Справа № 200/14003/18-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2019-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

02 серпня 2019 р. Справа №200/14003/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Тарасенко І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України про притягнення до відповідальності керівника Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за невиконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із заявою порядку ст. 383 КАС України про притягнення до відповідальності керівника Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за невиконання судового рішення, в якій просила: постановити окрему ухвалу і направити її до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та розглянути питання про притягнення до відповідальності керівника Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області. Окрему ухвали просить надіслати органу досудового розслідування на підставі ч. 9 ст. 249 КАС України.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду, яке набрало законної сили, було в визнати протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2018 року по 30 листопада 2018 року та зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відновити виплату пенсії та сплатити заборгованість пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2018 року по 30 листопада 2018 року. 01 квітня 2019 року відкрито виконавче провадження № 58758784. 01 липня 2019 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було надано інформацію про хід виконавчого провадження, згідно якої станом на 22.04.2019 року нарахована сума у розмірі 15582, 18 грн. на користь стягувача. Однак на теперішній час рішення суду не виконано, пенсію за період 01 червня 2018 року по 30 листопада 2018 року не виплачено.

30 липня 2019 року на електрону адресу суду надійшли пояснення представника Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області. Представник зазначив, що виплату пенсії ОСОБА_1 було призупинено з 01 червня 2018 року до з`ясування місця фактичного проживання. З грудня 2018 року виплату пенсії поновлено.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року управлінням було здійснено нарахування недоотриманої пенсії за період з 01 червня 2018 року по 30 листопада 2018 року у сумі 15582,18 грн. Зазначає, що порядок виплати сум, які не виплачені за минулий період не визначений Кабінетом Міністрів України і відповідно грошові кошти на такі виплати не передбачені в бюджеті Пенсійного фонду України на 2019 рік.

На підтвердження вищенаведеного, представник відповідача надав до суду роздруківки відомостей нарахування по виплаті пенсій та допомоги, з яких вбачається, що відповідачем нараховано проте не виплачена сума заборгованості з пенсії за період з 01 червня 2018 року по 30 листопада 2018 року у сумі 15582,18 грн. Проте зазначив, що у зв`язку з прийнятим Кабінетом Міністрів України постанови № 335 « Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365» заборгованість, яка не виплачена за минулий період обліковується та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Станом на теперішній час даний Порядок не визначено.

Відповідно до ч. 5 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, до суду не з`явились.

За таких обставин, суд, керуючи положеннями ст. 205 КАС України, вирішує заяву в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву, судом встановлено наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а, ) про зобов`язання вчинити дії щодо нарахування та виплати пенсії задоволено повністю: визнано протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2018 року по 30 листопада 2018 року; зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відновити виплату пенсії та сплатити заборгованість пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2018 року по 30 листопада 2018 року.

Рішення набрало законної сили 22 лютого 2019 року.

25 лютого 2019 року по адміністративній справі № 200/14003/18-а Донецьким окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист.

01 квітня 2019 року відкрито виконавче провадження № 58758784 з примусового виконання виконавчого листа № 200/14003/18-а.

Як вбачається з наданого з матеріалів справи пенсія ОСОБА_1 в період з 01.06.2018 року по 30.11.2018 року нарахована, проте не виплачена. З грудня 2018 року пенсія позивачу виплачується у повному обсязі.

З пояснень Маріупольського об`єднаного управлінням Пенсійного фонду України Донецької області також вбачається, що з березня 2019 року управлінням систематично спрямовується до розпорядника коштів інформація про необхідність виділення коштів для виконання рішень суду, в тому числі по відношенню до ОСОБА_1 в розмірі 15582,18 грн. Виплата пенсії позивачу проводиться в межах наявних асигнувань.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

За змістом ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Із зазначено вбачається, що виконуючи рішення суду відповідач зобов`язаний враховувати обставини встановленні судовим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ч. 6 ст. 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З системного аналізу вищезазначених норм права вбачається, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

В контексті розуміння вимог чинного законодавства протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені, про що зазначив у постанові від 13 червня 2017 року у справі № 21-1393а17 Верховний суд України, роз`яснивши при цьому, що для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Також, Верховний Суд України неодноразово приходив до висновку (справи № 21-66а14, № 21-199а15, № 21-1044а15, № 21-2630а15, № 21-5118а15, № 804/5081/13-а), що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

З огляду на викладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України про притягнення до відповідальності керівника Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за невиконання судового рішення є такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 241-243, 248, 256, 383 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України про притягнення до відповідальності керівника Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за невиконання судового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Тарасенко І.М.