Справа № 640/20522/18
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 серпня 2019 року № 640/20522/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клочкової Н.В., при секретарі судового засідання Ващенко В.А., за результатами судового засідання в адміністративній справі за позовом

Державної архітектурно-будівельної інспекції України

до ОСОБА_1

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

Прокуратура Київської області

про зобов`язання знести будинки,

за участю представника позивача, третьої особи ОСОБА_11, представник третьої особи ОСОБА_10 ; представник Прокуратури Київської області, представник третьої особи ОСОБА_9 , представник відповідача та відповідач не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Державна архітектурно-будівельна інспекції України (надалі - позивач), адреса: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26 із позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі - відповідач), адреса: АДРЕСА_1 , у якій просить суд зобов`язати відповідача знести багатоквартирний житловий будинок, що знаходиться на земельних ділянках за адресами: АДРЕСА_2 (кадастрові номери земельних ділянок - НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ) за власний рахунок.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі, проведено низку підготовчих засідань, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні 05.08.2019 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що на земельних ділянках відповідачем самочинно будується багатоквартирний житловий будинок, з порушенням цільового призначення земельних ділянок, режиму забудови земельних ділянок, встановленого затвердженого Рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 06.06.2012 № 4, за відсутністю відповідних плану зонування та детального плану для забудови, належної затвердженої проектної документації та дозволу на таку забудову, в порушення законодавства у сфері містобудування, з істотним порушенням державних будівельних норм та правил, що було встановлено Департаментом Державної архітектурно - будівельної інспекції у Київській області (надалі - Департамент) під час проведеної в період 2016 - 2017 років позапланової перевірки дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час забудови на земельних ділянках за адресами: АДРЕСА_2 (кадастрові номери земельних ділянок - НОМЕР_7 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ).

Третьою особою ОСОБА_3 та представниками третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та Прокуратури Київської області надані пояснення по суті заявлених позовних вимог, в яких треті особи посилаються на Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, Постанову Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», Інструкцію про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затверджену наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики № 127 від 24.05.2001, та зазначено про правомірність дій Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області та необхідність знесення вказаного будівництва, оскільки на земельних ділянках передбачено будівництво індивідуальних житлових будинків садибного типу, по одному такому будинку на кожній земельній ділянці, проте відповідачем здійснюється будівництво багатоквартирних житлових будинків, що порушує інтереси третіх осіб, як власників сусідніх земельних ділянок та будинків.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (надалі - департамент) з метою перевірки виконання вимог припису №С-0512/6 від 05.12.2016 року відповідно до направлення №1.17/01 від 06.01.2017 року проведено позапланову перевірку Об`єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_2 (кадастрові номери земельних ділянок - НОМЕР_1 , НОМЕР_8 , НОМЕР_6 ).

За результатами проведеної перевірки встановлено:

Перевіркою, з виїздом на місце 26.09.2016 року встановлено, що земельні ділянки за вищенаведеними адресами з кадастровими номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_8 , НОМЕР_6 , належать гр. ОСОБА_1 на підставі інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.03.2016 року №№ - 117913, 57121042, 57153019,57156978, 57166272. Цільове призначення земельних ділянок - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)

Замовником будівництва отримано будівельні паспорти (в подальшому були скасовані), які видані Відділом містобудування і архітектури Києво-Святошинської РДА від 27.04.2016 року №№ - 442, 443, 444, 445, 446, 447 щодо будівництва зблокованих житлових будинків загальною площею до 300 м2.

Під час виїзду на місце 26.09.2016 встановлено, що за зазначеними вище адресами, розпочато та виконуються будівельні роботи з будівництва багатоквартирного житлового будинку, а саме - влаштовано залізобетонний монолітний фундамент, виконана цегляна кладка зовнішніх та внутрішніх стін будинку 3-х поверхів та змонтовано залізобетонні перекриття. Будинок розділено двома температурно-деформаційними швами.

Під час перевірки встановлено:

Згідно ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво»

об`єкт будівництва - будинки, будівлі, споруди будь якого призначення, їх комплекси або їх частини, лінійні об`єкти інженерно транспортної інфраструктури;

відокремлена частина будинку, будівлі, споруди - автономна конструктивна система, відокремлена деформаційно-температурним, антисейсмічним (за потреби) швом, протипожежною стіною, та має автономне інженерне забезпечення (наприклад, блок-секція, дільниця, цех, тощо)

Згідно ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення»

зблокований житловий будинок - будинок квартирного типу, що складається з двох і більше квартир, кожна із яких має безпосередній вихід на приквартирну ділянку або вулицю;

багатоквартирний житловий будинок - житловий будинок, до складу якого входить більше ніж одна квартира. Може бути зблокованого, секційного, коридорного, галерейного і терасного типів.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»: забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Враховуючи надані та пред`явлені під час перевірки документи встановлено наступне:

Вищезазначеними будівельними паспортами від 27.04.2016 року №№ - 442, 443, 444, 445, 446, 447, на шести суміжних земельних ділянках (кадастрові номери земельних ділянок НОМЕР_26 НОМЕР_10 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ) передбачено будівництво шести зблокованих житлових будинків загальною площею до 300 м2, а по факту виконуються будівельні роботи з будівництва багатоквартирного житлового будинку, який за визначенням не належить до індивідуальних (садибних) житлових будинків, а є багатоквартирним 3-ох поверховим житловим будинком, будівництво яких на основі будівельного паспорту не передбачено законодавством та державними будівельними нормами, чим порушено вимогу ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та наказу Мінрегіонбуду від 05.07.2011 № 103 Про затвердження Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки.

Об`єкт будівництва запроектований та будується з відхиленнями від затвердженої містобудівної документації на місцевому рівні (територія зазначеної земельної ділянки згідно затвердженого генерального плану села Петропавлівська-Борщагівка не передбачена під багатоквартирну житлову забудову, а має функціональне призначення - індивідуальна садибна забудова), так само відсутній затверджений план зонування території села Петропавлівська-Борщагівка (далі - зонінг) та детальний план території (далі ДПТ).

За результатами перевірки виявлені наступні порушення:

Замовником будівництва виконуються будівельні роботи з будівництва багатоквартирного житлового будинку на земельних ділянках за зазначеними адресами не відповідно до затвердженої містобудівної документації на місцевому рівні, на земельних ділянках, які не були відведені для цієї мети, без отримання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, без розроблення та затвердження проектної документації та без документу, що надає право на виконання будівельних робіт (декларації про початок виконання будівельних робіт), чим порушено вимоги ст.ст. 18, 19, 24, 29, 31, 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

Порушення, що були встановлені під час перевірки зафіксовано у акті перевірки від 21.10.2016 року та підтверджуються матеріалами фотофіксації.

За результатами проведеної перевірки посадовою особою Департаменту винесено припис №С-2110/2 від 21.10.2016 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (з вимогою усунути виявлені порушення у строк до 30.11.2016 року та у цей же строк повідомити Департамент про виконання вимог зазначеного припису) та припис №С-2110/3 від 21.10.2016 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (з вимогою зупинити виконання будівельних робіт з 28.10.2016 року).

31.10.2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу роботи з дозвільними документами ОСОБА_8 розглянуто подані у відділ документи (акт перевірки від 21.10.2016 року) та прийнято рішення про скасування реєстрації повідомлень про початок виконання будівельних робіт № 316.

У відповідності до даного рішення, враховуючи те, що замовником у повідомлення про початок виконання будівельних робіт №КС37, №КС43, №КС34,№КС30,№КС25,№КС41від 17.06.2016 року наведено недостовірні дані, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом (об`єкт будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, без належно затвердженого проекту) керуючись ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», реєстрація вищезазначених повідомлень про початок виконання будівельних робіт була скасована.

31.10.2016 року на підставі вищезазначеного рішення №316 Департаментом видано наказ про скасування реєстрації повідомлень про початок виконання будівельних робіт №336.

З метою перевірки виконання вимог приписів припис №С-2110/2 від 21.10.2016 року та припис №С-2110/3 від 21.10.2016 року Департаментом відповідно до направлення №916.16/01 від 01.12.2016 року та направлення №913.16/01 від 24.11.2016 року проведено позапланову перевірку об`єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_2.

