Справа № 160/4467/19
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2019 року Справа № 160/4467/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхно І.В, розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, -
16.05.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд:
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що:
- позивач є учасником наслідків ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсійні виплати із заниженням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону України «Про соціальний статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- 11.04.2019 року позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача з метою здійснення перерахунку пенсійного забезпечення з 01.08.2018 року, відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про соціальний статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.04.2019 року позивачу відмовлено у здійсненні такого перерахунку;
- станом на день подання даної позовної заяви відповідачем не був проведений перерахунок пенсії позивача;
- позивач вважає, що таким чином відповідач порушує його законне право на отримання повного пенсійного забезпечення з урахуванням положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про соціальний статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому останній оскаржив бездіяльність субєкта владних повноважень у судовому порядку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.05.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху та запропоновано позивачу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви.
28.05.2019 року позивачем отримано копію вищенаведеної ухвали, що підтверджується наявним у матеріалах справи поштовим повідомленням.
03.06.2019 року на виконання вищевказаної ухвали позивачем надано до суду копію адміністративного позову з доданими до нього документами для направлення відповідачу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року відкрито провадження в даній справи та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), відповідно до п.2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).
На виконання вимог вищезазначеної ухвали, 27.06.2019 відповідачем, засобами електронного звязку, надіслано на адресу адміністративного суду відзив на позовну заяву за вх. №4311-ел, в якому останній щодо задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі.
В обґрунтування свої позиції відповідач зазначає наступне:
- з 18.07.2012 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;
- 10.04.2019 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду з письмовою заявою про здійснення перерахунку пенсії, відповідно до вимог до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», при цьому вказану заяву було оформлено в довільній формі, до якої не було додано оригіналів та копій паспортних даних, що не відповідає встановленій законом формі заяви для перерахунку (призначення) пенсії;
- 16.04.2019 року відповідачем було розглянуто дану заяву відповідно до норм Закону України «Про звернення громадян» та надано позивачу відповідь, в якій розяснено останньому порядок проведення перерахунку пенсії, відповідно до норм діючого законодавства;
- відповідач зазначає, що оскільки управління Пенсійного фонду не відмовляло позивачу в перерахунку пенсії, то фактично по справі відсутній предмет позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 року відмовлено у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.06.2019 року щодо призначення розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
02.07.2019 року, через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду, відповідачем поданий оригінал відзиву на позовну заяву, до якого долучена копія пенсійної справи позивача.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 18.07.2012 року та отримує пільгову пенсію, відповідно до вимог п. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 12.11.1992 року ОСОБА_1 є ліквідатором наслідків Чорнобильської АЕС 2-ї категорії.
10.04.2019 року позивач звернувся до Покровського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з письмовою заявою, в якій просив провести перерахунок пенсійного забезпечення на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та вчинити дії, передбачені ст.ст. 15, 19 Закону України «Про звернення громадян».
16.04.2019 року відповідачем було розглянуто заяву позивача в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян», та надано відповідь, оформлену листом №2923/Х-09, про розгляд звернення.
Зазначеною відповіддю відповідачем розяснено позивачу порядок проведення перерахунку пенсії останнього, відповідно до норм чинного законодавства.
Не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо не здійснення перерахунку пенсії позивачу, останній звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) чи бездіяльності субєктів владних повноважень, суд зобовязаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) чи бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
За приписами ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу:
Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС:
- які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.1986 року по 31.12.1986 року - не менше 5 календарних днів - зменшення віку на 10 років;
- які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - зменшення віку на 8 років;
- які працювали з 01.07.1986 року по 31.12.1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році - зменшення віку на 5 років.
Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».
Пунктом 1.5 розділу І Порядку №22-1 передбачено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у звязку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сімї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сімї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.
Форма заяви про призначення/перерахунок пенсії визначена Додатком №3 до Порядку №22-1, відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (пункт 4.1 розділу ІV), в редакції Постанови Пенсійного фонду №13-1 від 07.07.2014; із змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного фонду №13-2 від 30.07.2015; в редакції Постанови Пенсійного фонду №11-1 від 23.05.2018.
Відповідно до пункту 1.7 розділу I Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у звязку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.
До заяви про перерахунок пенсії у звязку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у звязку зі зміною кількості членів сімї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені п.п. 2-4 п. 2.1, п. 2.6 цього розділу. (п. 2.7 розділу ІІ Порядку № 22-1).
Відповідно до п.4.1 розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.
Положеннями п.4.2 розділу ІV Порядку №22-1 встановлено,що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Згідно з п. 4.7 розділу IV Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і обєктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Приписи ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначають, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою ст. 35, частиною другою ст. 38, частиною третьою ст. 42 і частиною п'ятою ст. 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.
Частиною 5 цієї ст.45 цього Закону встановлено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
При цьому, статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» передбачено права громадян України на звернення до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Розділом ІІ Закону України «Про звернення громадян» визначений порядок розгляду звернень громадян.
Таким чином, з урахуванням наведених вище норм, підставою для призначення або перерахунку пенсії є відповідна заява особи законодавчо визначеної форми та додані до неї документи, за результатами розгляду яких пенсійний орган ухвалює відповідне рішення, а саме: про призначення або перерахунок пенсії чи про відмову у призначенні або перерахунку пенсії і створює правові наслідки для особи, а надходження до управління Пенсійного фонду заяви в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян», не можуть бути самостійною підставою для прийняття рішення про перерахунок або відмову у перерахунку пенсії, оскільки таким діям повинно передувати оформлене відповідною заявою волевиявлення пенсіонера.
З матеріалів справи вбачається, що 10.04.2019 року позивач не звертався до управління Пенсійного фонду з заявою встановленої форми, при цьому останній звернувся до відповідача з письмовою заявою про проведення перерахунку пенсії, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для вчинення дій визначених в порядку ст. ст. 15 та 19 Закону України «Про звернення громадян».
Отже, зазначена вище заява, за своєю суттю, є інформаційним запитом, на який Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано відповідь від 16.04.2019 року за №2923/Х-09, згідно з положеннями Закону України «Про звернення громадян». При цьому, в межах заявленого спору позивач, з вимогами про оскарження правомірності зазначеного рішення органу Пенсійного фонду до суду не звертався.
Суд звертає увагу, що пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії.
Згідно з ч. 4 вказаної статті у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобовязати відповідача субєкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобовязує субєкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Отже, так як позивачем не доведено того факту, що останній звертався до відповідача з заявою встановленої форми (відповідно до Порядку №22-1) та відповідними документами, то у суду відсутні підстави для визнання бездіяльності субєкта владних повноважень щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 протиправною та зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити такий перерахунок пенсії з 01.10.2018 року позивачу, збільшивши розмір пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу роботи позивача, у відповідності до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», забезпечивши при цьому виплату збільшеної пенсії не менш, ніж по день фактичного розрахунку та з урахуванням вже виплачених доплат за понаднормовий стаж позивача.
За положеннями частини першої ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ч.ч. 1 та 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною 1 ст.77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 9, 73-77, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
На підставі положень статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя І.В. Юхно