Справа № 810/4667/18
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4667/18 Суддя (судді) першої інстанції: Лиска І.Г.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Мельничука В.П., Земляної Г.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 у справі за позовом ОСОБА_1 до Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про:

- визнання неправомірною відмову щодо поновлення виплати пенсії згідно довідки ВАТ "Сквира-Авто" про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС від 22.10.2004 №451;

- зобов`язання поновити виплату пенсії, виходячи з розміру заробітної плати за період виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в сумі 900 руб. 28 коп. на підставі довідки ВАТ "Сквира-Авто" від 22.10.2004 №451, відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.01.2012, з урахуванням вже виплачених сум.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22.10.2018 позов задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 згідно довідки ВАТ "Сквира-Авто" про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС від 22.10.2004 №451.

Зобов`язано Сквирське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з розміру заробітної плати за період виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в сумі 900 руб. 28 коп. на підставі довідки ВАТ "Сквира-Авто" від 22.10.2004 №451, відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 07.05.2018, з урахуванням вже виплачених сум.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу з підстав неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що суд першої інстанції не врахував, що заробітна плата, відображена у довідці від 22.10.2004 № 451, фактично не була виплачена, перерахунок пенсії не може проводитись на припущеннях чи даних, які не відповідають первинним бухгалтерським документам.

Справа розглянута у порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Сквирському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію по інвалідності 2 групи в розмірі фактичних збитків як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії.

Так, позивач перебував у трудових відносинах зі Сквирським автотранспортним підприємством № 11033, правонаступником якого стало відкрите акціонерне товариство «Сквира-Авто» на посаді водія.

У 2004 році позивач, для підтвердження факту свого перебування та кількості відпрацьованого часу в зоні відчуження, звернувся до Сквирського районного суду Київської області з відповідною позовною заявою. Рішенням суду від 04.03.2004 року по справі № 2-881/2002р було встановлено факт перебування позивача з 24.08.1986 року по 31.08.1986 року в м. Прип`яті Київської області та м. Чорнобилі Київської області, і тривалість його робочого часу за час відрядження щоденно становила 19 годин в зоні відчуження, із яких в м. Прип`яті Київської області 17 годин і в м. Чорнобилі Київської області 2 години.

В подальшому, ВАТ «Сквира-Авто» було видано позивачу довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС під № 451 від 22.10.2004, з якої вбачається, що з 24.08.1986 по 31.08.1986 позивачу за роботу в зоні відчуження ЧАЕС було нараховано загалом 900 руб. 28 коп., що відображено у розрахунку до даної довідки.

07.05.2018 року позивач письмово звернувся до відповідача із заявою № 148 про поновлення виплати йому пенсії згідно довідки виданої ВАТ «Сквира-Авто» № 451 від 22.10.2004 року, яка знаходиться в матеріалах пенсійної справи останнього з 2004 року.

Відповідач листом № 72/М-01 від 23.05.2018 року повідомив позивача про те, що перерахунок його пенсії був здійснений на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2012 року, а також позивачу було відмовлено у перерахунку та поновлені виплат пенсії за його заявою. Свою позицію відповідач обґрунтував тим, що рішення Сквирського районного суду Київської області від 04.03.2004 року по справі №2-881/2002р не містить зобов`язань щодо перерахунку пенсії, а отже відсутні підстави для обчислення пенсії за довідкою ВАТ «Сквира-Авто» № 451 від 22.10.2004 року через відсутність інших документів, що підтверджують місце виконання робіт та тривалість робочого дня.

Не погоджуючись з даною відмовою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відмова відповідача у перерахунку позивачу пенсії по інвалідності з урахуванням довідки ВАТ "Сквирське РТП" від 22.10.2004 № 451 про оплату праці за роботу в населених пунктах зони відчуження є необґрунтованою та протиправною, оскільки дана довідка була видана на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 04.03.2004 року, де було підтверджено участь позивача у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та нарахування заробітної плати.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"№ 796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 54 і 57 Закону № 796-ХІІ визначається Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210,(далі - Порядок № 1210), згідно з яким пенсії за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків (п І Порядку № 1210).

Відповідно до п. 7 Порядку № 1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місці і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно з сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, І - 3). При цьому, в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Відповідно до ст. 15 Закону № 796-ХІІ видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії па Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-ІУ врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1). За змістом пп. З п. 2.1 Порядку № 22-1 за бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (Додаток 1) із зазначенням у ній чазв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 2.10 Порядку № 22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенси з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну платну підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Тобто, роботодавець мав право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі позивача за відповідний період.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом України у постановах від 17 березня 2015 року у справі № 21-11а5 від 15 грудня 2015 року у справі № 2-а/576/29/14, Верховним Судом у постанові від 13 лютого 2018 року у справі № 358/1179/17, що в контексті ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язком для врахування судами.

Як встановлено підтверджується матеріалами справи, на виконання рішення Сквирського районного суду Київської області від 04.03.2004 у справі №2-881/2002 ВАТ «Сквира-Авто» видано довідку від 22.10.2004 № 451 про заробітну плату з 24.08.1986 по 31.08.1986, за якою позивачу за роботу в зоні відчуження ЧАЕС було нараховано загалом 900 руб. 28 коп., що відображено у розрахунку до даної довідки.

Проте, як свідчить зміст вказаної довідки, вказані у цій довідці спірні суми зазначені на підставі рішення суду, а не на підставі фактично отриманих виплат згідно розрахункових листів чи інших первинних документів,

Враховуючи наведене, вірними є доводи відповідача стосовно відсутності підстав для перерахунку пенсії позивача на підставі довідки від 22.10.2004 № 451, позаяк зазначені в цій довідці дані не є підтвердженими первинними документами. Не підтвердження отримання позивачем таких складових заробітку відповідними первинними документами, не породжує правових підстав для здійснення перерахунку пенсії.

А тому, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, зазначений обов`язок виконано, та у встановленому порядку обґрунтовано правомірність своїх дій.

Доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції, що не спростовано позивачем доказами, які б відповідали вимогам ст.ст. 73 76 КАС України.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають положенням чинного законодавства, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а позов залишенню без задоволення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 скасувати, та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя В.П. Мельничук