Справа № 826/11401/16
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Літвіної Н.М.,

Собківа Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області, про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області, у якому просив визнати неправомірним та скасувати рішення Комісії від 11.06.2016 № VI-028/2016.

На обгрунтування вказаних позовних вимог, позивач зазначив, що оскаржуване рішення прийнято необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мали значення для прийняття рішення (вчинення дії), непропорційно, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілям на досягнення яких спрямоване оскаржуване рішення, що свідчить про обґрунтованість позову.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2019 позовні вимоги задоволено.

Визнано неправомірним та скасовано рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 11.06.2016 № VI-028/2016.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необ`єктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що на другій стадії дисциплінарного провадження «порушення дисциплінарної справи» перевіряється лише наявність ознак дисциплінарного проступку в діях адвоката.

Встановлення наявності/відсутності ознак дисциплінарного проступку, а також наявності/відсутності підстав для прийняття відповідного рішення є виключним (дискреційним) повноваженням ВКДКА/КДКА регіону як органу адвокатського самоврядування.

Зокрема звертає увагу, що передумовою притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього відповідного дисциплінарного стягнення за вчинення ним дисциплінарного проступку передує 4 процесуальні стадії: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Факт порушення дисциплінарної справи не тягне за собою негативних наслідків для позивача, оскільки оскаржуване рішення не є підтвердженням (встановленням) факту вчинення конкретного дисциплінарного проступку.

Рішення ВКДКА приймалось з урахуванням всіх наявних матеріалів та обставин справи, наявних у ВКДКА під час прийняття рішення, які були предметом розгляду під час дисциплінарного провадження у КДКА регіону та у ВКДКА.

У той час, позивачем не зазначено жодної процесуальної норми, яку було порушено відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення, а також жодної матеріальної норми, яка б підтверджувала порушення прав чи свобод позивача.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, у відповідності до положень ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами п. 2 частини першої ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до ст. 316 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у січні 2016 року на адресу Дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області від ОСОБА_2 (потерпілий у кримінальному провадженні № 0003309) надійшла заява б/н від 15.01.2016, в якій останній просив прийняти заходи щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_1. (а.с. 20-22 Том 1).

У подальшому, членом Дисциплінарної палати - ОСОБА_3., відповідно до ст. 38 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», проведена перевірка відомостей за зверненням ОСОБА_2 стосовно адвоката ОСОБА_1., за наслідками якої складена довідка б/н від 19.02.2018 (а.с. 28-32 Том 1).

Рішенням від 23.02.2016 Дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області від 23.02.2016, прийнятого за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 відносно адвоката ОСОБА_1., вирішено порушити щодо адвоката ОСОБА_1. дисциплінарну справу (номер справи - 542/15, реєстраційний номер - 542/0/14-2/2016) (а.с. 23-27 Том 1).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся зі скаргою № 170 від 08.03.2016 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, в якій просив скасувати рішення від 23.02.2016.

Рішенням ВКДКА від 11.06.2016 № VI-028/2016, прийнятого за результатом розгляду скарги голови Адвокатського об`єднання «НУМІНУМ» на рішення Дисциплінарної палати, вирішено скаргу - залишити без задоволення, а рішення від 23.02.2016 - без змін (а.с. 83-86 Том 1).

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того:

- ВКДКА у оскаржуваному рішенні лише продубльовані відображені Дисциплінарною палатою в рішенні від 23.02.2016 відомості, без наведення обґрунтувань;

- ВКДКА у оскаржуваному рішенні, як між іншим і Дисциплінарною палатою у рішенні від 23.02.2016, не вказано про відсутність отримання додаткових документів та/або матеріалів від осіб, визначених самостійно заявником у заяві від 15.01.2016, як і пояснень свідків.

- ВКДКА, здійснюючи розгляд скарги, у спірному рішенні, не відобразила оцінки доводів адвоката щодо необґрунтованості рішення від 23.02.2016.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень частини другої ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI).

Відповідно до ст. 2 Закону №5076-VI недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність.

З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

Згідно з частиною першою статті 21 Закону № 5076-VI, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний: дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики; на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору про надання правової допомоги; невідкладно повідомляти клієнта про виникнення конфлікту інтересів; підвищувати свій професійний рівень; виконувати рішення органів адвокатського самоврядування; виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством та договором про надання правової допомоги.

Статтею 33 Закону № 5076-VI, передбачено, що адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

За правилами статті 34 Закону №5076-VI підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.