Під час перевірки виконання вимог приписів №С-2110/2 та №С-2110/3, станом на 05.12.2016 року встановлено, що за зазначеною адресою виконано будівельні роботи із влаштування утеплення фасадів, виконано закриття віконних прорізів шляхом встановлення металопластикових вікон та розпочато влаштування обрешітки покрівлі багатоквартирного житлового будинку із деревинного брусу. На час перевірки жодних документів, що підтверджують зміну цільового призначення земельних ділянок, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки , належним чином затвердженої проектної документації та документу, що надає право на виконання будівельних робіт замовником будівництва не отримано (у замовника будівництва відсутні). Повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 17.06.2016 року №КС37, №КС43, №КС34, №КС30, №КС25, №КС41скасовано наказом Департаменту від 31.10.2016 року №336.

Враховуючи зазначене, вимог приписів від 21.10.2016 року №С-2110/2 та №С-2110/3 виданих Департаментом ДАБІ у Київській області не виконані. Вказаними діями порушено вимоги ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Результати зазначеної перевірки відображено у акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05.12.2016 року.

До того ж відповідачу надано припис №С-0512/6 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05.12.2016 року відповідно до якого відповідача зобов`язано усунути виявлені порушення містобудівного законодавства шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту в термін до 05.01.2017 року відповідно до вимог чинного законодавства.

Докази виконання вказаного припису відповідачем або його скасування суду не надані.

Департаментом з метою перевірки виконання вимог припису №С-0512/6 від 05.12.2016 року відповідно до направлення №1.17/01 від 06.01.2017 року проведено позапланову перевірку об`єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_2.

Під час виїзду на місце 10.01.2017 року встановлено, що за зазначеними вище адресами, виконано будівельні роботи з будівництва багатоквартирного житлового будівнику, а саме влаштовано залізобетонний фундамент, виконано цегляну кладку зовнішніх та внутрішніх стін 3 поверхів, влаштовано покрівлю.

Вимоги припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 05.12.2016 року № С-0512/6 не виконано, вказаними діями порушено вимоги ч.4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності.

Позивачем вказано, що даний об`єкт будівництва (багатоквартирний житловий будинок) будується (збудований) неможливо перебудувати або виконати його реконструкцій з дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів, оскільки:

1. Передбачено будівництво шести зблокованих житлових будинків загальною площею до 300 м2, а по факту виконуються будівельні роботи з будівництва багатоквартирного житлового будинку який за визначенням не належить до індивідуальних (садибних) житлових будинків, а є багатоквартирним 3-ох поверховим житловим будинком, будівництво яких на основі будівельного паспорту не передбачено законодавством та державними будівельними нормами, чим порушено вимогу ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та наказу Мінрегіонбуду від 05.07.2011 № 103 Про затвердження Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки.

2. Об`єкт будівництва запроектований та будується з відхиленнями від затвердженої містобудівної документації на місцевому рівні (територія зазначеної земельної ділянки згідно затвердженого генерального плану села Петропавлівська Борщагівка не передбачена під багатоквартирну житлову забудову, а має функціональне призначення - індивідуальна садибна забудова), так само відсутній затверджений план зонування території села Петропавлівська Борщагівка (далі - зонінг) та детальний план території (далі ДПТ).

3. Виконуються (виконано) будівельні роботи з будівництва багатоквартирного житлового будинку на земельних ділянках за зазначеними адресами не відповідно до затвердженої містобудівної документації на місцевому рівні, на земельних ділянках, які не були відведені для цієї мети, без отримання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, технічних умов щодо інженерного забезпечення даного об`єкта будівництва, без розроблення та затвердження проектної документації та без документу, що надає право на виконання будівельних робіт (декларації про початок виконання будівельних робіт), чим порушено вимоги ст.ст. 18, 19, 24, 29, 31, 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

До того ж, керуючись ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пп.3, п.15 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 року №698, на підставі звернення гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 19.12.2016 року, з урахуванням службової записки заступника директора Департаменту - начальника Управління нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Старущенка Я.В. від 21.12.2016 року №10/10-3/2112/008/01, наказу Держархбудінспекції України №986 від 21.12.2016 року, направлення на проведення позапланової перевірки №21 від 23.12.2016 року у період з 23.12.2016 року по 27.12.2016 року Департаментом проведено позапланову перевірку відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації щодо законності видачі будівельних паспортів від 27.04.2016 року №442, 443, 444, 445, 446, 447, №454, 455, 456, 457, 458, 459.

