Справа № 671/877/19
Суддя: Ніколова С. В.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 671/877/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2019 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.

з участю секретаря судового засідання Хрупайло Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Волочиську справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора ГРПП Волочиського ВП ГУНП в Хмельницькій області Гуменюка Олександра Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора ГРПП Волочиського ВП ГУНП в Хмельницькій області Гуменюка О.М. про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №904316 від 10 травня 2019 року, якою його, позивача, визнано винним у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 425 грн. В обґрунтування позову вказав, що він не порушував Правил дорожнього руху, оскільки 10 травня 2019 року не керував автомобілем автомобілем ВАЗ 2107 номерний знак НОМЕР_1 . Вказує, що працівник поліції виніс постанову про притягнення його до відповідальності та не взяв до уваги надані ним пояснення з приводу того, що він не був за кермом автомобіля і, відповідно, не керував ним. Вважає, що дана постанова є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки відсутні будь-які докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов, пояснили, що наведені у постанові порушення Правил дорожнього руху позивач не допускав, а тому підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього штрафу відсутні.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої цієї ж статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно вимог п. 2.1. "а" Правил дорожнього руху водій транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із п. 2.4 "а" Правил дорожнього руху на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно із ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено, що к ерування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 10 травня 2019 року інспектором ГРПП Волочиського ВП ГУНП в Хмельницькій області Гуменюком О.М. відносно позивача ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №904316. Даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 09 травня 2019 року року о 22 год. 45 хв. керував автомобілем марки ВАЗ 2107 номерний знак НОМЕР_1 в м. Волочиську по вул. Соборній, 1, не маючи при собі посвідчення водія категорії "В", чим порушив п. 2.1. "а" Правил дорожнього руху.

На час складання зазначеної постанови позивач не визнавав свою вину у порушенні вимог Правил дорожнього руху, що підтверджується його письмовими поясненнями, написаними власноручно на окремому аркуші.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За приписами ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

За змістом статті 31 вказаного Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Проте, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем ПДР, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото- чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідачем у даній справі, відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, не надано до суду належних та допустимих доказів правомірності свого рішення щодо визнання позивача винним у порушенні норм пункту п. 2.1. "а" Правил дорожнього руху. Посилання на жоден з доказів, які передбачені ст. 251 КУпАП, у винесеній відповідачем постанові відсутні. Під час розгляду справи в суді відповідачем таких доказів також не було надано суду та не повідомлено суд про наявність у нього доказів щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови, зокрема відеозаписів, показання свідків, тощо.

Враховуючи те, що відповідач не спростував пояснень та запереченьпозивача, не дотримався обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, суд приходить до висновку про скасування оскаржуваної постанови у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складуадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 71, 160 -163 КАС України, ст. ст. 7, 9, 126 ч. 1, 251, 280, 288, 289, 293, 294, 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд

вирішив :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №904316 від 10 травня 2019 року, винесену інспектором СРПП Волочиського ВП ГУНП в Хмельницькій області Гуменюком Олександром Миколайовичем про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повние рішення складено 13.08.2019р.

Суддя: