019 (а.с.106), в якому зазначено, що згідно поданої приватними підприємцями Форми №20-ОПП, відділ магазину за адресою АДРЕСА_1 орендується ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

При цьому, в судовому засіданні встановлено, що згідно договору оперативної оренди об`єкта нерухомості від 02.06.2016 позивач орендує приміщення загальною площею 174кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , у ПП РСС «Коопзаготпром» (а.с.9-12).

Згідно договору суборенди від 10.09.2017 вказане приміщення площею 45кв.м. орендувала ОСОБА_3 (а.с.98), з 21.09.2018 - ОСОБА_4 згідно договору суборенди від 21.09.2018, укладеного між позивачем та ОСОБА_4 (а.с.13).

З 01.12.2018 залишок приміщення було передано в суборенду ОСОБА_6 та ОСОБА_5 згідно договорів суборенди від 01.12.2018, укладеного між позивачем та ОСОБА_6 (а.с.14) та від 01.12.2018, укладеного між позивачем та ОСОБА_5 (а.с.15).

Таким чином, як вбачається з досліджених документів, станом на 12.12.2018-13.12.2018 позивач не здійснювала за вказаною адресою АДРЕСА_1 господарської діяльності.

Посилання як на доказ здійснення господарської діяльності на чек роs-терміналу АТ КБ «Приватбанку» (а.с.57,75) не приймається судом до уваги, оскільки вказаний чек містить два прізвища, в тому числі ОСОБА_1 та ОСОБА_15, та не може бути доказом того, що саме ФОП ОСОБА_1 здійснює діяльність у вказаному приміщенні з використанням зазначеного роs-терміналу, тим паче, як пояснила свідок ОСОБА_6 вказаний терміна використовувався саме нею за усною домовленістю з ОСОБА_15 , яка і сплачувала відповідні кошти банку (а.с.134-136).

Посилання на відеозаписи та записи телефонних розмов (а.с.72), як на доказ здійснення позивачем господарської діяльності та використання найманої праці за адресою АДРЕСА_1 також не може бути прийнято до уваги, оскільки вказані записи не можуть достовірно підтвердити той факт, що ФОП ОСОБА_1 здійснює діяльність саме за вказаною адресою.

Дійсно, відповідно до п.п. 11,22 Порядку №295 інспектори праці без попереднього повідомлення мають право: мають право фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки. Матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті. В той же час на диску, що наданий відповідачем номер акта відсутній, про долучення такого диска до акта відмітка в самому акті відсутня (а.с.72).

Відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, визначеному законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Наданий відповідачем електронний доказ електронним цифровим підписом не засвідчений. Представником відповідача не повідомлено про місце знаходження оригіналу аудіозаписів чи відеофайлів, що містяться на диску. Досліджений у судовому засіданні диск містить кілька окремих розрізнених аудіозаписів та відеофайлів незначної тривалості. У зв`язку з цим неможливо у такому випадку встановити чи піддавались файли обробці чи іншим змінам.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно із ч.1 ст.74 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що наданий відповідачем електронний доказу у вигляді диску для лазерних систем зчитування, що містить кілька аудіофайлів та відеофайлів, не є належним та допустимим та не може бути прийнятий судом до уваги.

Посилання відповідача в обґрунтування своєї позиції на листи Роменського управління ГУ ДФС у Сумській області 19.12.2018 № 243/10/18-28-52-13 (а.с.65), від 28.03.2019 № 451/9/18-28-52-52 (а.с.73), листи Роменського ОУПФУ в Сумській області від 25.03.2019 №1399/06-11 (а.с.76), від 12.04.2019 №1781/06-11 (а.с.107), як на доказ здійснення ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності за адресою АДРЕСА_1 та використання найманої праці суд не приймає до уваги, оскільки, лист Роменського управління ГУ ДФС у Сумській області 19.12.2018 № 243/10/18-28-52-13 (а.с.65), є відповіддю на запит відповідача, що був направлений вже після здійснення інспекційного відвідування та складення акту про неможливість проведення інспекційного відвідування, тому посилання на них як на підставу підтвердження місця проведення господарської діяльності позивачем саме під час інспекційного відвідування є безпідставним.

