Справа № 369/16114/18
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/369/28/19
РІШЕННЯ

Іменем України

12.08.2019 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді Дубас Т.В.,

секретаря судового засідання Мазурик Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами просить суд постанову складену 05.12.2018 інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в с. Чайки управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції серії НК № 346862 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати та визнати дії інспектора УПП в Київській області щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.12.2018 інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в с. Чайки управління патрульної поліції у Київської області Департаменту патрульної поліції складено стосовно нього постанову про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, з якою позивач не погоджується, вважає, що дії поліцейського щодо притягнення його до адміністративної відповідальності на накладення штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. є протиправними, також вказана постанова на його думку складена за відсутності належних та допустимих доказів з грубим порушенням закону так як адміністративне правопорушення не ґрунтується на фактичних обставинах, які б підтверджувались документально письмовими доказами, що суперечить вимогам ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП.

Представник відповідача по справі 13.03.2019 року подав відзив в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що постанова винесена у межах повноважень відповідача в порядку та у спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, повідомлялись судом належним чином, позивач надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримавши позовні вимоги в повному обсязі.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до постанови від 05.12.2018 о 19 год. 45 хв. на 19 км автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався без ввімкнених світлових приборів, чим порушив п. 19.1 (а), правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Підставою для зупинки транспортного засобу позивача стало те, що останній рухався на своєму транспортному засобі без ввімкнених світлових приборів, що є порушенням, зазначеним в п. 19.1 (а) ПДР.

Відповідно до п. 19.1 (а) ПДР, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

П. 1.3 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Таким чином, ПДР встановлено обов`язок водія вмикати у темну пору доби саме фари ближнього світла фар, а позивач рухався без ввімкнених світлових приборів.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» завданням працівник поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем та представником відповідача не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною 1 ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Так, при розгляді справи суд не знайшов факту підтвердження неправомірних дій поліцейського УПП при винесенні оскаржуваної постанови, позивачем не надано достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування неправомірності дій поліцейського УПП, в матеріалах справи такі підтвердження також відсутні, є в наявності лише постанова про вчинення правопорушення та накладення стягнення у вигляді штрафу, що не дає підстав визнати дії поліцейського УПП неправомірними.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про доведеність відповідачем скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, правомірності винесення оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 251, 283-284, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 5-11, 160,173-182, 192-229, 243, 246, 250 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на судові рішення у справах визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його прологошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя: Т.В. Дубас