Згідно з частиною першою статті 36 Закону №5076-VI, право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

У той же час, статтею 37 Закону №5076-VI встановлено, що дисциплінарне провадження складається з таких стадій: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.

За правилами статті 38 Закону №5076-VI член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань.

Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом.

За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.

Заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Частиною першою статті 39 Закону № 5076-VI, передбачено, що за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.

Таким чином, дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури вирішує питання щодо порушення або відмови в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката. Таке рішення КДКА приймається за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки.

При цьому, процедура розгляду дисциплінарної справи регулюється статтею 40 Закону № 5076-VI, яка встановлює, що дисциплінарна справа стосовно адвоката розглядається дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, на засадах змагальності.

Адвокат, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, та особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, мають право надавати пояснення, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, подавати докази на підтвердження своїх доводів, заявляти клопотання і відводи, користуватися правовою допомогою адвоката.

Під час засідання дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури ведеться протокол, який підписується головуючим та секретарем засідання.

Колегія суддів звертає увагу, що лише за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу (частина перша статті 41 Закону № 5076-VI).

Як свідчать матеріали справи, 22.01.2016 на адресу третьої особи від ОСОБА_2 (потерпілий у кримінальному провадженні № 0003309) надійшла заява б/н від 15.01.2016, в якій Заявник просив прийняти заходи щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності Адвоката.

Вказана заява вмотивована тим. що 18.12.2015, на підготовчому судовому засіданні, яке відбулось під головуванням судді Морозової І.В., адвокат ОСОБА_1 безпідставно та награно, з метою затягування судового розгляду та впливу на прокурора, ставив під сумніви особу прокурора Крисаня А.

Окрім того, під час очікування початку підготовчого засідання, позивач голосно повідомив секретарю судді Морозової І.В. та прокурору, з явною неповагою до Заявника та прокурора повідомив про те, що обвинувачений не з`явився у судове засідання через те, що прокурор довів його до суїциду, та робив Заявнику незрозумілі натяки, ставлячи відповідні питання.

Також, 18.12.2015 адвокат ОСОБА_1 вже у третій раз, зловживаючи своїм правом на відвід, безпідставно, заявив слідчому судді клопотання про відвід прокурора.

28.12.2015 в черговий раз судове засідання не відбулось у зв`язку з тим, що позивач подав безпідставну заяву про відвід судді Морозовій І.В.

Відповідно до частини першої, третьої статті 7 Правил адвокатської етики «Дотримання законності», затверджених Установчим З`їздом адвокатів України 17 листопада 2012 року (далі - Правила адвокатської етики) у своїй професійній діяльності адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний використовувати всі свої знання та професійну майстерність для належного захисту й представництва прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, дотримуючись чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності.

Адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або цим Правилам.

Згідно пунктів 1, 2 статті 43 Правил адвокатської етики, представляючи інтереси клієнта або виконуючи функцію захисника в суді, адвокат зобов`язаний дотримуватися вимог чинного процесуального законодавства, законодавства про адвокатуру та адвокатську діяльність, про судоустрій і статус суддів, іншого законодавства, що регламентує поведінку учасників судового процесу, а також вимог цих Правил, не виявляти неповаги до суду (суддів), поводитись гідно і коректно.

В ході судового розгляду справи адвокат не повинен, зокрема, порушувати порядок у судовому засіданні, припускатись сперечань з судом та висловлювань, що принижують честь і гідність суду або інших учасників процесу.

У силу вимог частини четвертої статті 45 Правил адвокатської етики адвокат не повинен вчиняти дій, спрямованих на невиправдане затягування судового розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що листом № 22/0/9-16 від 25.01.2016 Головою Дисциплінарної палати - Туляковою М.А. запропоновано позивачу надати письмові пояснення по суті питань, порушених у заяві від 15.01.2016 (а.с. 63 Том 2).

За наслідками перевірки відомостей за зверненням ОСОБА_2 , членом Дисциплінарної палати - ОСОБА_3., відповідно до ст. 38 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», складена довідка б/н від 19.02.2018, згідно з якою аналіз зібраних матеріалів та їх перевірки в сукупності, дають підстави вважати, що в діях адвоката ОСОБА_1 вбачаються ознаки дисциплінарного проступку.

У подальшому, 23.02.2016 Дисциплінарною палатою розглянуто на засіданні відомості, викладені у зверненні (вх. № 16/0/7-16 від 22 січня 2016 року) гр. ОСОБА_2 відносно адвоката ОСОБА_1, який здійснює адвокатську діяльність в адвокатському об`єднанні «Нумінум», довідці члена Дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області Іванової П.В., по суті порушених у зверненні питань та матеріалів перевірки, і прийнято рішення про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 (справа № 542/15).

Тобто, рішення про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1. ухвалене дисциплінарною палатою КДКА Одеської області на стадії розгляду питання про порушення дисциплінарної справи.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся зі скаргою № 170 від 08.03.2016 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, в якій просив скасувати рішення від 23.02.2016.

Відповідно до частини першої статті 52 Закону № 5076-VI, Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є колегіальним органом, завданням якого є розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.

Частиною четвертою статті 52 Закону № 5076-VI встановлено, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури: 1) розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури; 2) узагальнює дисциплінарну практику кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури; 3) виконує інші функції відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини п`ятої статті 52 Закону № 5076-VI, Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право: 1) залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без змін; 2) змінити рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури; 3) скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення; 4) направити справу для нового розгляду до відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та зобов`язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури вчинити певні дії.

Частиною сьомою статті 52 наведеного Закону передбачено, що рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури може бути оскаржено до суду протягом тридцяти днів з дня його прийняття.

Таким чином, Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення з урахуванням стадії дисциплінарного провадження.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням 11.06.2016 № VI-028/2016, прийнятим за результатом розгляду скарги позивача на рішення Дисциплінарної палати, вирішено скаргу голови Адвокатського об`єднання «НУМІНУМ» адвоката ОСОБА_1. - залишено без задоволення, а рішення Дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області від 23.02.2016 про порушення дисциплінарної справи відносного адвоката ОСОБА_1. - без змін.

Однак, сам факт порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката жодним чином не встановлює в його діянні факту вчинення ним дисциплінарного проступку.

Позиція суду першої інстанції про необґрунтованість оскаржуваного рішення ВКДКА зводиться до того, що відповідачем не було доведено встановлення ознак дисциплінарного проступку у діяннях адвоката ОСОБА_1. при виконанні ним функцій захисника, та не було доведено достатність формулювання дисциплінарного проступку позивача, й наявності доказів реальних неетичних дій такого адвоката.

Однак, надання оцінки в рішенні суду першої інстанції діям адвоката, його висловлюванням, та доводам, викладених в його скарзі є передчасними, так як вказане є предметом дослідження під час розгляду самої дисциплінарної справи та прийняття відповідного рішення у дисциплінарній справі.

У той же час, колегія суддів звертає увагу, що оскаржуване рішення про порушення дисциплінарної справи містить лише попередні висновки щодо наявності в діях адвоката ОСОБА_1. ознак дисциплінарного проступку та не встановлює факт вчинення позивачем конкретного дисциплінарного проступку.

Порушення дисциплінарної справи свідчить лише про те, що у процесі перевірки виявлені ознаки дисциплінарного проступку, які потребують більш детального дослідження на предмет їх підтвердження або ж спростування.

Крім того, пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» встановлено, що не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів особи, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецендентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Прийняття рішення про порушення дисциплінарної справи відносно позивача є рішенням КДКА, яке по своїй суті не порушує прав та інтересів позивача, є проміжним процесуальним рішенням, яке передує розгляду дисциплінарної справи та на вказаній стадії позивач має можливість надати КДКА докази на спростування доводів, які викладені у заяві (скарзі).

Лише рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності породжує у позивача права та обов`язки, які є обов`язковими до виконання та може порушувати права та інтереси адвоката.

З матеріалів справи вбачається, що 16.08.2016 рішенням ДП КДКА Одеської області вже за результатами розгляду дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 вирішено притягнути адвоката ОСОБА_1 . до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження за порушення ним п. 3 статті 7, п.2.5 статті 43, п.п. 1.4 статті 45, п. 3 статті 48 Правил адвокатської етики.

Рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 30.11.2016 №XI-018/2016 скаргу адвоката ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення ДП КДКА Одеської області від 16.08.2016 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження - без змін (а.с. 241-243 Том 2).

У даному випадку, вказане рішення є обов`язковим до виконання та породжує у позивача певні права та обов`язки, проте це рішення у цій адміністративній справі позивачем не оскаржується.

За правилами частини першої та другої статті 2 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до статті 6 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З системного аналізу положень наведених норм вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Таким чином, суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.

При цьому, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 11.06.2016 № VI-028/2016 прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з огляду на що відсутні підстави для визнання такого протиправним та скасування.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні.

Таким чином, на переконання колегії суддів, позовні вимоги не підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 243, 315, 317, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2019 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Н.М. Літвіна

Я.М. Собків