Справа № 520/4374/19
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 р. Справа № 520/4374/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2019, головуючий суддя І інстанції: Сліденко А.В., м. Харків, повний текст складено 06.06.19 по справі № 520/4374/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ), з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив суд визнати неправомірним та скасувати рішення Слобожанського управління ГУДФС у Харківській області № від 25.03.2019 про застосування до нього штрафних санкцій 1569 грн та нарахування пені 2322,6 грн за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період 2015-2017 рр. - всього на суму 3891,06 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2019 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано рішення Слобожанського управління Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № від 25.03.2019.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2019 вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що судом першої інстанції не досліджено в повній мірі всіх обставин прийняття контролюючим органом оскаржуваного рішення, що мають значення для правильного вирішення спору та прийняття відповідного судового рішення, при цьому суд не скористався наданою йому ч. 5 ст. 262 КАС України можливістю розглядати справу у судовому засіданні з (викликом) повідомленням сторін, що призвело до помилкових висновків суду щодо відсутності компетенції у керівника Слобожанського управління Головного управління ДФС у Харківській області щодо підписання рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасне перерахування єдиного внеску. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що на час винесення оскаржуваного рішення інтегрована картка позивача не закрита та його з обліку в контролюючому органі в якості платника податку не знято.

Скориставшись правом надання відзиву на апеляційну скаргу, позивач, посилаючись на законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до приписів ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 22.08.2008 мав статус фізичної особи-підприємця, з 27.07.2014 по 18.12.2018 здійснював виконання обов`язків платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

18.12.2018 підприємницька діяльність позивача була припинена за його власним рішенням, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Контролюючим органом прийнято № від 25.03.2019 про застосування до позивача штрафних санкцій 1569 грн та нарахування пені 2322,6 грн за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період 2015-2017 рр. - всього на суму 3891,06 грн.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду із вимогами про його скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Слобожанське управління ГУ ДФС у Харківській області не має правового статусу територіального органу ДФС України, а тому оскаржуване рішення було винесено поза межами владної управлінської компетенції Слобожанського управління. Також суд першої інстанції дійшов висновку, що обставини реальної оплати заявником повної суми єдиного соціального внеску підтверджуються фактом проведення процедури зняття позивача з обліку у зв`язку із припинення підприємницької діяльності.

Колегія суддів погоджується з загальним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч. 2 ст.8 та ст.12 вищевказаного Закону єдиний внесок не входить до системи оподаткування. Завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно ч.8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини 1статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до п.1 ч.10 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Колегія суддів зазначає, що прийнятті оскаржуваного рішення про застосування штрафних санкцій контролюючим органом не враховано положення статті 61 Конституції України, в якій зазначається, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

За правилом частини другої статті 50 Цивільного кодексу України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини восьмої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Пунктом другим частиною другою статті 55 Господарського кодексу України визначено, що суб`єктами господарювання є: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є, зокрема:

- фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців);

- фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту).

Приписами статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. У разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до органу доходів і зборів або позову до суду.

Відповідно до п. 8 ч. 6 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

З огляду на вищезазначене, платниками єдиного внеску, крім іншого, є: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці, фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту). Підприємництво - це, зокрема, безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності, що набувають або позбавляються статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію/припинення реєстрації підприємницької діяльності цією фізичною особою, та до вказаних осіб можуть застосовуватися фінансові санкції у вигляді штрафів та пені у разі порушення норм Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

З урахуванням викладеного вбачається, що фінансові санкції у вигляді штрафів та пені у разі порушення норм Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" можуть бути застосовані, зокрема, до фізичних осіб - підприємців, відомості про реєстрацію яких внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, та лише після внесення вказаних відомостей до реєстру, фізична особа набуває статусу підприємця (фізичної особи-підприємця).

