Справа № 300/1722/19
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"20" серпня 2019 р. Справа № 300/1722/19
м. Івано-Франківськ
В С Т А Н О В И В:
Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Згідно із частиною 1 статті 161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.
Судом встановлено, що позивачем до позовної заяви долучено лише копію позовної заяви у примірнику для відповідача, однак додатки до позовної заяви позивач не надав.
Одночасно із позовною заявою Державною установою «Коломийська виправна колонія (№41)» подано заяву про зменшення суми судових витрат. Заява мотивована тим, що в установі відсутні кошти для сплати судового збору в розмірі 19 210,00 грн., оскільки фінансування проводиться з державного бюджету. В зв`язку з наведеним, враховуючи його майновий стан, відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України просить зменшити розмір судових витрат до 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 2007,00 грн.
Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України "Про судовий збір".
Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати урегульований статтею 8 Закону України "Про судовий збір", відповідно до частини 1 якої, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина 2 статті 8 Закону).
Враховуючи вищенаведене, зокрема умови, встановлені положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір", оцінивши суб`єктний склад, підстави та предмет позову, судом встановлено, що вказана норма не передбачає відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення у справі за позовом юридичної особи до Головного управління ДФС про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень та рішень про застосування штрафних санкцій.
Статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом (частина 1). Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (частина 2).
Проте, відсутність коштів у Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» на сплату судового збору не є нормативно визначеною обставиною для зменшення розміру належних до оплати судових витрат.
Таким чином, суд дійшов до переконання про відсутність правових підстав для зменшення позивачу розміру належного до оплати судового збору, звільнення від його оплати повністю або частково, відстрочення сплати судового збору, розстрочення сплати судового збору, за подання даної позовної заяви.
Приписами пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
До позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (частина 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України).
З урахуванням вимог частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.
Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Частиною 2 статті 4 зазначеного Закону ставки судового збору, зокрема, відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", який вступив в дію з 01.01.2019, встановлено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 01.01.2019 становить 1921,00 гривню.
Отже, розмір судового збору за подання до адміністративного суду позову із заявленими Державною установою «Коломийська виправна колонія (№41)» позовними вимогами майнового характеру складає 19 210,00 гривню.
Оскільки позивачем до позовної заяви не долучено належних доказів про сплату судового збору, вказане свідчить про те, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин, позовну заяву слід залишити без руху.
На підставі наведеного, керуючись ст. 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» про зменшення розміру належних до оплати судових витрат - відмовити.
Надати позивачу десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення вказаних недоліків шляхом подання до Івано-Франківського окружного адміністративного суду:
- копії додатків до позовної заяви для відповідача.
Роз`яснити, що в разі неусунення недоліків у визначений строк позовна заява буде повернена.
Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.