Враховуючи надані та пред`явлені під час перевірки документи встановлено, що будівельні паспорти №442, 443, 444, 445, 446, 447 видані з порушенням ст. 17,18,19,24,29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та 1.4. Наказу Мінрегіонбуду від 05.07.2011 року №103 «Про затвердження порядку видачі будівельного паспорту».

Результати зазначеної перевірки відображено у акті перевірки від 27.12.2016 року.

Окрім того, за результатами зазначеної перевірки, Департаментом прийнято рішення №1, 2, 3, 4, 5, 6 від 03.01.2017 року про скасування дії будівельних паспортів №447, 442, 443, 444, 445, 446 від 27.04.2016 року.

Статтею 10 Закону України від 20.05.1999 № 687-ХІV «Про архітектурну діяльність» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 3038-VI) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Позивач в обґрунтування своїх доводів зазначає, що в акті перевірки вказано про проведення позапланової перевірки на підставі колективного звернення власників суміжних земельних ділянок по вул. Княгині Ольги, Ярослава Мудрого, Житомирській, Хмельницькій села Петропавлівська Борщагівка від 12.09.2016 вих. № 10/10-1209/35.

Як вбачається з матеріалів справи, перевірка містобудівної діяльності ОСОБА_1 проведена Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на підставі заяви власників земельних ділянок та будинків по АДРЕСА_5 , які є власниками сусідніх земельних ділянок.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

Згідно з пунктом 7 Порядку № 553 строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п`яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Порядком № 553 передбачено, зокрема, і належну процедуру проведення позапланових перевірок органами державного архітектурно-будівельного контролю з гарантуванням прав суб`єктів містобудування. Так, під час проведення перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки (ч. 4 п. 7 Порядку); державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва (п. 9 Порядку).

У пункті 13 Порядку № 553 визначено, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб`єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль (п. 18 Порядку).

В акті перевірки зазначено, що головним інспектором будівельного нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Ковалем В.А. проведено перевірку у присутності ОСОБА_1 та вказано, що ОСОБА_1 від підпису відмовився. Представник позивача під час розгляду справи підтвердив обставини, що перевірка була проведена у присутності відповідача. Позивачем на підтвердження фактичного виїзду на місце для проведення перевірки надано матеріали фотофіксації.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

В контексті наведеного суд зазначає, що відповідачем під час розгляду справи не надано доказів з метою спростування викладених в акті перевірки обставин.

Суд погоджується в цій справі з доводами позивача про те, що архітектурно-будівельний контроль не є виключно здійсненням огляду об`єкта будівництва, а передбачає, в тому числі, отримання в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідних для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

З матеріалів справи встановлено що, ОСОБА_1 належать земельні ділянки з кадастровими номерами - НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_11 , що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.03.2016 №№ 57113923, 57117913, 57121042, 57153019, 57156978, 57166272. Цільове призначення земельних ділянок - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

27.04.2016 відповідачу відділом містобудування і архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації виготовлені будівельні паспорти:

- № 442 на земельну ділянку під будівництво житлового будинку та господарських будівель і споруд в АДРЕСА_5 , забудовник - ОСОБА_1 ;

- № 443 на земельну ділянку під будівництво житлового будинку та господарських будівель і споруд в АДРЕСА_5 , забудовник - ОСОБА_1 ;

- № 444 на земельну ділянку під будівництво житлового будинку та господарських будівель і споруд в АДРЕСА_5 , забудовник - ОСОБА_1 ;

- № 445 на земельну ділянку під будівництво житлового будинку та господарських будівель і споруд в АДРЕСА_5 , забудовник - ОСОБА_1 ;

- № 446 на земельну ділянку під будівництво житлового будинку та господарських будівель і споруд в АДРЕСА_5 , забудовник - ОСОБА_1 ;

- № 447 на земельну ділянку під будівництво житлового будинку та господарських будівель і споруд в АДРЕСА_5 , забудовник - ОСОБА_1 ;

З аналізу будівельних паспортів вбачається намір будівництва зблокованих триповерхових житлових будинків загальною площею до 300 кв.м.

17.06.2016 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт (№ КС 34, № КС 30, № КС 25, № КС 37, № КС 41, № КС 43).

Під час виїзду на місце 26.09.2016 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області встановлено, що за зазначеними адресами розпочато та виконуються будівельні роботи з будівництва багатоквартирного житлового будинку, а саме: влаштовано залізобетонний монолітний фундамент, виконана цегляна кладка зовнішніх та внутрішніх стін будинку 3-х поверхів та змонтовано залізобетонні перекриття. Будинок розділено двома температурно-деформаційними швами.

З урахуванням встановлених обставин Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області зроблений висновок, що в порушення вимог чинного законодавства відповідачем виконуються будівельні роботи з будівництва багатоквартирного житлового будинку, який за визначенням не належить до індивідуальних (садибних) житлових будинків, а є багатоквартирним 3-ох поверховим житловим будинком, будівництво яких на основі будівельного паспорту не передбачено законодавством та державними будівельними нормами. Об`єкт будівництва запроектований та будується з відхиленнями від затвердженої документації на місцевому рівні (територія земельної ділянки згідно затвердженого генерального плану села Петропавлівська Борщагівка не передбачена під багатоквартирну житлову забудову, а має функціональне призначення - індивідуальна садибна забудова), так само відсутній затверджений план зонування території села Петропавлівська Борщагівка та детальний план території. Замовником будівництва виконуються будівельні роботи з будівництва багатоквартирного житлового будинку на земельних ділянках не відповідно до затвердженої містобудівної документації на місцевому рівні, на земельних ділянках, які не були відведені для цієї мети, без отримання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, без розроблення та затвердження проектної документації та без документу, що надає право на виконання будівельних робіт (декларації про початок виконання будівельних робіт).

При цьому, відповідач зазначає про дотримання вимог чинного містобудівного законодавства, оскільки ним здійснюється будівництво шести окремих двоповерхових (без врахування мансардного поверху) житлових будинків, прибудованих один до одного, кожен з яких призначений для проживання однієї сім`ї. Будинки не мають приміщень, розташованих над приміщеннями інших житлових блоків, не мають загальних входів, допоміжних приміщень, горищ; мають самостійні системи вентиляції, опалення або індивідуальні вводи і підключення до зовнішніх теплових мереж.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 3038-VI об`єктами містобудування на місцевому рівні є планувальна організація території населеного пункту, його частини (групи земельних ділянок) зі спільною планувальною структурою, об`ємно-просторовим рішенням, інженерно-транспортною інфраструктурою, комплексом об`єктів будівництва, що визначаються відповідно до:

у населених пунктах - меж населених пунктів, їх функціональних зон (сельбищної, промислової тощо), житлових районів, мікрорайонів (кварталів), приміських зон відповідно до містобудівної документації на місцевому рівні;

за межами населених пунктів - меж приміських зон, а також функціональних зон відповідно до містобудівної документації на регіональному рівні.

Об`єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Частиною першою статті 17 Закону № 3038-VI встановлено, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

План зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон (частина перша статті 18 Закону № 3038-VI).

Частиною другою статті 18 Закону № 3038-VI встановлено, що план зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону № 3038-VI встановлено, що детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

Згідно із частинами першою, другою статті 25 Закону № 3038-VI режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій.

Режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, обов`язковий для врахування під час розроблення землевпорядної документації.

Частиною другою, четвертою статті 26 Закону № 3038-VI встановлено, що суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Відповідно до статті 27 Закону № 3038-VI забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів.

За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі.

Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Для об`єктів, зазначених у частині першій цієї статті, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника.

Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Порядок видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 N 103 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.02.2013 № 66), відповідно до якого параметри забудови визначаються з урахуванням державних будівельних норм ДБН В.2.2-15-2005 "Житлові будинки. Основні положення", ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" (пункт 1.3); розроблення будівельного паспорта в межах населених пунктів здійснюється відповідно до наявної містобудівної документації на місцевому рівні (пункт 1.4).

Відповідно до частини першої, другої статті 34 Закону № 3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 затверджено Перелік об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, до якого включено на ступні об`єкти:

1. Індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) площею до 300 кв. метрів.

2. Господарські будівлі і споруди, зокрема гаражі, які розташовані на присадибних, дачних і садових земельних ділянках.

При цьому, індивідуальний (садибний) житловий будинок - будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, установлених законом, іншими нормативно-правовими актами, поверховість якої не повинна перевищувати чотирьох поверхів, призначена для постійного в ній проживання, яка складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень, і прибудова до неї (пункт 2 розділу І Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 квітня 2015 року № 79 (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ДБН В.2.2-15-2005 одноквартирний житловий будинок - індивідуальний житловий будинок, що має прибудинкову ділянку.

Зблокований житловий будинок - будинок квартирного типу, що складається з двох і більше квартир, кожна з яких має безпосередній вихід на приквартирну ділянку або вулицю.

Квартира - комплекс взаємопов`язаних приміщень, використовуваних для проживання однієї сім`ї різного чисельного складу або однієї людини, який включає (як мінімум): житлову (житлові) кімнату, кухню, ванну кімнату (душову), вбиральню (або суміщений санвузол), передпокій, комору чи вбудовану шафу. Квартира у двох рівнях - квартира, житлові та підсобні приміщення якої розміщені на двох суміжних поверхах і об`єднані внутрішньоквартирними сходами.

Багатоквартирний житловий будинок - житловий будинок, до складу якого входить більше ніж одна квартира. Може бути зблокованого, секційного, коридорного, галерейного і терасного типів.

Разом з тим, суд зазначає, що будинки блокованої забудови - це вид житлових будівель у вигляді багатоквартирного будинку, де кожна квартира має свій вихід на вулицю.

Судом розглянуто здійснену під час проведення перевірку фотофіксацію будівництва відповідача та висновок позивача, який не спростований належним чином відповідачем про те, що ОСОБА_1 здійснюється будівництво саме багатоквартирного житлового будинку. При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо здійснення будівництва шести окремих двоповерхових будинків (без врахування мансардного поверху), оскільки з будівельних паспортів (будівельних планів та розрізів будівлі) вбачається будівництво триповерхових будинків.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, 27.12.2016 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області у присутності виконуючого обов`язки начальника відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації відповідно до наказу Держархбудінспекції України від 21.12.2016 №986, на підставі направлення на проведення позапланової перевірки від 23.12.2016 № 21 проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час видачі будівельних паспортів на забудову земельної ділянки відділом містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 27.04.2016 №№ 442, 443, 444, 445, 446, 447, 454, 455, 456, 457, 458, 459.

За результатами перевірки складено акт від 27.12.2016, яким встановлено, що будівельні паспорти №№ 442, 443, 444, 445, 446, 447 видані з порушенням статей 17, 18, 19, 24, 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 1.4 наказу Мінрегіонбуду від 05.07.2011 № 103 «Про затвердження порядку видачі будівельного паспорту».

В акті зазначено, що будівельними паспортами від 27.04.2016 №№ 442, 443, 444, 445, 446, 447 на шести суміжних земельних ділянках (кадастрові номери земельних ділянок НОМЕР_7 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 цільове призначення земельних ділянок - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) передбачено будівництво шести зблокованих житлових будинків загальною площею до 300 м2.

Додатково суд звертає увагу на той факт, що будівництво зазначеного Об`єкту порушує права та інтереси інших осіб, про що свідчить колективна заява. (Т.1, арк.15-20)

При проведенні перевірки відповідно до направлення №1.17/01 від 06.01.2017 року Департаментом встановлено, що зазначений об`єкт не можливо перебудувати або виконати його реконструкцію з дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів, з підстав, описаних вище.

Згідно схеми забудови та ескізів намірів забудови земельних ділянок, що були подані до Відділу для отримання зазначених будівельних паспортів, та які містяться у самих будівельних паспортах як додатки до них, передбачено будівництво триповерхового з мансардою багатоквартирного (шість квартир) житлового будинку (кожен з будівельних паспортів фактично видано на квартиру багатоквартирного житлового будинку, оскільки зазначені квартири розділені між собою перегородками, а не температурно-деформаційними швами), який за визначенням не належить до індивідуальних (садибних) житлових будинків та будівництво якого на основі будівельного паспорту не передбачено законодавством та державними будівельними нормами, чим порушено вимоги статті 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та наказу Мінрегіонбуду від 05.07.2011 № 103 «Про затвердження Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки».

В акті також вказано, що запропоновані зазначені будівельні паспорти видані відділом з відхиленням від затвердженої містобудівної документації на місцевому рівні (територія зазначеної земельної ділянки згідно затвердженого генерального плану села Петропавлівська Борщагівка не передбачена під багатоквартирну житлову забудову, а має функціональне призначення - індивідуальна садибна забудова).

