Справа № 1.380.2019.001652
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/6494/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів - Онишкевича Т. В., Сеника Р. П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року, ухвалене головуючим суддею Костецьким Н. В. у м. Львові, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Львівській області, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2019 року № 0-1326.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що суд першої інстанції з врахуванням даних, що містяться в Переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2019 року, розміщеному на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, дійшов до помилкового висновку про те, що середньоринкова вартість належного йому транспортного засобу марки - BMW, модель - 730LD, об`єм двигуна - 2993 куб.см., тип пального - дизель, рік випуску автомобіля - 2017 становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати. Зазначає, що з року випуску вказаного транспортного засобу минуло більше двох років та середньоринкова його вартість є меншою, ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати, відтак, такий не є об`єктом оподаткування транспортним податком.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 25 січня 2018 року є власником транспортного засобу марки BMW, Модель 730LD, 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2993 куб. см., паливо: D (дизельне паливо).

11 березня 2019 року Головним управлінням ДФС у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення № 0-1326, яким відповідно до підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України, визначено позивачу суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок за 2019 рік в розмірі 2083,33 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що розрахована Мінекономрозвитку середньоринкова вартість транспортного засобу позивача станом на 01 січня 2019 року становить більше ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати, відтак такий є об`єктом оподаткування, визначеним підпунктом 267.2.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Базою оподаткування відповідно до підпункту 267.3.1 статті 267 Податкового кодексу України є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до пунктів 267.5 та 267.6 статті 267 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року. Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Згідно з статтею 10 Податкового кодексу України транспортний податок належить до місцевих податків.

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком регламентовано Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 66 (далі - Методика).

Пунктами 13, 14 Методики визначено, що Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньо-ринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального. Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального.

Пунктом 2 Методики визначено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403.

Згідно з пунктом 4 Методики інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством Держзовнішінформ до Мінекономрозвитку.

Згідно з статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» мінімальна заробітна плата визначена у розмірі 4173 гривні.

Таким чином, об`єктом оподаткування транспортним податком у 2019 році є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, тобто понад 1564875 грн.

Слід зазначити, що на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України наведено перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2019 (звітного) року.

Так, до вказаного переліку віднесено автомобіль марки BMW, 7-Series, об`єм циліндра двигуна 3,0, дизель, Модель 730LD, рік випуску «до 2 років».

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що згідно з свідоцтвом про реєстрацію належного позивачу транспортного засобу рік його випуску - 2017, тобто календарною датою його виготовлення є 01 січня 2017 року.

Таким чином, з року випуску належного позивачу автомобіля минуло більше двох років, відтак, такий не належить до наведених у вищезазначеному переліку легкових автомобілів.

Як вбачається з наданого позивачем витягу з сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 01 квітня 2019 року, середньоринкова вартість транспортного засобу BMW 7-Series, 3.0, внутрішнього згорання, дизель, 2017 року випуску становить 1301142,50 грн, відтак, є меншою ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (1564875 грн).

Враховуючи викладене, оскільки легковий автомобіль позивача не відповідає визначеним підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України вимогам, а отже, не є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2019 році, що свідчить про протиправність визначення позивачу податкового зобов`язання оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням та наявність підстав для його скасування.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як встановлено апеляційним судом з матеріалів справи, позивач - ОСОБА_1 за подання позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп. згідно з платіжним дорученням від 01 квітня 2019 року № 71058 та за подання апеляційної скарги - судовий збір у розмірі 1153 грн 50 коп згідно з платіжним дорученням від 06 червня 2019 року № 89283.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги від 29 травня 2019 року № 13, ордер на надання правової допомоги серії ЛВ № 172403, копію протоколу погодження ціни (гонорару) від 29 травня 2019 року, згідно з яким виконавцю за надання правової допомоги виплачується сума винагороди (гонорару) у розмірі 5000 грн, копію рахунку на оплату від 12 липня 2019 року № 13, копію виписки по рахунку АО «Галицька правнича група» за 02 серпня 2019 року.

Враховуючи, що позов ОСОБА_1 задоволений, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області судових витрат в розмірі 6921 грн 90 коп.

Керуючись статтями 311, 315, 317 321, 322, Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року у справі № 1.380.2019.001652 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 11 березня 2019 року № 0-1326.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області (, місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати в розмірі 6921 (шість тисяч дев`ятсот двадцять одна) грн 90 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник