Справа № 580/1087/19
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1087/19 Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів Лічевецького І.О.,

Степанюка А.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.05.2019 по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, відповідно до змісту якого просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо встановлення розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці на рівні 84 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного утримання як судді у відставці в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 08.06.2016, зарахувавши до стажу, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, окрім стажу роботи на посаді судді Придніпровського районного суду м. Черкаси - 5 років 8 місяців 3 дні і судді господарського суду Черкаської області - 16 років 9 місяців 21 день, також половину строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті у період з 01.09.1971 по 30.06.1975 - 1 рік 11 місяців, роботу слідчим прокуратури Сараївського району Рязанської області у період з 01.07.1977 по 15.04.1978 - 9 місяців 14 днів згідно наданого господарським судом Черкаської області розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 06.08.2015 №03/9992/2015.

На обґрунтування вказаних позовних вимог, позивач вказує, що відповідачем протиправно відмовлено їй у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди та не зараховано до загального стажу роботи, що дає право на відставку половину строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті та роботу слідчим прокуратури Сараївського району Рязанської області.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03.05.2019 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо встановлення розміру щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , як судді у відставці на рівні 84 відсотків замість 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного утримання, як судді у відставці в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 08.06.2016, зарахувавши до стажу, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, окрім стажу роботи на посаді судді Придніпровського районного суду м. Черкаси 5 років 8 місяців 3 дні і судді господарського суду Черкаської області 16 років 9 місяців 21 день, також половину строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті у період з 01.09.1971 по 30.06.1975 1 рік 11 місяців, роботу слідчим прокуратури Сараївського району Рязанської області у період з 01.07.1977 по 15.04.1978 9 місяців 14 днів згідно наданого господарським судом Черкаської області розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 06.08.2015 №03/9992/2015.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою та посилаючись на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість рішення суду першої інстанції, а також порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.05.2019 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що матеріали справи не містять доказів про поважність причин пропуску строку на звернення з даним позовом, а саме зобов`язання відповідача провести з 08.06.2016 перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди.

Вказує, що підлягає застосуванню частина 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 №192-VIII, а саме: щомісячне довічне грошове утримання виплачується суддів у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотка заробітку, але не може бути більшим ніж 90% заробітної плати судді.

Враховуючи, що стаж роботи позивача на посаді судді становить 22 роки 5 місяців, відтак щомісячне довічне грошове утримання судді встановлено у розмірі 84% грошового утримання судді на відповідній посаді починаючи з 10.08.2016.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.05.2019 та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем звернено увагу на практику Верховного Суду щодо відсутності строкового обмеження виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з не проведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень.

Зазначає, що станом на 12.05.2010, тобто до відставки, ОСОБА_1 було призначено грошове утримання, як судді, який має право на відставку та продовжує працювати на посаді, та до стажу було зараховано половину строку навчання за денною формою у юридичному вузі та роботу на посаді слідчого органів прокуратури.

При цьому, з 25.05.2011 розмір такого грошового утримання позивача було 82%, у той час як на момент виходу у відставку було встановлено відповідачем лише 84 %.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами, ОСОБА_1 у період: з 01.09.1971 по 30.06.1975 навчалась у Харківському юридичному інституті; з 01.07.1977 по 15.04.1978 працювала слідчим прокуратури Сараївського району Рязанської області; з 09.02.1993 по 13.10.1998 була призначена на посаду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси; з 14.10.1998 була призначена на посаду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси та 05.08.2015 постановою Верховної Ради України №636-VIII звільнена у відставку з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку.

У подальшому, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Згідно розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №138556 від 12.08.2016 позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 86% від заробітку працюючого судді на відповідній посаді, однак у подальшому, через невірне визначення відсотку від заробітку працюючого судді на відповідній посаді (86% замість 84%), у жовтні 2016 року пенсійна справа позивача була приведена у відповідність.

У січні 2019 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій просила зарахувати до стажу, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання у розмірі 90% від заробітку працюючого судді на відповідній посаді - половину строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті у період з 01.09.1971 по 30.06.1975 - 1 рік 11 місяців та роботу слідчим прокуратури Сараївського району Рязанської області у період з 01.07.1977 по 15.04.1978 - 9 місяців 14 днів.

Листом від 08.02.2019 №115/К-10 позивача повідомлено про відсутність підстав для такого перерахунку з посиланням на те, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 84% визначено відповідно до чинного законодавства, а твердження позивача щодо встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у розмірі 90% заробітної плати не відповідає нормам чинного законодавства України.

