Справа № 200/8685/19-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2019-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2019 р. Справа№200/8685/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Командування Сухопутних військ Збройних сил України про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Командування Сухопутних військ Збройних сил України в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Командування Сухопутних військ Збройних сил України щодо залишення матеріалів та звернення ОСОБА_1 про визнання учасником бойових дій без реалізації;

зобов`язати Командування Сухопутних військ Збройних сил України повторно розглянути матеріали та письмове звернення ОСОБА_1 про встановлення статусу учасника бойових дій та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що має посаду головного капелана Донецької Єпархіі митрофорний, є протоієреєм, окремо духовно опікується військовою частиною НОМЕР_1 з 2016 року. З 2014 року духовно опікувався морськими піхотинцями на волонтерських засадах на лінії розмежування під смт. Гнутово, Талаківка, Широкине та ін.. Під час капеланського служіння залучався до участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічи і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях забезпеченні їх здійсненні, систематично здійснював волонтерську діяльність в зазначених районах. Наказом Міністра оборони України від 14.12.2016 року №685 затверджено особливості роботи капеланської служби, яка здійснює свою діяльність в тому числі і в умовах проведення бойових дій, під час операцій на найнебезпечніших ділянках фронту.

Позивач вважає, що у зв`язку з вищевикладеними обставинами набув права на отримання статусу ОСОБА_2 , внаслідок чого звернувся до командуючого військами ОК «Південь» з відповідним зверненням, проте у відповідь отримав лист, згідно змісту якого зазначено, що документи, надані після 25.07.2018 року, не розглядаються.

27.05.2019 року позивач отримав лист Командування Сухопутних військ Збройних сил України Д. Руденко, згідно змісту якого звернення позивача щодо надання статусу УБД було залишено «без реалізації». Позивач вважає таку бездіяльність протиправною та просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 15.07.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Командування Сухопутних військ Збройних сил України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач відзив на позов через канцелярію суду не надавав.

До судового засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на зазначене, оскільки у судове засідання не прибули представники сторін, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

З довідки по участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення від 10.11.2018 року № 1643, позивач в період з 13.05.2018 року по 02.07.2018 року, з 14.07.2018 року по 23.07.2018 року, з 01.08.2018 року по 01.09.2018 року, з 26.09.2018 року по 10.11.2018 року приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення.

Зазначене підтверджується інформаціїєю з Наказів від 14.05.2018 року № 122, від 08.06.2018 року № 8/ДСК, від 12.06.2018 року № 39, від 025.07.2018 року № 178, від 13.07.2018 року № 69, від 14.08.2018 року № 97 (витяги)

Листом від 09.02.2019 року позивач звернувся до Командуючого військами ОК «Південь» з проханням позитивно розглянути звернення щодо надання статусу УБД.

У відповідь на вищевказаний лист, Листом від 15.03.2019 року № 2393/5/3/274 Начальником управління персоналу-заступником начальника штабу військової частини НОМЕР_2 було повідомлено, що комісія Командування сухопутних військ ЗСУ з питань розгляду матеріалів про визнання учаниками бойових дій, виконуючи вимоги змін до п. 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», не розглядає документи, які надані на розгляд після 25.07.2018 року.

З листа Міністерства у справах ветеранів України від 06.05.2019 року № 579/02 вбачається, що документи ОСОБА_1 надіслані до Генерального штабу ЗСУ та викладено прохання про вжиття заходів реагування для вирішення порушеного питання згідно з чинним законодавством.

Згідно Листа Військової частини НОМЕР_3 № 116/9/2/2769 від 27.05.2019 року, розгляд питання щодо надання статусу учасника бойових дій категорії «працівник» не належить до компетенції комісії Командування Сухопутних військ ЗСУ з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, засідання з цього приводу не проводяться. Враховуючи зазначене, матеріал з питань розгляду комісією Командування Сухопутних військ Збройних Сил України матеріалів про визнання учасниками бойових дій повернуто без реалізації для подальшого подання до розгляду відповідної комісії органу соціального захисту населення за місцем реєстрації заявника згідно додатку.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовано Конституцією, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413.

Відповідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у редакції чинній до 25.07.2018 року) учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України. Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації визначаються відповідно до Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях". Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідний Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413 (далі - Порядок №413).

Згідно пункту 2 Порядку №413 (у редакції чинній до 25.07.2018 року), статус учасника бойових дій надається, зокрема, військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони. Держспецзв`язку, ДСНС. Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Пунктом 2-1 Порядку №413 визначено, що статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Отже, у відповідності до зазначених норм, право на отримання статусу учасника бойових дій має особа зазначена у пункті 19 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка залучалась до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів.

25 липня 2018 року вступив в силу Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо соціального захисту постраждалих учасників Революції Гідності та деяких інших осіб» від 22 травня 2018 року №2443-VIII, яким у Законі України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в абзаці першому пункту 19 статті 6 слова "та працівники" і "працівники" виключити.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Офіційне тлумачення частини першої статті 58 встановлено в рішенні Конституційного Суду № 1-рп/99 від 09.02.99 року, за яким дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Як встановлено судом, позивач в період з 13.05.2018 року по 02.07.2018 року, з 14.07.2018 року по 23.07.2018 року, з 01.08.2018 року по 01.09.2018 року, з 26.09.2018 року по 10.11.2018 року приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення.

Таким чином, через 30 днів з моменту залучення до проведення антитерористичної операції, тобто 11.06.2018 року, ОСОБА_1 набув право на отримання статусу учасника бойових дій.

При цьому суд зазначає, що надання статусу учасника бойових дій пов`язується безпосередньо з участю у здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях протягом 30 днів, та не залежить від дати направлення відповідних документів для вирішення питання про надання такого статусу.

Лист-рішення комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій, обґрунтовано тим, що з 25.07.2018 року категорія «працівники» виключена з переліку осіб, які визнаються учасниками бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Так, дійсно Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо соціального захисту постраждалих учасників Революції Гідності та деяких інших осіб» від 22 травня 2018 року № 2443-VIII було виключено в абзаці першому пункту 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» слова "та працівники" і "працівники". Зазначений закон набрав чинності 25.07.2018 року.

Отже у даному випадку виключення «працівників» з числа осіб, яким надається статус учасника бойових дій, не позбавляє позивача права на отримання такого статусу, оскільки зміни у законодавстві відбулись вже після набуття останнім права на отримання статусу учасника бойових дій.

За таких обставин суд дійшов висновку, що Комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій протиправно прийнято рішення, яким документи ОСОБА_1 повернуто на доопрацювання, а право позивача на отримання статусу учасниками бойових дій підтверджено належними доказами.

Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Командування Сухопутних військ Збройних сил України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Керуючись положеннями КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 ) до Командування Сухопутних військ Збройних сил України (м. Київ, в. Дехярівська, 19, ЄДРПОУ ) про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Командування Сухопутних військ Збройних сил України щодо залишення матеріалів та звернення ОСОБА_1 про визнання учасником бойових дій без розгляду.

Зобов`язати Командування Сухопутних військ Збройних сил України повторно розглянути матеріали та письмове звернення ОСОБА_1 про встановлення статусу учасника бойових дій та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VIIПерехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 16.08.2019 року.

Суддя В.В. Стойка