Справа № 2а-4928/09/2670
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2009-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. № 7/4928
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19.10.2009 р. 17:15 № 2а-4928/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О. при секретарі судового засідання Поліщук О.А. вирішив адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промбудпортал"
до Державної податкової інспекції у Святошинському районі м.Києва
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 20.11.2008р.
Представники:

від позивачаЛосєв Є.Ю., Федоренко І.Л., за довіреністю
від відповідачаПантеля Л.В., за довіреністю
Позивач звернувся з позовом про протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Святошинському районі м. Києва № /0 від 20.11.2008 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у період укладення між позивачем (покупець) та його контрагентом -ТОВ «Венторопт-КД»(продавець) договору поставки товару (устаткування та обладнання для будівельних робіт, будівельні матеріали та ін.), позивач мав всі підстави для включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у складі вартості оплаченого товару, оскільки ТОВ «Венторопт-КД»було належним чином зареєстрованим підприємством, наділеним цивільною правосуб'єктністю, зареєстрованим платником податку на додану вартість, яким були виписані та надані позивачеві податкові накладні, а позивачем були сплачені кошти за оприбутковані товари (роботи, послуги), в т.ч. податок на додану вартість.

Заперечення проти позову ґрунтуються на встановлених перевіркою фактах порушення позивачем податкового законодавства та мотивуються наступним.

Актом невиїзної документальної перевірки № 197/23-80/34352193 від 12.11.2008 встановлено порушення позивачем п.п.7.2.4, п.п.7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», а саме, позивачем неправомірно включено до податкового кредиту суму податку на додану вартість за вересень 2007 року на загальну суму 11666,66 грн.

На думку відповідача, позивач безпідставно відніс до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплачені продавцю (виконавцям) у складі вартості отриманих товарів (робіт, послуг), з огляду, зокрема на те, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.08.2007 визнані недійсними з часу внесення до державних реєстрів: статут ТОВ «Венторопт-КД», свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Венторопт-КД»за № 10040628.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, - встановив:

Державною податковою інспекцією у Святошинському районі м. Києва було проведено перевірку позивача -Товариства з обмеженою відповідальністю «Промбудпортал», за результатами якої складено акт «Про результати невиїзної позапланової документальної перевірки ТОВ «Торгівельна компанія «Промбудпортал»() щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ТОВ «Венторопт-КД»() за період з 01.07.2005р. по 31.06.2008р.»від 12.11.2008 № 197/23-80/34352193 (далі -акт перевірки).

На підставі акта перевірки ДПІ у Святошинському районі м. Києва було прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 20.11.2008, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання у розмірі 17499,66 грн., в т.ч. 11666,66 грн. -основний платіж та 5833,33 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Оцінюючи позовні вимоги в частині визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № /0 від 20.11.2008 суд відзначає наступне.

Як випливає з акта перевірки, підставою визначення позивачу податкових зобов'язань з ПДВ стало включення позивачем до податкового кредиту у вересні 2007р. суми податку у розмірі 11666,66 грн.

Зокрема, актом перевірки встановлено, що на підставі податкових накладних, оформлених ТОВ «Венторопт-КД»за результатами виконання поставки товару, ТОВ «Торгівельна компанія «Промбудпортал»включено до податкового кредиту податок на додану вартість сплачений в ціні товару (робіт, послуг).

Перевіркою встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.08.2007 визнані недійсними з часу внесення до державних реєстрів: статут ТОВ «Венторопт-КД», свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Венторопт-КД»за № 10040628.

У зв'язку з наведеними обставинами в акті зроблений висновок про порушення позивачем п.п.7.2.4, п.п.7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Судом встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ «Венторопт-КД»(продавець) укладено договір № 0107-01 від 01.07.2007, відповідно до умов якого продавець взяв на себе зобов'язання поставити та передати у власність покупця устаткування та обладнання для будівельних робіт, будівельні матеріали або інше передбачене видатковими накладними відповідно до узгоджених вимог, а покупець -своєчасно оплатити такий товар.

Виконання договору підтверджується складеними та підписаними сторонами видатковими накладними № 0110-5 від 01.10.2007 та № 1910-6 від 19.10.2007, згідно яких позивачу поставлено товару на 50000,00 грн. (в т.ч. ПДВ -8333,33 грн.) та на 20 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ -3333,33 грн.) відповідно.

Як встановлено актом перевірки та підтверджено матеріалами справи, по зазначеним господарським операціям ТОВ «Венторопт-КД»видало позивачу податкові накладні:

№ 304 від 14.09.2007 на суму 50000,0 грн., в т.ч. ПДВ -8333,33 грн.

№ 325 від 17.09.2007 на суму 2000,00 грн., в т.ч. ПДВ 8333,33 грн., сума ПДВ по яких включена позивачем до складу податкового кредиту за вересень 2007 року.

Вартість отриманого від ТОВ «Венторопт-КД»товару сплачена позивачем в повному обсязі у вересні 2007 шляхом перерахування грошових коштів у загальній сумі 70000,00 грн. на банківський рахунок ТОВ «Венторопт-КД», що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою руху коштів позивача філії «Київ-Сіті Приватбанк»(МФО 380775).

В подальшому придбаний у ТОВ «Венторопт-КД»товар позивач реалізував ТОВ «Білий Амур», СПД-ФО Яценко Оксані Миколаївні, ТОВ «Карбас-МВ», що підтверджується наявними у матеріалах справи видатковими накладними № РН-0000124 від 11.12.2007, № РН-0000092 від 01.10.2007, № РН-0000091 від 01.10.2007 та податковими накладними № 95 від 01.10.2007, № 96 від 01.10.2007, № 130 від 11.12.2007 відповідно.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами визнаються.

Відповідно до ч.3 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Згідно п.1.7 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість»податковий кредит -це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

З аналізу підпункту 7.2.3 пункту 7.2, підпункту 7.3.1 пункту 7.3 та підпункту 7.4.1 пункту 7.4 ст. 7 Закону № 168/97-ВР випливає, що підставою для визначення сум податкового кредиту є податкова накладна. Цей документ є належним доказом однієї з подій, що її здійснено покупцем: оплату товару чи отримання товару від постачальника, що одночасно є підставою для виникнення податкових зобов'язань з податку на додану вартість у постачальника.

У відповідності до п.п. 7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (у редакції, чинній на час формування позивачем податкового кредиту) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідачем не надано заперечень та не спростовано правомірності віднесення до складу валових витрат вартості придбаних позивачем у вересні 2007 товарів, в тому числі сум податку на додану вартість, на підставі дослідження наявних у позивача первинних облікових бухгалтерських та податкових документів.

Згідно з п.п. 7.5.1 п.7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг);

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Таким чином, право позивача на податковий кредит відповідно до зазначеної норми Закону виникло по факту отримання податкових накладних від продавця товару -ТОВ «Венторопт-КД».

Не є переконливим твердження відповідача про те, що позивач не мав права на податковий кредит в зв'язку з тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.08.2007 визнані недійсними з часу внесення до державних реєстрів: статут ТОВ «Венторопт-КД», свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Венторопт-КД»за № 10040628, оскільки, відповідно до вказаного Закону (в редакції, що була чинною на час формування позивачем податкового кредиту) до податкового кредиту не дозволяється включати суми податку на додану вартість, сплаченого в зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), що не відносяться до складу валових витрат (підпункт 7.4.4 пункт 7.4 ст. 7 зазначеного Закону) та витрати по сплаті податку на додану вартість, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (підпункт 7.4.5 пункт 7.4 ст. 7 зазначеного Закону). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Невиконання контрагентом платника податку ( постачальником ) свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, якщо не доведено, по платник податку був обізнаний стосовно протиправної поведінки контрагента та сприяв йому в цьому. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення добросовісного платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сплачених сум податку до податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Встановивши у справі наявність обставин, з якими підпункт 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону пов'язує виникнення у платника податку права на податковий кредит, суд дійшов висновку про відповідність зазначеній нормі права дій позивача по формуванню податкового кредиту за вересень 2007 року. При цьому, судом встановлено, що на момент проведення перевірки у позивача були в наявності належно оформлені податкові накладні на підтвердження сум податкового кредиту з ПДВ, а тому у відповідача не було відстав для висновку про завищення позивачем податкового кредиту.

Згідно п.п. 7.2.4 п.7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»право на нарахування податку на додану вартість та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Відповідно до п.9.6 ст. 9 наведеного Закону свідоцтво про реєстрацію особи в якості платника ПДВ діє до дати його анулювання.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент видачі на адресу позивача податкових накладних ТОВ «Венторопт-КД»було зареєстроване органами державної податкової служби у встановленому законодавством порядку в якості платника податку на додану вартість, про що мало відповідне свідоцтво, а отже мало право складати податкові накладні.

Пунктом 25 Положення про Реєстр платників податку на додану вартість, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України № 79 від 01.03.2000 (далі -Положення № 79) передбачено, що Свідоцтво про реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності платником податку на додану вартість діє до дати анулювання, яке відбувається у випадках, передбачених законодавством. Одночасно з анулюванням Свідоцтва органи державної податкової служби здійснюють виключення платника податку на додану вартість з Реєстру.

Згідно з пп. 25.2 Положення № 79 датою виключення платника податку на додану вартість з Реєстру та анулювання Свідоцтва, яке відбуваються у випадку прийняття судом рішення про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності, про що є відповідне рішення суду, є відповідна дата прийняття рішення.

Відповідно до зазначених вимог законодавства свідоцтво платника податку на додану вартість ТОВ «Венторопт-КД»на момент складання даним підприємством податкових накладних не вважається анульованим, а підприємство -виключеними з Реєстру.

За таких обставин висновки відповідача про те, що позивач не мав права на податковий кредит на підставі виданих ТОВ «Венторопт-КД» податкових накладних, суд вважає помилковими.

Виходячи з наведеного вище, суд відзначає, що вимоги до п.п. 7.4.5 п.7.4 ст. 7 вищевказаного Закону повністю дотримані позивачем.

За таких обставин, висновки відповідача про те, що позивач не мав права на податковий кредит на підставі складених ТОВ «Венторопт-КД» податкових накладних, суд вважає помилковими. Враховуючи викладене, суд вважає правомірним включення позивачем суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту, а прийняття спірного податкового повідомлення-рішення від № /0 від 20.11.2008 - безпідставним.

Відтак, за результатами дослідження наданих сторонами доказів справи суд вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення ґрунтується на недостовірних висновках акта перевірки, надані відповідачем обґрунтування заперечень на позов не відповідають чинному законодавству, ґрунтуються на невірному його трактуванні та суперечать фактичним обставинам справи.

Згідно з п.17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»штрафні санкції накладаються на платника податків за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 зазначеного Закону у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті «б»підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Зважаючи на те, що суд визнав відсутність порушення позивачем податкового законодавства за розглянутим епізодом, застосування до нього штрафних санкцій на підставі п.п. 17.1.3 п.17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»є необґрунтованим.

Згідно з ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним спірного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятих ним рішень у повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94 , 97, 158-163, 227 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промбудпортал»задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати з податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києві № /0 від 20.11.2008.

Судові витрати в сумі 3,40 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промбудпортал»за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Арсірій Р.О.

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі -23.10.09р.