Справа № 638/17034/17
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 р.Справа № 638/17034/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова (головуючий суддя І інстанції: Семіряд І.В., м. Харків) від 26.12.2018 року (повний текст складено 26.12.18 року) по справі № 638/17034/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправним дії Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо застосування показника середнього заробітної плати працівників у галузі економіки України за 2017 рік (1197.91 грн.) при призначенні у 2017 році пенсії ОСОБА_1 та не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 14.05.1985 по 27.06.1986, з 02.10.1986 по 01.12.1990, з 03.12.1990 по 03.12.1991, з 04.12.1991 по 01.11.1993, з 26.11.1993 по 12.05.1996 у м. Новий Уренгой, яке відноситься до районів Крайньої Півночі; зобов`язати Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м Харкова провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за 2014-2017з застосуванням коефіцієнту стажу з урахуванням кратності 1,35 та зарахувати до страхового стажу період роботи з 14.05.1985 по 27.06.1986, з 02.10.1986 по 01.12.1990, з 03.12.1990 по 03.12.1991, з 04.12.1991 по 01.11.1993, з 26.11.1993 по 12.05.1996 у м. Новий Уренгой, яке відноситься до районів Крайньої Півночі з розрахунку 1 рік як 1 рік і 6 місяців, починаючи з 01.03.2017 з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.12.2018 року по справі № 638/17034/17 в задоволенні позовні вимоги задоволено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивачвідзив на апеляційну скаргуне подав.

Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.

До початку судового засіданні відповідача по справі надійшло клопотання, в якому він зазначив, що згідно із постановою Кабінету Міністрів України № 628 від 22.08.2018 р. "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України" Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова реорганізовано шляхом приєднання до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Відповідно до відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 19.07.2019 р. до цього реєстру було внесено запис про державну реєстрацію припинення Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (номер запису: 2072778).

Враховуючи те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області є правонаступником Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, колегія суддів вважає за необхідне допустити заміну відповідача у цій справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач отримує пенсію за віком, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та перебуває на обліку в Шевченківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова.

Відповідно до трудової книжки позивача в період часу з 14.05.1985 р. по 27.06.1986 р., з 02.10.1986 р. по 01.06.1987 р., з 03.12.1990 р. по 03.12.1991 р., з 04.12.1991 р. по 01.11.1993 р., з 26.11.1993 р. по 12.05.1996 р. позивач працював у районах Крайньої Півночі.

Позивач звернувся до Шевченківського об`єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова з заявою, зокрема, про надання виписки з розпоряджень, розрахунок стажу заробітної плати про призначення пенсії в Російській Федерації, копії документів про стаж та заробітну плату, виписку з розпорядженням про призначення пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати, яка врахована при розрахунку пенсії, копій документів, які використовуються для нарахування йому пенсії.

Листом від 28.07.2017 р. №171/П-11 Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова повідомило позивача, що пенсія призначена з 01.03.2017 р., розмір пенсії розрахований згідно діючого законодавства, на підставі документів пенсійної справи, з застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2007 -1197,11 грн. із застосуванням коефіцієнту стажу з урахуванням кратності 1,35%. Період роботи з 14.05.1985 р. по 27.06.1986 р., з 02.10.1986 р. по 01.06.1987 р., з 03.12.1990 р. по 03.12.1991 р., з 04.12.1991 р. по 01.11.1993 р., з 26.11.1993 р. по 12.05.1996 р. не зараховані до стажу роботи в пільговому обчисленні, як працівнику який працював в місцевостях, що відносяться до районів Крайньої Півночі.

Не погодившись з діями відповідача в частині визначення розміру пенсії, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідачем під час розгляду справи не було надано доказів на підтвердження правомірності відмови позивача у пільговому обчисленні стажу, у той час як матеріалами справи підтверджується те, що позивач у період з 14.05.1985 р. по 27.06.1986 р., з 02.10.1986 р. по 01.06.1987 р., з 03.12.1990 р. по 03.12.1991 р., з 04.12.1991 р. по 01.11.1993 р., з 26.11.1993 р. по 12.05.1996 р. працював на роботах у районі Крайньої Півночі, а тому вказаний період роботи повинен бути зарахований з розрахунку один рік за один рік шість місяців.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Що стосується рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 зарахувати до страхового стажу період роботи з 14.05.1985 по 27.06.1986, з 02.10.1986 по 01.12.1990, з 03.12.1990 по 03.12.1991, з 04.12.1991 по 01.11.1993, з 26.11.1993 по 12.05.1996 у м. Новий Уренгой, яке відноситься до районів Крайньої Півночі з розрахунку 1 рік як 1 рік і 6 місяців, починаючи з 01.03.2017 з урахуванням проведених виплат, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення"від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 5 розділу ХV Прикінцевих положень ЗаконуУкраїни «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії.

Відповідно до п. 7 параграф "б" цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому пункт 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", визначений постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029.

Спору, що місцевість, де працював позивач, відносилась до районів Крайньої Півночі, між сторонами не існує.

Суд зазначає, що з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 590/871/17, 03 липня 2018 року у справі № 302/662/17-а, 18 грудня 2018 року у справі № 263/13671/16-а та 10 січня 2019 року у справі № 352/1612/15а (2а/352/70/15).

Оскільки судом першої інстанції встановлено, що факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі підтверджується записами в трудовій книжці, які також безпосередньо кореспондуються з записами в наданій довідці, а тому спірний період роботи позивача в районах Крайньої Півночі підлягає пільговому розрахунку як один рік роботи за один рік шість місяців.

Доводи апелянта про те, що обов`язковою умовою для зарахування цих періодів є факт укладення трудового договору є безпідставним, з огляду на наведені вище норми права.

Таким чином, враховуючи наведені положення законодавства і встановлені обставини справи, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову в цій частині.

Враховуючи те, що рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.12.2018 року по справі № 638/17034/17 в цій частині прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не виявила підстав для його скасування.

Що стосується рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за 2014-2017 з застосуванням коефіцієнту стажу з урахуванням кратності 1,35, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Згідно ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Одним з показників, який враховується в формулі визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії є середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. При цьому, колегія суддів зазначає, що термін «обчислення пенсії» у правовому розумінні тотожний терміну «призначення пенсії».

Таким чином, середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 40 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і є величиною постійною незмінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Враховуючи те, що позивачу на території Російської Федерації була припинена виплата пенсії, а на території України він звернувся із заявою до відповідача саме про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у 2017 році, колегія суддів зазначає, що при призначенні пенсії позивачу для її розрахунку повиннавраховуватися середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2014-2016 роки, а не за 2007 рік, як це було зроблено відповідачем при призначенні пенсії позивачу, а тому висновок суду першої інстанції про зобов`язання Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за 2017 рік є помилковим, у зв`язку з чим, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Що стосується рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо застосування показника середнього заробітної плати працівників у галузі економіки України за 2017 рік (1197.91 грн) при призначенні у 2017 році, колегія суддів зазначає, що позивачем при зверненні до суду першої інстанції такі вимоги не заявлялися, оскільки позивач просив визнати протиправними дії Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо застосування показника середнього заробітної плати працівників у галузі економіки України за 2007 рік (1197,91 грн), а не за 2017 рік.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що фактично в цьому випадку судом першої інстанції допущено технічну помилку, яка не впливає на правомірність висновків суду першої інстанції в цій частині, але підлягає виправленню судом першої інстанції в порядку ст. 253 КАС України.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.12.2018 року по справі № 638/17034/17 скасувати в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за 2017 рік та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.12.2018 р. по справі № 638/17034/17.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров З.Г. Подобайло

Повний текст постанови складено 19.08.2019 року