Справа № 420/4857/19
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4857/19
УХВАЛА

20 серпня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Завальнюк І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Одеського міського центру зайнятості, Управління соціального захисту населення в Малиновському районі про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, визнання факту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить суд зобов`язати відповідачів зробити перерахунок заборгованості та виплатити гроші, які були утримані від сплати з чотирьох видів допомог: допомоги по безробіттю; допомоги малозабезпеченим сім`ям; допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів; стягнути з відповідачів моральну шкоду в сумі, яку суд вважає за потрібне; визнати статус позивача як одинокої матері.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, встановлених ст. ст. 123, 160, 161 КАС України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

В порушення вказаних вимог у позовній заяві не зазначено номер квартири позивача.

Згідно з п.11 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення зазначеної вимоги позивачем в позовній заяві не зазначено власне письмове підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, згідно з ч.2, ч.4, ч.5 ст.94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, всупереч вимог ч. 2 ст. 94 та ч. 4 ст. 161 КАС України до позовної заяви додані незавірені у встановленому порядку копії документів, що виключає можливість використання їх як доказів у справі.

Згідно з п.4, п.5 ч.5 ст.160 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В порушення вимог вищезазначених норм, у позовній заяві не зазначено конкретного змісту позовних вимог, а саме викладені в прохальній частині вимоги не носять конкретного характеру, що унеможливлює їх вирішення в судовому порядку.

Так, позивачем не конкретизовано період, за який вона вважає недоотримання нею коштів, розмір недоотриманої допомоги, підстави для цього. При цьому суд звертає увагу позивачки, що позовна вимога про стягнення моральної шкоди повинна бути чітко сформульована та її розмір повинен бути обґрунтованим позивачем. Також Кодекс адміністративного судочинства України не дозволяє судам встановлювати юридичні факти, про що позивач просить в п.4 прохальної частини позову.

Крім того, позивач також просить стягнути моральну шкоду з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, не зазначаючи останній в якості відповідача по справі.

Згідно з п.8 ч.5 ст.160 КАС України у позовній заяві зазначається перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення вищезазначених вимог, до позовної заяви не додані докази, на які позивач посилається у позовній заяві, і позивач не наводить причин неможливості їх надання; при цьому позивачем не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), не зазначено відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів тощо. Натомість до позову додано клопотання про витребування справи № 521/12963/15 з Малиновського районного суду м. Одеси, яке обґрунтовано тим, що матеріали справи містять численну доказову базу за даним спором.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Сутність зазначеного інституту полягає в тому, що особа, яка звертається до суду за захистом порушеного права була не в змозі надати докази внаслідок незалежних від неї обставин, зокрема, якщо цьому перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. В той же час, позивачем не наведено жодної поважної причини ненадання будь-яких документів та доказів, пов`язаних з потребою судового захисту та наявності спору з відповідачами, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Позивачка у клопотанні не наводить жодних причини неможливості самостійного отримання доказів, фактів вжиття будь-яких заходів для отримання доказів; а також не наводиться інформація про наявність або відсутність у розпорядженні позивача якихось документів, якими б підтверджувалася наявність спору. Сам позов побудований на посиланнях щодо невирішеного спору у цивільній справі, яка перебувала в провадженні Малиновського районного суду міста Одеси.

В силу п.4 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні суд приймає у справах, де відповідач допустив неправомірну бездіяльність за умови обов`язку вчинити певну дію. В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач.

Отже застосуванню способу порушеного права, про яких просить позивачка, передує встановлення судом допущення суб`єктами владних повноважень неправомірної бездіяльності, дій або прийняття неправомірних рішень.

Однак суд позбавлений можливості перевірити дотримання позивачкою строку звернення до суду, оскільки позивач не зазначає, коли саме дізналася про порушення своїх права та інтересів, що спричинило необхідність її звернення за судовим захистом із даним позовом.

Згідно з ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зазначені недоліки необхідно усунути шляхом подання до суду приведеної у відповідність до вимог чинного законодавства позовної заяви з засвідченими у встановленому порядку відповідними додатками (документами) відповідно до кількості учасників справи.

На підставі викладеного, враховуючи, що виявлені недоліки перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі, керуючись ст. 169 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеського міського центру зайнятості, Управління соціального захисту населення в Малиновському районі про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, визнання факту - залишити без руху, надавши п`ятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення зазначених вище недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Завальнюк