Справа № 140/2167/19
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2167/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нововолинсько-Іваничівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Волинської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Нововолинсько-Іваничівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Волинської області (далі - Нововолинсько-Іваничівське ОУПФУ, відповідач), в якому просить: 1) визнати дії Нововолинсько-Іваничівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 зарахувати стаж її роботи з 08.07.1982 по 15.02.1989, що становить 6 років 7 місяців 8 днів продавцем універмагу учбового комбінату Олександрійської райспоживспілки; з 18.02.1989 по 20.01.1999, що становить 9 років 11 місяців 2 дні, продавцем у дочірньому підприємстві «Креміньбудматеріали», до загального стажу та відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, протиправними; 2) зобов`язати Нововолинсько-Іваничівське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Волинської області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 в періоди з 08.07.1982 по 15.02.1989, що становить 6 років 7 місяців 8 днів продавцем універмагу учбового комбінату Олександрійської райспоживспілки; з 18.02.1989 по 20.01.1999, що становить 9 років 11 місяців 2 дні, продавцем у дочірньому підприємстві «Креміньбудматеріали», до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначити і виплачувати їй пенсію за віком з моменту звернення позивачки із заявою про призначення пенсії.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, а також зазначено, що судовий розгляд справи необхідно проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на звернення від 02.01.2019 позивачу Нововолинсько-Іваничівським ОУПФУ було відмовлено в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з тим що тривалість страхового стажу позивача складає 15 років 3 місяці 8 днів, при необхідному - 25 років. При розгляді заяви ОСОБА_1 відповідачем не зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи: з 08.07.1982 по 15.02.1989, що становить 6 років 7 місяців 8 днів, продавцем універмагу учбового комбінату Олександрійської райспоживспілки; з 18.02.1989 по 20.01.1999, що становить 9 років 11 місяців 2 дні, продавцем у дочірньому підприємстві «Креміньбудматеріали», оскільки позивачкою не надано уточнюючі довідки за вказаний період роботи. Позивач, керуючись вимогами Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» вважає такі дії відповідача неправомірними та просить зарахувати до страхового стажу відповідний період роботи, призначити і виплатити пенсію, з врахуванням даного страхового стажу, з моменту звернення позивачки із заявою про призначення пенсії.

У відзиві на позов № 12918/02-39 від 07.08.2019 відповідач його вимог не визнав, посилаючись на те, що механізм обов`язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних прав. Зокрема, згідно з частиною першою статті 16 Закону № 1058-IV, застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо. Згідно пункту 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Підтверджуючі документи за періоди, вказані ОСОБА_1 відсутні, тому відмова в частині зарахування даного стажу була цілком обґрунтована та законна.

Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подали, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 02.01.2019 досягла віку 58 років 9 місяців.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 23.03.1960 прізвище позивачки - ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 01.09.1979 та свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 07.06.1996 прізвище позивачки в період з 01.09.1979 по 07.06.1996 - ОСОБА_1 , після 07.06.1996 - ОСОБА_1.

02.01.2019 ОСОБА_1 звернулася до Нововолинсько-Іваничівського ОУПФУ із заявою про призначення їй пенсії за віком.

08.01.2019 Нововолинсько-Іваничівське ОУПФУ прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , зазначивши що на дату звернення із заявою про призначення пенсії за віком у позивачки наявний страховий стаж 1159 років 3 місяці 8 днів, при необхідному - 25 років. Нововолинсько-Іваничівське ОУПФУ не мало підстав враховувати стаж роботи з 08.07.1982 по 15.02.1989, що становить 6 років 7 місяців 8 днів, продавцем універмагу учбового комбінату Олександрійської райспоживспілки; з 18.02.1989 по 20.01.1999, що становить 9 років 11 місяців 2 дні, продавцем у дочірньому підприємстві «Креміньбудматеріали» та періоди отримання допомоги по безробіттю з 08.08.2008 по 27.02.2009, так як позивачкою не надано необхідних підтверджуючих довідок.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 07.03.2019 позивачка змінила прізвище на ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 до позовної заяви подано довідку № 01 від 15.01.2019, видану Олександрійською райспоживспілкою про те, що вона дійсно працювала в Універмазі учбового комбінату Олександрійської райспоживспілки з 08.07.1982 по 15.02.1989 (наказ № 103 від 07.07.1982; наказ № 35 від 15.02.1989).