Всі інші листи були отримані відповідачем після прийняття оскаржуваного рішення та не були покладені в основу його прийняття, а відтак, в силу ч.3 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України виконавчий комітет Роменської МР не може на них посилатись.

Крім того, як вбачається із листів Роменського ОУПФУ в Сумській області від 25.03.2019 №1399/06-11 (а.с.76), від 12.04.2019 №1781/06-11 (а.с.107), ФОП ОСОБА_1 з вересня 2018 року не звітує за найманих працівників. Тобто також не містить інформації про місце здійснення ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності чи про те, що має використовує найману працю.

З посиланням на листи Роменського управління ГУ ДФС у Сумській області 19.12.2018 № 243/10/18-28-52-13 (а.с.65), представник відповідача повідомляє, що ФОП ОСОБА_1 відповідно до звіту форми 20-ОПП було вказано в тому числі місце здійснення господарської діяльності за адресою АДРЕСА_1 . У випадку ж наявності змін, позивач у відповідності до п. 298.6 ст. 298 Податкового кодексу України мала оновити таку інформацію.

В той же час відповідно до листа Роменського управління ГУ ДФС у Сумській області від 01.07.2019 наданого на запит представника позивача про отримання копії звіту поданого ФОП ОСОБА_1 в 2018р. про що зазначено у листі від 19.12.2018 (а.с.65), надано копія звіту саме за 2013 рік (а.с.138,139). В той же час вже з 2017 року, як встановлено в судовому засіданні, приміщення за адресою АДРЕСА_1 , позивачем здається в суборенду, а порушення позивачем вимог податкового законодавства в частині повідомлення зміни податкової адреси місця провадження господарської діяльності не є предметом спору у даній справі.

Порушення позивачем порядку укладення договорів чи порушення умов договору, укладеного з ПР РСС «Коопзаготпром» також не приймається до уваги, оскільки вказане не є предметом розгляду даної справи та не може підтвердити той факт, що позивач здійснює діяльність за адресою АДРЕСА_1 , тим паче, як вже зазначалось вище відповідно до листа Роменського управління ГУ ДФС в Сумській області від 08.04.2019 (а.с.106), згідно поданої приватними підприємцями Форми №20-ОПП, відділ магазину за адресою АДРЕСА_1 орендується ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Крім того, на підтвердження того, що ФОП ОСОБА_4 здійснює торгівлю за вказаною адресою позивачем надано копію ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (а.с.86).

Таким чином, відповідачем не надано жодного належного доказу на підтвердження того, що ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність за адресою АДРЕСА_1 та використовує за вказаною адресою найману працю.

При цьому, за приписами ст.2 Закону №877-V, п.16 Порядку №295 суть контрольного заходу у вигляді інспекційного відвідування полягає у тому, що уповноважена особа має проводити перевірку саме за адресою суб`єкта господарювання, який інспектується.

В той же час, акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ОМС-СМ 2447/1045/НП від 13.12.2018 було складено не за адресою здійснення господарської діяльності позивача: АДРЕСА_2 , де на підставі договору оренди від 01.01.2017 орендує приміщення магазину у громадянина ОСОБА_2 (а.с.97). При цьому, варто відмітити, що про даний факт було відомо відповідачу, що вбачається з протоколу наради від 05.12.2018 (а.с.49).

Крім того, відповідно до абз.7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

З системного аналізу вищенаведеної норми чинного законодавства вбачається, що відповідальність юридичних та фізичних осіб - підприємців, згідно абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України є можливою у разі:

- якщо суб`єкт господарювання використовує найману працю,

- вчинення дій, передбачених абзацом 6 ч. 2 ст. 265 КЗпП України (недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведення);

- вчинення таких дій при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, а саме - з питань додержання трудового законодавства в частині належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками.

З аналізу вказаної норми основною умовою для застосування санкцій згідно абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України є використання найманої праці суб`єктом господарювання. В той же час, відповідачем не було надано жодного належного доказу про те, що ФОП ОСОБА_1 використовує найману працю за адресою АДРЕСА_1 .

Ще однією умовою для настання відповідальності за порушення вимог законодавства про працю, передбаченої абз.7 ч. 2статті 265 КЗпП України, є створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці при проведенні інспекційного відвідування, яке може виражатись в ненаданні інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, а також у перешкоді в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 Порядку № 295, а саме:

- під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

- ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

- наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

- за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

- на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

- фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

- отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Тобто, під поняттям «створення перешкод» законодавець розуміє активну поведінку посадової особи об`єкту відвідування, направлену на перешкоджання інспектору праці під час здійснення інспекційного відвідування отримувати необхідну для цього інформацію та належним чином реалізувати свої повноваження, що є підставою для складання акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

До інших підстав для складання акта про неможливість проведення інспекційного відвідування законодавець відносить відсутність об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням, а також відсутність документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, тобто такий акт складається у випадку неможливості проведення інспекційного відвідування, не пов`язаного із створенням перешкод.

Водночас, саме по собі складання посадовими особами відповідача акта про неможливість проведення інспекційного відвідування через не наданням ФОП ОСОБА_1 інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; не надання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/ відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування; не надання керівником та працівниками об`єкта відвідування усних та письмових пояснень з питань, що стосуються законодавства про працю, не може вважатись достатньою самостійною підставою для притягнення до відповідальності за абз.7 ч.2 ст.265 КЗпП України. Більш того, 12.12.2018 під час спроби проведення інспекційного відвідування за адресою АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_1 повідомляла, що приміщення за вказаною адресою передано в суборенду, тобто надавала усні пояснення, відтак твердження, що позивач таких не надала, не відповідає дійсності.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова була прийнята не на підставі вимог КЗпП України, не обґрунтовано без з`ясування всіх обставин справи, така постанова не може відповідати критеріям правомірності, встановленим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вказане положення, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Роменської МР суму судового збору в розмірі 3723грн., сплаченого ним за подання позовної заяви згідно квитанції 0.0..1 від 13.03.2019 (а.с.3) та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 576,30грн. згідно квитанції від 13.03.2019 №0.0..1 (а.с.24).

Що стосується стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що у відповідності до ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 4 статті 134 цього Кодексу передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Цюпкою О.В. 13.03.2019 був укладений договір про надання правової допомоги (а.с.18). Відповідно до умов договору адвокат надає клієнту, ФОП ОСОБА_1 , правову допомогу, пов`язану із оскарженням у судовому порядку постанови виконавчого комітету Роменської МР №ОМС-СМ 2447/1045/НП/СПТД-ФС від 28.12.2018. Вартість наданої адвокатом правової допомоги у межах даного договору становить фіксовану суму - 6000,00грн.

На підтвердження оплати послуг адвоката у розмірі 6000,00грн. позивачем надано квитанцію від 13.03.2019 №4 (а.с.19) та опис робіт виконаних адвокатом за договором від 13.03.2019 (а.с.20), відповідно до якого адвокатом на виконання умов вказаного договору було здійснено ознайомлення з матеріалами оскаржуваної постанови та наданими клієнтом документами, підготовлено позовну заяву та заяву про виклик свідків та заяву про забезпечення позову, за вказаним описом адвокатом планувалось надати відповідь на відзив та брати участь у судових засіданнях. На виконання вказаного представником позивача було подано відповідь на відзив (а.с.95) та представник позивача неодноразово брав у судових засіданнях тривалістю 30хвилин (а.с.91), 14хлилин (а.с.115), 1година 50хвилин (а.с.126-127) та близько 3 годин, зокрема в засіданні 30.07.2019.

Дослідивши опис виконаних робіт про обсяг наданих послуг згідно з договором, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, значення справи для сторони, суд приходить висновку, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000грн. пов`язані саме з розглядом справи при оскарження постанови, якою накладено штраф на позивача у розмірі 372300грн. є співмірними із складністю справи, а розмір заявлених витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

За таких обставин суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00грн. мають бути компенсовані в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області (42000, Сумська область, м.Ромни, бульвар Шевченка, буд.2, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 28.12.2018 №ОМС-СМ 2447/1045/НП/СПТД-ФС, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 372300,00грн.

Стягнути з виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області (42000, Сумська область, м.Ромни, бульвар Шевченка, буд.2, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця Вінніченко Олени Володимирівни ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в рахунок повернення сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 4 299 (чотири тисячі двісті дев`яносто дев`ять) грн. 30коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) грн. 00коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 09.08.2019.

Суддя І.Г. Шевченко