Як вбачається з матеріалів справи, 18.12.2018 підприємницька діяльність позивача була припинена за його власним рішенням, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Отже, з 18.12.2018 ОСОБА_1 позбавлений статусу фізичної особи-підприємця та на час прийняття рішення Слобожанським управління ГУДФС у Харківській області № від 25.03.2019 не був платником єдиного внеску, перелік яких визначено статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", стосовно яких, відповідно до положень розділу VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, можуть бути застосовані штрафні санкції та пеня.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення Слобожанського управління ГУДФС у Харківській області № від 25.03.2019 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 3891,06 грн винесено відповідачем без урахування всіх обставин, необхідних для прийняття рішення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи скаржника у справі щодо посилання на п. 6 розділу IV Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Положення про реєстр страхувальників, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 № 1162 (надалі - Порядок № 1162), враховуючи, те що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та безпідставним у зв`язку з припиненням діяльності суб`єкта, який несе відповідальність за порушення частини 2 статті 17 Закону № 2462. Окрім того, колегія суддів зазначає про те, що на момент припинення діяльності фізичної особи-підприємця зобов`язання щодо сплати санкцій відповідно до оскаржуваного рішення у фізичної-особи підприємця ще не було.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що інтегрована картка платника податку ОСОБА_1 ще не закрита, що надає право застосовувати до позивача штрафні санкції, колегія суддів відхиляє.

Відповідно до п. 7 Порядку № 1162 платник єдиного внеску (фізична особа підприємець) платник єдиного внеску (фізична особа - підприємець) знімається з обліку після проведення передбаченої законодавством перевірки, здійснення остаточного розрахунку зі сплати єдиного внеску та закриття інтегрованих карток. До реєстру страхувальників вносяться відповідні записи із зазначенням дати та причини зняття з обліку платника єдиного внеску. Датою зняття з обліку платника єдиного внеску є дата внесення запису до реєстру страхувальників. Дані про зняття з обліку платника єдиного внеску (фізичної особи - підприємця) передаються до державного реєстратора.

Отже, відповідач має право вимагати остаточного розрахунку зі сплати єдиного внеску (штрафних санкцій, пені) виключно щодо тієї заборгованості, яка виникла до дати державної реєстрації припинення фізичної особи. В свою чергу відповідач не має право приймати рішення про застосування фінансових санкцій після такої дати, оскільки наділений правом вимагати проведення остаточного розрахунку щодо тієї заборгованості, які була фактична наявна на день реєстрації припинення (тобто до тих рішень про застосування штрафних санкцій, які були прийняті контролюючим органом до дня реєстрації припинення фізичної особи). В контексті розгляду цієї справи колегія суддів зауважує, що відповідач не був позбавлений можливості прийняти оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені в період перебування позивача у статусі фізичної особи-підприємця, адже несвоєчасна сплата (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску відбулося за період 2015-2017 роки.

Водночас колегія суддів враховує доводи заявника апеляційної скарги про помилковість висновків суду щодо відсутності компетенції у керівника Слобожанського управління Головного управління ДФС у Харківській області щодо підписання рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасне перерахування єдиного внеску.

Згідно з ч. 1 ст. 25 та ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" повноваження на прийняття рішень з питань справляння єдиного соціального внеску надані законодавцем органам доходів і зборів.

За визначенням п. 3-1 ч. 1 ст. 1 названого закону органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що формує податкову і митну політику (в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів, єдиного внеску) та забезпечує її реалізацію (центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), та його територіальні органи.

За приписами пункту 20.4 статті 20 ПК України, керівник контролюючого органу має право надавати посадовим (службовим) особам такого органу повноваження на виконання певних функцій, передбачених цим Кодексом, законодавством з питань сплати єдиного внеску, законодавством з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за погодженням з керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Матеріалами справи підтверджено, що наказом ГУ ДФС України в Харківській області від 14.11.2018 № 8464 "про надання повноважень" надано повноваження начальнику Слобожанського управління Головного управління ДФС у Харківській області Єфремову А.О. щодо підписання рішень про застосування фінансових санкцій до платників єдиного внеску за порушення норм законодавства про єдиний внесок відповідно до ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що формально (тобто без дослідження протиправності рішення) рішення про застосування штрафних санкцій підписано уповноваженою на те особою контролюючого органу.

Водночас враховуючи встановлені обставини протиправності оскаржуваного рішення зазначене вище не вливає на правильність висновків суду першої інстанції про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2019 по справі № 520/4374/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова