Справа № 583/3192/19
Суддя: Ільченко В. М.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/3192/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Ільченко В.М.

за участю секретаря Верби Н.О.

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області сержанта поліції Мірошниченка Романа Григоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

31.07.2019 позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.07.2019 відповідач виніс постанову серії ДПО18 №795219 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. В даній постанові інспектор вказав, що 21.07.2019 о 08.30 год. позивач, рухаючись по вул. Дачній, керував транспортним засобом «Фотон», номерний знак НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному огляду та який своєчасно не пройшов його, чим порушив п.п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху. Вважає зазначену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки правил дорожнього руху він не порушував та був зупинений відповідачем, який обґрунтував причину зупинки наявністю орієнтування щодо викрадення велосипеду й можливістю приховання цього велосипеду в кузові транспортного засобу. Після надання позивачем для огляду вмісту кузову транспортного засобу, інспектор продовжував прискіпливо здійснювати огляд транспортного засобу. Вважає зупинку транспортного засобу надуманою, відповідачем не було надано підтвердження орієнтування щодо викраденого велосипеду. Відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення не надав належні і допустимі докази на підтвердження вчинення ним проступку, постанова не містить інформацію про те, що йому були роз`яснені права при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Зазначає, що відповідачем було порушено його право бути ознайомленим з відеоматеріалами справи, на підставі яких винесено постанову, порушено право на захист, а відтак, порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Тому просить визнати дії інспектора поліції УПП в Сумській області Мірошниченка Р.Г. щодо складення постанови серії ДПО18 №795219 від 21.07.2019 протиправними, скасувати постанову серії ДПО18 №795219 від 21.07.2019.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що відповідачем було здійснено безпідставну зупинку автомобіля позивача, а тому подальше складання постанови є незаконним. Також зазначив, що позивачу не надсилався відзив на позовну заяву, а тому він не може бути прийнятий судом до уваги.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 21.07.2019 згідно з розстановкою сил та засобів Управління патрульної поліції в Сумській області він ніс службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснюючи контроль за дотримання Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Близько 08.30 год. 21.07.2019 в с. Климентове на вул. Дачній, поблизу будинку №2, ним було виявлено автомобіль «Фотон», номерний знак НОМЕР_1 , водій якого керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю та своєчасно його не пройшов, чим порушив вимоги п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху. Він підійшов до позивача, відрекомендувався, пояснив суть скоєного правопорушення та попросив надати для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, зауважень до яких не виникло. Він пояснив позивачу, що останній порушив вимоги п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, та своєчасно його не пройшов, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч. 3 ст. 121 КУпАП. Позивачу були роз`яснені вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП і повідомлено, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення. Одразу ж розглянувши в присутності позивача матеріали адміністративної справи, він виніс постанову ДПО18 №795219 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Він оголосив постанову та вручив її копію позивачеві. Відеозапис провадження у справі про адміністративне правопорушення додає. Зазначає, що він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами, обґрунтовано, сумлінно, своєчасно, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Просив залишити без змін постанову ДПО18 №795219 від 21.07.2019, а позовну заяву без задоволення.

Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію сторін, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку.

Статтею 288 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими КУпАП.

Статтею 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлено, що поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області сержантом поліції Мірошниченком Р.Г. 21.07.2019 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №795219, згідно якої прийнято рішення застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_2 21.07.2019 о 08.30 год. в с. Климентове Охтирського району Сумської області по вул. Дачній керував транспортним засобом «Фотон», номерний знак НОМЕР_1 , що підлягає обов`язковому технічному контролю та своєчасно не пройшов його, чим порушив п.п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в ч. 1 ст. 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, а пунктом 1.4 визначено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до пп. 31.3 «б» Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів, згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

На виконання даної норми Кабінетом Міністрів України винесено Постанову від 30.01.2012 №137, якою затверджений Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів (далі - Порядок №137).

Відповідно до п. 1 Порядку №137 вказаний Порядок визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Відповідно до ч. 7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:

- для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

- для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

- для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Аналогічні положення містить п. 3 Порядку №137.

Згідно з ч. 8 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» на кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Статтею 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що транспортні засоби за своїм призначенням поділяються на: транспортні засоби загального призначення; транспортні засоби спеціалізованого призначення; транспортні засоби спеціального призначення.

При державній реєстрації вантажних автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автомобіль-мішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підтвердження своїх заперечень відповідачем надана копія реєстраційної картки транспортного засобу марки «Фотон», синього кольору, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_2 , з якої вбачається, що даний транспортний засіб за типом є вантажним, кузов - самоскид-С, повна маса якого складає 5450 кг.

Таким чином, транспортний засіб, яким керував позивач, підлягає обов`язковому технічному контролю щороку.

Суду не був наданий протокол на вищезазначений транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним станом на 21.07.2019.

З відеозапису, здійсненого під час нагляду за дорожнім рухом, наданого відповідачем та посилання на який містить оскаржувана постанова, вбачається, що такий протокол не був наданий й відповідачу.

Таким чином, позивачем були порушені вимоги Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 3 ст. 121 КУпАП, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 254 КУпАП, протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 (далі - Інструкція №1395), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою ст. 121 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції №1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 9 розділу ІІІ Інструкції №1395 розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 розділу ІV Інструкції №1395 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

З наданого відповідачем відеозапису, який наданий в електронній формі, а тому має бути прийнятий судом, вбачається, що останній діяв у межах та у спосіб передбачений чинним законодавством України, процесуальні права позивача не були порушені, оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення за формою та змістом відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Таким чином, сукупність досліджених доказів свідчить про безпідставність вимог позивача, в зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 121, 222, 247, 251, 254, 258, 280, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про автомобільний транспорт», Законом України «Про національну поліцію», Правилами дорожнього руху, ст.ст. 2, 5, 9, 72-77, 229, 241-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області В.М. Ільченко