Справа № 280/1688/19
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 280/1688/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року ( суддя першої інстанції Бойченко Ю.П) у справі №280/1688/19 за позовом судді Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_1 до Апеляційного суду Запорізької області про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

15.04.2019 ОСОБА_1 суддя Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Апеляційного суду Запорізької, Державної судової адміністрації України, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо складання, а відповідача щодо затвердження штатного розпису апеляційного суду Запорізької області на 2019 рік в частині розрахунку посадового окладу судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1 в розмірі 76 840 грн. без застосування регіонального коефіцієнту 1,2; визнати протиправними дії відповідача в частині здійснення нарахування суддівської винагороди судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1 в розмірі 76 840 грн. без застосування регіонального коефіцієнту 1,2 при обчисленні базового розміру її посадового окладу; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок суддівської винагороди судді ОСОБА_1 за березень 2019 року виходячи із розміру посадового окладу 92 208 грн. із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,2 при обчисленні базового розміру її посадового окладу, здійснивши донарахування в розмірі 23 052 грн. його суддівської винагороди та сплатити суддівську винагороду після утримання податків і зборів.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.04.2019 відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Апеляційного суду Запорізької області щодо складання, а Державної судової адміністрації України щодо затвердження штатного розпису апеляційного суду Запорізької області на 2019 рік в частині розрахунку посадового окладу судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1 в розмірі 76 840 грн. без застосування регіонального коефіцієнту 1,2 та про визнання протиправними дії Апеляційного суду Запорізької області в частині здійснення нарахування суддівської винагороди судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1 в розмірі 76 840 грн. без застосування регіонального коефіцієнту 1,2 при обчисленні базового розміру її посадового окладу.

В іншій частині позов до Апеляційного суду Запорізької області про зобов`язання вчинити певні дії ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.04.2019р. залишено без руху із визначенням необхідності у встановлений судом строк для усунення недоліків позовної заяви надати до суду, а саме: уточнену позовну заяву, в якій необхідно зазначити: відомості щодо наявності у позивача, або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів (документів), копії яких додано до заяви; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Копію паспорта позивача. Копії документів, доданих до позову, із додержанням вимог ст. 94 КАС України (засвідчені власним підписом із проставлянням дати такого засвідчення).

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року позовну заяву судді Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_1 до Апеляційного суду Запорізької області про зобов`язання вчинити певні дії повернуто.

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала про залишення позову без руху не ґрунтується на нормах КАС України, та оскільки така не підлягає оскарженню, доводи щодо незгоди з такою викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що наявні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, а апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції ухвали, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Статтею 55 Конституції України гарантовано, що кожен громадянин має право звернутися до суду за захистом прав і свобод, якщо ці права чи свободи порушені або порушуються, створено чи створюються перешкоди для їх реалізації, мають місце інші ущемлення прав і свобод.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За правилами ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Аналіз наведених норм показав, що метою залишення позову без руху є усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання.

При цьому, особа, яка подала позов не у відповідності вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України, має бути обізнана про недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і строк, встановлений для усунення недоліків.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що обставини, які свідчать про недодержання вимог, передбачених процесуальним законодавством для звернення до суду, мають бути такими, що перешкоджають відкриттю провадження у справі.

Недоліки, що є неістотними і які можуть бути усунуті в процесі підготовки справи до судового розгляду або під час розгляду справи не можуть бути перешкодою для відкриття провадження у справі.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції, вказав на те, що позивачем не виконані вимоги ухвали суду про залишення поданої позовної заяви без руху.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що не надання до суду засвідчених копій письмових доказів, хоча формально свідчить про невиконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, але не може бути перешкодою для гарантованого Конституцією України та Конвенцією про захист прав та основоположних свобод права на ефективний судовий захист, оскільки такий недолік може бути усунутий в процесі підготовки справи до судового розгляду або під час розгляду справи.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити перетворення судового процесу у безладний рух.

Разом із тим Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Вищезазначене дає підстави для висновку, що виявлені недоліки позовної заяви мають формальний характер і не перешкоджають суду вчинити дії, необхідні для відкриття провадження у справі, та розглянути спір по суті заявленого позову, а виявлені недоліки можуть бути усунуті судом шляхом витребування доказів.

Так, відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до приписів п.1, 2, 6 частини другої статті 173 КАС України завданням підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Тобто, суд першої інстанції з урахуванням принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі має повноваження запропонувати сторонам надати певні докази або зобов`язати відповідача надати такі.

Відтак, у разі відсутності у справі доказів, вказана обставина може бути усунута і після відкриття провадження по справі. Крім того, питання щодо витребування доказів суд може вирішити і на стадії відкриття провадження у справі.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Вимог, щодо надання копії паспорту зазначена норма статті КАС України не містить, отже зазначена вимога суду першої інстанції є протиправною.

Згідно з п. 11 ч.5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Суд першої інстанції залишаючи позовну заяву в цій частині без руху дійшов висновку, що вказане підтвердження в позові відсутнє, проте, як вбачається із позову позивачем зазначено, що тотожні позови про стягнення несплаченої в повному обсязі суддівської винагороди за січень і лютий 2019 року вже перебувають в провадженні Запорізького оружного адміністративного суду, у зв`язку з чим ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року відмовлено у відкритті провадження в частині зазначених позовних вимог, отже суд першої інстанції відмовляючи у відкритті провадження був обізнаний щодо наявності інших позовів позивача.

Також колегія суддів зазначає, що КАС України не містить норми щодо можливості подання позивачем, у тому числі і на вимогу суду, уточненого позову.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції приходить висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви, а тому, зазначена ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до статті 320 КАС України - підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 311, 312, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року у справі №280/1688/19 - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 19 серпня 2019 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва