Справа № 580/1771/19
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року справа № 580/1771/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення,

встановив:

03 червня 2019 року до суду з позовною заявою звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Управління Держпраці у Черкаській області (18001, м. Черкаси, бул. Шевченка, 205), в якій просить визнати протиправною та скасувати відповідача №ЧК-038/365/АВ/П/ПТ/МГ-ФС-048 від 07.02.2019.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що Канівським міськрайонним судом розглянуто адміністративну справу за позовом Управління Держпраці у Черкаській області до ОСОБА_1 щодо порушення вимог законодавства про працю, передбачених ч. 1 ст. 41 КУпАП. 05.03.2019 судом ухвалено постанову, якою провадження у справі закрито за малозначністю вчиненого правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. Зате саме правопорушення Управлінням Держпраці у Черкаській області, відносно неї винесено постанову № №ЧК-845/365/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-542 від 07.02.2019, про накладення штрафу в розмірі 41730,00 грн. Таким чином позивач зазначає, що вона не може бути двічі притягнена до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме порушення.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 21.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач у встановлений судом термін надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю, мотивуючи це тим, що за наслідками інспекційного відвідування позивача, винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 07.02.2019 № ЧК- 038/365/АВ/П/ПТ7МГ-ФС-048. Згідно постанови на позивача накладено штраф в розмірі 41730 грн на підставі абзацу 4 частини 2 статті 265 КЗпП України. Підставою для винесення вищезазначеної постанови є акт від 17.01.2019 № ЧК-038/365/АВ. Щодо подвійного притягнення до відповідальності відповідач зазначив, що відповідно до ст. 265 КЗпП штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України. Враховуючи викладене, штрафи, передбачені частиною 2 статті 265 КЗпП України, не є видом адміністративної відповідальності, а правовідносини щодо накладення зазначених штрафів не регулюються нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення. Таким чином штраф, який накладений Управлінням Держпраці у Черкаській області на позивача, є фінансовою санкцією у сфері законодавства про працю, що застосовано саме до суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи підприємця у відповідності до ст. 265 КЗпП, тобто є іншим видом відповідальності, ніж адміністративна, що передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Наказом Управління Держпраці у Черкаській області від 16.01.2019 №55-Н призначено здійснення у період з 16.01.2019 до 17.01.2019 позапланового заходу (інспекційне відвідування) з питань оплати праці у ФОП ОСОБА_1 .

На підставі вказаного наказу відповідачем видано направлення від 16.01.2019 №55 на проведення перевірки з питань оплати праці ФОП ОСОБА_1 .

17 січня 2019 року інспектором праці Управління Держпраці у Черкаській області проведено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за місцем здійснення підприємницької діяльності.

За наслідками інспекційного відвідування складено акт №ЧК-038/365/АВ від 17.01.2019 (далі - акт інспекційного відвідування), в якому встановлено, «При аналізі відомостей нарахування та виплати заробітної плати за червень 2018 року встановлено, що ОСОБА_2 , з якою укладений трудовий договір з 08.05.2018 по 17.06.2018 відпрацювала 8/64, при звільненні заробітна плата та компенсація за невикористану відпустку виплачені в день звільнення 17.06.2018 (відомість на виплату грошей від 17.06.2018). З 28.06.2018 з ОСОБА_2 укладений новий трудовий договір, який розірваний сторонами 27.08.2018. При звільненні 27.08.2018 ОСОБА_2 отримала заробітну плату та компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки (відомість на виплату грошей від 27.08.2018). Протягом червня 2018 року працівниця відпрацювала три дні/24 години 28, 29, 30 червня 2018 по 8 годин, за що їй нараховано 558,45 грн. (тарифна ставка згідно договору 3723,00 грн.). Враховуючи, що 28 червня 2018 року (День Конституції України) не проведена працівниці оплата за роботу у святковий день у подвійному розмірі, не надане в ході інспекційного відвідування підтвердження того, що працівниці надавався інший день відпочинку, чим порушено вимоги ст. 107 КЗпП України».

Зауваження або заперечення до проведеного позапланового заходу та складеного акта перевірки з боку суб`єкта господарювання не надходили.

На підставі акта інспекційного відвідування відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЧК-038/365/АВ/П/ПТ/МГ-ФС-048 від 07.02.2019, якою за порушення законодавства про працю, керуючись ст. 259 КЗпП України, на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 41730 грн.

Не погоджуючись з постановою відповідача про накладення штрафу, позивач звернулася до суду.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до пп. 5 п. 6 Положення №96 Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право: безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Пунктом 7 Положення №96 передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена в Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 "Про деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Порядок №295).

Відповідно до п. 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Пунктами 19, 20 Порядку №295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

17 січня 2019 року інспектором праці Управління Держпраці у Черкаській області проведено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за місцем здійснення підприємницької діяльності.

За наслідками інспекційного відвідування складено акт №ЧК-038/365/АВ від 17.01.2019.

Згідно з п.27 Порядку №295, у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю, передбачених ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509, у п. 2 якого визначено, що штрафи накладаються Головою управління Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі:

- рішення суду про оформленім трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу;

- акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

На підставі акта інспекційного відвідування відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЧК-038/365/АВ/П/ПТ/МГ-ФС-048 від 07.02.2019, якою за порушення законодавства про працю, керуючись ст. 259 КЗпП України, на підставі абз. 4 ч. 2 ст. 265 КЗпП України на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 41730 грн.

Доводи позивача у позовній заяві про подвійну відповідальність є необґрунтованими, з огляду на таке.

Ключовим правовим питанням, щодо якого виник спір, є можливість одночасного притягнення підприємця до відповідальності за ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України та ч. 1 ст. 41 Кодексу України по адміністративні правопорушення.

За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 265 КЗпП України штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідальність за недотримання мінімальних гарантій в оплаті праці передбачено також Кодексом України про адміністративні правопорушення, а саме: в ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, ч. 2 ст. 265 КЗпП України і ч. 1 ст. 41 Кодексу про адміністративні правопорушення України передбачено відповідальність для фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, у вигляді штрафу.

При цьому, штраф за ч. 2 ст. 265 КЗпП України є фінансовою санкцією, яка накладається постановою уповноваженої посадової особи Держпраці, що може бути оскаржена в судовому порядку, а штраф за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення є адміністративною відповідальністю і накладається згідно із рішенням суду за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.07.2019 у справі №2340/4337/18.

Суд також вважає необгрунтованим посилання позивача на постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05.03.2019 у справі №697/168/19, за якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 КпАП України закрите за малозначністю вчиненого правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП та суд обмежився усним зауваженням.

Висновки постанови суду ґрунтуються зокрема на тому, що оскільки діяння, вчинене ОСОБА_1 , містило в собі усі юридичні і суб?єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення.

Щодо посилань представника позивача на практику Верховного Суду, в якій йдеться про подвійне притягнення до відповідальності, суд зазначає, що оскільки постановою Канівського міськрайонного суду від 05.03.2019 у справі №697/168/19 ОСОБА_1 до відповідальності не притягнуто за порушення ч. 1 ст. 41 КУпАП, натомість 07 лютого 2019 року її притягнуто до відповідальності постановою Управління на підставі абзацу 4 ч. 2 ст. 265 КЗпПУ, то подвійне притягнення до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення в даному випадку відсутнє.

Таким чином, посилання позивача практику Верховного Суду не мають значення для правильного вирішення даної справи.

Посилання позивача пом?якшуючі обставини, а саме те що вона має на вихованні та утриманні доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на її виховання не отримує та те, що вона перебуває на обліку у жіночій консультації з приводу вагітності, судом не беруться до уваги, оскільки нормами КАС України не передбачено підстав скасування рішень суб?єкта владних повноважень за наявносиі таких пом?якшувальних обставин.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних причин.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, у задоволенні яких необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 14, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складений 19.08.2019.

Суддя В.П. Тимошенко