Згідно відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань дочірнє підприємство «Фірма «Креміньбудматеріал», , де працювала позивачка у період з 18 02.1989 по 20.01.1999, та про що зроблено відповідні записи у трудовій книжці, знаходиться на стадії припинення, подані заявницею заяви про підтвердження періоду роботи у цьому підприємстві залишені без відповіді.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2013 № 1058-ІV (далі - Закон -1058), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до статті 9 Закону № 1058 в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 24 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.Згідно із частиною першою статті 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно вимог статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок ведення трудових книжок, за частину періоду досліджуваного судом, був врегульований Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 за №162, яка діяла до 29.07.1993.

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції № 162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

Відповідно до пункту 2.3 Інструкції № 162 всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення, повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Відповідно до пунктів 2.25 та 2.26 Інструкції № 162 записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Наприклад, «Звільнений за згодою сторін», пункт 1 статті 29 КЗпП РСФСР».

Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція №58), яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 18.08.1993 за № 110, та зазначено, що з прийняттям цього наказу Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.1985 № 252), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.90 № 412, не застосовується.

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується «05.01.1993».

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим рядком у графі 3 трудової книжки робиться запис: «Підприємство таке-то з такого-то числа переіменоване на таке-то», а у графі 4 проставляється підстава перейменування - наказ (розпорядження), його дата і номер.

Пунктом 4.1 Інструкції визначено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

З наведеного слідує, що Інструкцією № 58 встановлено відповідний порядок ведення записів у трудовій книжці.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За змістом пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз вищевказаного законодавства дає підстави вважати, що основним документом для підтвердження страхового стажу є трудова книжка, у яку внесені правильно записи про періоди роботи, а довідки мають надаватися у разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період, що визначає їх право на пенсію.

Відомості про роботу позивачки підтверджуються трудовою книжкою серія НОМЕР_5 .

Як встановлено судом, згідно записів трудової книжки позивачки серія НОМЕР_5 , остання працювала, зокрема:

- з 08.07.1982 по 15.02.1989 прийнята продавцем універмагу учбового комбінату Олександрійської райспоживспілки на підставі наказу № 103 від 07.07.1982, звільнена відповідно наказу № 35 від 15.02.1989;

- з 18.02.1989 по 20.01.1999 прийнята на посаду продавця у дочірньому підприємстві «Креміньбудматеріали» на підставі наказу № 38/К від 18.02.1989, звільнена відповідно наказу № 21/К від 20.01.1999.

Відповідач не зарахував стаж роботи у вказані періоди з 08.07.1982 по 15.02.1989, що становить 6 років 7 місяців 8 днів; з 18.02.1989 по 20.01.1999, що становить 9 років 11 місяців 2 дні, у зв`язку з відсутністю підтверджуючих довідок.

Статтею 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено право пенсійного органу вимагати відповідні документи для призначення пенсії, а пунктом 3 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» конкретизовано, у яких випадках пенсійний орган може скористатися таким правом (за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи).

Проаналізувавши подані ОСОБА_1 докази, суд приходить до висновку, що позивач з власної ініціативи зверталася до Олександрійської райспоживспілки та до дочірнього підприємства «Фірма «Креміньбудматеріал» з метою отримання довідок, які підтвердили б оспорювані періоди. Довідку № 01 від 15.01.2019, виданою Олександрійською райспоживспілкою, підтверджено, що позивач дійсно працювала в Універмазі учбового комбінату Олександрійської райспоживспілки з 08.07.1982 по 15.02.1989 (наказ № 103 від 07.07.1982; наказ № 35 від 15.02.1989). Відповіді від дочірнього підприємства «Фірма «Креміньбудматеріал» з причин, що не залежать від позивача, не було надано. Відповідач також на власні запити не отримав необхідних довідок про роботу від дочірнього підприємства «Фірма «Креміньбудматеріал».

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність правових підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоди роботи з 08.07.1982 по 15.02.1989, що становить 6 років 7 місяців 8 днів, продавцем універмагу учбового комбінату Олександрійської райспоживспілки; з 18.02.1989 по 20.01.1999, що становить 9 років 11 місяців 2 дні, продавцем у дочірньому підприємстві «Креміньбудматеріали».

Щодо позовної вимоги про зобов`язання призначити і виплачувати пенсію за віком з моменту звернення позивачки із заявою про призначення пенсії то суд зазначає наступне.

У рішенні Нововолинсько-Іваничівського ОУПФУ від 08.01.2019 відповідачем зазначено тривалість страхового стажу ОСОБА_1 15 років 3 місяці 8 днів, без періодів роботи з 08.07.1982 по 15.02.1989 та з 18.02.1989 по 20.01.1999.

Отже, задовольнивши позовну вимогу про зарахування в трудовий стаж ОСОБА_1 періоду роботи з 08.07.1982 по 15.02.1989 та з 18.02.1989 по 20.01.1999 та додавши наявний стаж, що дає право на пенсію, страховий стаж позивача, що дає право на пенсію у сумі складає 31 рік 9 місяців 18 днів. Відповідно до статті 26 Закону №1058 позивач має право на пенсію за віком, так як досяг 60 років і має страховий стаж не менше 25 років. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: зокрема, з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років. До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: зокрема, 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року.

Згідно вимог частини першої статті 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити повністю.

Відтак, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом визнання протиправними дій Нововолинсько-Іваничівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні стажу роботи з 08.07.1982 по 15.02.1989, що становить 6 років 7 місяців 8 днів продавцем універмагу учбового комбінату Олександрійської райспоживспілки та з 18.02.1989 по 20.01.1999, що становить 9 років 11 місяців 2 дні, продавцем у дочірньому підприємстві «Креміньбудматеріали» до загального стажу та відмови в призначенні пенсії за віком, зобов`язання Нововолинсько-Іваничівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Волинської області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 в періоди з 08.07.1982 по 15.02.1989, що становить 6 років 7 місяців 8 днів продавцем універмагу учбового комбінату Олександрійської райспоживспілки та з 18.02.1989 по 20.01.1999, що становить 9 років 11 місяців 2 дні, продавцем у дочірньому підприємстві «Креміньбудматеріали» до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на підставі статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначити і виплачувати їй пенсію за віком з моменту звернення позивачки із заявою про призначення пенсії.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, необхідно стягнути на користь позивача всі здійснені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 768,40 грн. на підставі квитанції № 2 від 18.02.2019 (а. с. 2) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 243, 245, 246, 257, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Нововолинсько-Іваничівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні стажу роботи з 08.07.1982 по 15.02.1989, що становить 6 років 7 місяців 8 днів продавцем універмагу учбового комбінату Олександрійської райспоживспілки та з 18.02.1989 по 20.01.1999, що становить 9 років 11 місяців 2 дні, продавцем у дочірньому підприємстві «Креміньбудматеріали» до загального стажу та відмову в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Нововолинсько-Іваничівське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Волинської області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 в періоди з 08.07.1982 по 15.02.1989, що становить 6 років 7 місяців 8 днів продавцем універмагу учбового комбінату Олександрійської райспоживспілки та з 18.02.1989 по 20.01.1999, що становить 9 років 11 місяців 2 дні, продавцем у дочірньому підприємстві «Креміньбудматеріали» до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на підставі статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначити і виплачувати їй пенсію за віком з моменту звернення позивачки із заявою про призначення пенсії.

Стягнути з Нововолинсько-Іваничівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Волинської області (45400, Волинська область, місто Нововолинськ, бульвар Шевченка, 7, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податку НОМЕР_6 ) судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255, 295 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф. А. Волдінер