Справа № 209/2351/19
Суддя: Шендрик К. Л.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/2351/19
Провадження № 2-а/209/63/19
РІШЕННЯ

Іменем України

05 серпня 2019 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участі секретаря Полухіної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Семенової Ірини Анатоліївни про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить: скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1261290 від 24 червня 2019 року винесену інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департамент патрульної поліції сержантом поліції Семеновою Іриною Анатоліївною відносно нього про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень; справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП - закрити.

На обґрунтування вимог позивач зазначив, що 24 червня 2019 року він керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGA 18.360 (номерний знак НОМЕР_1 ) причепом марки ВЕСТТ 975310 (номерний знак НОМЕР_2 ). На автомобільній дорозі М-12 у Вінницькій області транспортний засіб був зупинений інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департамент патрульної поліції сержантом поліції Семеновою Іриною Анатоліївною та винесено відносно нього Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АВ № 1261290. Відповідно до вище вказаної постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП України. Як зазначено в оскаржуваній станові: «водій керуючи ТЗ здійснив перевезення великогабаритного вантажу з дозволом 04 НГ від 15.06.2019 р. по 29.07.2019 р. без супроводження автомобілем прикриття вказаним у дозволі, чим порушив п. 22.5 ПДР ...» та накладено на нього штраф у розмірі 510 гривень.

Перевезення вантажу здійснювалось відповідно до узгодженого дозволу №04 НГ від 15 червня 2019 року. Відповідно до вказаного дозволу, він мав право на перевезення вантажу параметри якого не більше:_ширина - до 3.75 м., довжина - до 22 м., висота -- до 4.49 м., загальною вагою - до 40,00 т., навантаження на найбільш навантажену вісь - до 11 т. і вантаж може виступати за задній габарит ТЗ не більше 1.5 м. та два транспортних засоби виділених для супроводження автомобілем прикриття марки FIAT NUOVO DOBLO, державний номер НОМЕР_3 та Ford transit державний номер НОМЕР_4 . Транспортна ширина вантажу не перевищувала 3,5 м, даний факт підтверджується доданим витягом з сайту щодо характеристики вантажу. Відповідно до п. 27 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, що затверджений постановою КМУ від 18 січня 2001 р. №30 - супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3.5 чи довжина 24 метри. Вважає постанову незаконною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у даному правопорушенні, працівник поліції не в повній мірі встановив необхідні для вирішення справи обставини, висновки, які надав працівник поліції не відповідають обставинам справи, тому ця Постанова підлягає скасуванню.

Позивач у позовній заяві просив розглянути справу у спрощеному провадженні без його участі.

Ухвалою суду від 12 липня 2019 року вказану позовну заяви прийнято до провадження та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 22 липня 2019 року.

05 серпня 2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позов з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. У відзиві представник відповідача зазначив, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказує, що Під час патрулювання 24 червня 2019 року інспектором роти № 2 БУПП у Вінницькій області ДПП Семеновою І.А. А/Д М12 363 км водій, керуючи транспортним засобом, перевозив великогабаритний вантаж, з дозволом 13128901-1 204НГ від 15 червня 2019 року по 29 липня 2020 року без супроводження автомобілем вказаним у дозволі, чим порушив п. 22.5 ГІДР України та Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. Відповідно до вище зазначених Правил необхідність супроводу великогабаритного та великовагового транспортного засобу спеціального призначення патрульним автомобілем Національної поліції чи автомобілем прикриття визначається уповноваженим підрозділом Національної поліції під час видачі дозволу з урахуванням необхідності забезпечення безпечних умов дорожнього руху. Супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 чи довжина 24 метри.В даному дозволі 04НГ було чітко прописано, що вантаж має перевозитись зі супроводом, однак цього не було виконано, тому працівники поліції за результатами розгляду адміністративної справи, шляхом винесення Постанови, застосовали адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Поліцейським як посадовою особою, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення Позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження зроблено висновок про притягнення-Позивача до адміністративної відповідальності. Одночасно зазначають, що підстав у Відповідача для умисного спотворення обставин події не було. Таким чином, розглядаючи дану справу, інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Просить відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.

Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 червня 2019 року інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департамент патрульної поліції сержантом поліції Семеновою Іриною Анатоліївною була винесена постанова серії ЕАВ № 1261290 від 24 червня 2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Згідно вказаної постанови, позивач 24 червня 2019 року о 23.37 годині керуючи тз, здійснював перевезення великогабаритного вантажу з дозволом 13128901-1 204НГ від 15 червня 2019 року по 29 липня 2020 року без супроводження автомобілем прикриття вказаним у дозволі, чим порушив п. 22.5 ПДР. Вказані обставини підтверджуються копією постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 6).

Доводи позивача про те, що ПДР України він не порушував, суд вважає такими, що відповідають дійсності за наступних підстав:

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

При цьому основним документом, що надає право на рух великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, є дозвіл, що видається перевізнику Національною поліцією за наявності узгодження з дорожніми, комунальними підприємствами і організаціями.

На момент перевезення позивачем габаритного вантажу та на момент винесення інспектором оскаржуваної постанови, позивач мав при собі дозвіл 13128901-1 204НГ від 15 червня 2019 року по 29 липня 2020 року(а.с. 11) на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який дозволяв позивачу перевозити вантаж, а саме техніку, яка не перевищує нормативи вказані в дозволі, на вказаному транспортному засобі та по вказаному автошляху.

Відповідно до п. 24 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 чи довжина 24 метри. Під час супроводу автомобіль прикриття обладнується з додержанням вимог стандартів проблисковим маячком оранжевого кольору, ввімкнення якого не дає переваги в русі, а є тільки допоміжним засобом інформації для інших учасників руху. На автомобілі прикриття встановлюється дорожній знак "Об`їзд перешкоди з лівого боку", який повинен відповідати вимогам стандартів.

В даному випадку відповідачем не було враховано те, що габарити вантажу дозволяють рух без супроводу автомобілем прикриття, у зв`язку з чим був зроблений хибний висновок про порушення позивачем ПДР.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами частини 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 132-1 КУпАП, адміністративна відповідальність наступає за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. В санкції даної статті також вказано, що за дане правопорушення несуть відповідальність і водії.

Виходячи з вище викладеного, суд вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, інспектором роти № 2 БУПП у Вінницькій області ДПП Семеновою І.А. не було дотримано вимог ст.ст. 33, 280 КУПАП, тобто постанова винесена упереджено, а інспектором не об`єктивно досліджені та визначені ті обставини, які мають значення для винесення обґрунтованої постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1261290 від 24 червня 2019року підлягає скасуванню.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючисьст. ст. 9, 132-1, 251, 252 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 72, 73, 75, 77, ч. 9 ст. 205, ст. ст. 241, 242, 244, 245, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Семенової Ірини Анатоліївни про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАВ № 1261290 від 24 червня 2019 року, винесену інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департамент патрульної поліції сержантом поліції Семеновою Іриною Анатоліївною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 05 серпня 2019 року.

Суддя К.Л.Шендрик