Не погоджуючись з даним рішенням та вважаючи його таким, що прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, позивач звернувся до суду про його оскарження.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що стаж роботи позивача, який дає право на одержання щомісячного грошового утримання судді у відставці становить 25 років 1 місяць 08 днів, з яких враховується половина строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті у період з 01.09.1971 по 30.06.1975 - 1 рік 11 місяців та робота її на посаді слідчого прокуратури Сараївського району Рязанської області у період з 01.07.1977 по 15.04.1978 - 9 місяців 14 днів, що у свою чергу дає право на призначення позивачу щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI (далі - закон №2453).

Відповідно до частини третьої статті 141 Закону № 2453-VI (у редакції до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», які визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016, тобто у редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд») щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

За правилами частини першої статті 120 Закону №2453-VI (в редакції діючій на час подання позивачем заяви про відставку), суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно із вимогами статті 135 Закону №2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи, що дає судді Конституційного Суду України право на відставку і виплату вихідної допомоги, зараховується також стаж іншої практичної, наукової, педагогічної роботи за фахом та стаж державної служби.

Водночас, відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI (в редакції чинній до 28 березня 2015 року), судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом №2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі - Закон № 2862-ХІІ).

Відповідно до частини 1 статті 43 Закону №2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини 4 цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім того, відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (далі - Указ №584/95), (стаття втратила чинність 20 березня 2008 року), чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років (стаж роботи на посаді судді 10 років позивач набула 05 лютого 2000 року), до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Аналіз зазначених норм свідчить, що до стажу роботи позивача, що дає право на призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці підлягає врахуванню і стаж роботи в органах прокуратури, так і половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах.

З матеріалів справи вбачається, що згідно копії трудової книжки позивач з 01.07.1977 по 15.04.1978 працювала слідчим прокуратури Сараївського району Рязанської області (0 років 9 місяців 14 днів).

Крім того, у період з 01.09.1971 по 30.06.1975 ОСОБА_1 навчалась за денною формою у Харківському юридичному інституті (половина строку навчання становить - 1 рік 11 місяців).

Таким чином, невключення до відповідного стажу роботи позивача на посаді судді, зокрема, періоду роботи в органах прокуратури та половина терміну навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зобов`язання органу Пенсійного фонду України включити до стажу позивача, що дає право на призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи в органах прокуратури у період з з 01.07.1977 по 15.04.1978, а також половину строку навчання в Харківському юридичному інституті у період з 01.09.1971 по 30.06.1975.

Оскільки стаж роботи позивача, який дає право одержання щомісячного грошового утримання судді у відставці, становить більше, ніж 25 років, то це, в свою чергу, дає позивачу право на призначення їй щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, у постанові від 19.06.2018 у справі №243/4458/17 та у постанові від 13.11.2018 у справі № 310/7934/16-а, так і постанові від 10.04.2019 у справі № 554/3414/17.

Щодо здійснення перерахунку та виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 08.06.2016 в розмірі 90% розміру винагороди судді, який працює на відповідній посаді, слід зазначити наступне.

Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIІ (набрав чинності 29 березня 2015 року), яким внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI, не містять положення стосовно збереження за суддями стажу роботи, який на момент набрання ним чинності надавав їм право на певний розмір доплати за вислугу років або право на вихід у відставку.

Відсутність такої норми є обмеженням соціальних гарантій суддів, передбачених Конституцією і законами України, оскільки зміст та обсяг досягнутого суддями рівня матеріального забезпечення не може були звужено або скасовано шляхом внесення змін до чинного законодавства.

Так, Конституційний Суд України у Рішенні від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 зазначив, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя (абзац десятий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини).

Вказаним рішенням Конституційний Суд України положення частини 3 статті 141 Закону № 2453-VI у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 № 192-VIII визнав неконституційними та вказав, що зазначені положення частини 3 статті 141 Закону № 2453-VI не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Натомість зазначив, що застосуванню підлягає ч. 3 ст. 141 Закону 2453-VІ до внесення змін Законом № 213-VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VІІІ, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».

Таким чином, саме з наведеної дати (08.06.2016) у позивача виникло право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону № 2453-VІ, відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 08.06.2016.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 554/3414/17.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги є такими, що не спростовують позицію суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Отже, проаналізувавши всі доводи апелянта, колегією суддів встановлено, що вони не спростовують зазначених вище висновків суду попередньої інстанції та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.242-245, 308, 311, 315-316, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статями 328 329 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді І.О. Лічевецький

А.Г. Степанюк