Перевіркою встановлено, що на території, де знаходяться земельні ділянки, на забудову яких видані будівельні паспорти відсутній план зонування території та детальний план території, а відтак для видачі будівельних паспортів були відсутні необхідні данні (умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон, червоні лінії та лінії регулювання забудови, функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл території згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами), якими мав користуватися Відділ містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації.

На підставі складеного акту перевірки Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області прийнято рішення про скасування будівельних паспортів:

- від 03.01.2017 № 1 про скасування будівельного паспорту забудови земельної ділянки від 27.04.2016 № 447;

- від 03.01.2017 № 2 про скасування будівельного паспорту забудови земельної ділянки від 27.04.2016 № 442;

- від 03.01.2017 № 3 про скасування будівельного паспорту забудови земельної ділянки від 27.04.2016 № 443;

- від 03.01.2017 № 4 про скасування будівельного паспорту забудови земельної ділянки від 27.04.2016 № 444;

- від 03.01.2017 № 5 про скасування будівельного паспорту забудови земельної ділянки від 27.04.2016 № 445;

- від 03.01.2017 № 6 про скасування будівельного паспорту забудови земельної ділянки від 27.04.2016 № 446.

Доказів скасування зазначених рішень Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області матеріали справи не містять.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права, з огляду на встановлені у суді обставини щодо здійснення відповідачем будівництва багатоквартирного житлового будинку, а не індивідуального (садибного) житлового будинку на земельних ділянках, цільове призначення яких не відповідає даному об`єкту будівництва та враховуючи, що будівельні паспорти видані відповідачу за відсутності необхідних даних, суд зазначає про правомірність висновків Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області щодо порушення вимог містобудівного законодавства під час здійснення ОСОБА_1 будівництва на шести суміжних земельних ділянках (кадастрові номери земельних ділянок - НОМЕР_26 НОМЕР_27 НОМЕР_28 НОМЕР_29 НОМЕР_30 ).

Відповідно до підпункту 3 пункту 11 Порядку № 553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:

усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно із частиною першою статті 38 Закону № 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

Частиною другою статті 39-1 Закону № 3038-VI встановлено, що у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Отже, станом на момент звернення до суду з вказаним позовом встановлено невиконання вимог приписів № С-2101/2 від 21.10.2016 року, № С-2110/3 від 21.10.2016 року, №0521/6 від 05.12.2016 року винесених за результатами проведених позивачем перевірок. Доказів, що підтверджують виконання відповідачем вимог приписів та надають право на виконання будівельних робіт не надано. Судові рішення про визнання їх незаконними та скасування станом на момент розгляду справи в суді - відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 376 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих пунктах, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об`єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат.

Відповідно до абз. 1 ч.7 ст. 376 Цивільного кодексу України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Відповідно до абз. 2. ч.7 ст. 376 Цивільного кодексу України якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Виходячи з інформації наявної у справі, в результаті проведених позивачем перевірок, встановлено наявність порушення усіх умов передбачених ст. 376 ЦК України, а саме:

1. Земельна ділянка не відведена для будівництва багатоквартирного трьохповерхового житлового будинку. Так, перевірками встановлено, що земельні ділянки за вищенаведеними адресами з кадастровими номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_23 , НОМЕР_6 , належать гр. ОСОБА_1 на підставі інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.03.2016 року №№ - 117913, 57121042, 57153019,57156978, 57166272. Цільове призначення земельних ділянок - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 548 від 23.07.2010 року, для будівництва відповідного багатоквартирного будинку, що здійснюється Відповідачем, має бути відведена земельна ділянка з цільовим призначенням - 02.03 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

2. Відсутній належний дозвіл на будівництво. Будівництво багатоквартирного трьохповерхового житлового будинку І-ІІІ категорії складності повинно відбуватися після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю відповідної декларації про початок виконання будівельних робіт (ст.34, 36 Закону України «про регулювання містобудівної діяльності»). Щодо об`єкту будівництва Департаментом зареєстровані повідомлення про початок виконання будівельних робіт №КС37, №КС43, №КС34, №КС30, №КС25, №КС41 від 17.06.2016 року, які на даний час скасовано рішенням Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області №316 від 31.10.2016 року та наказом №336.

3. Відсутній належним чином затверджений проект. Під час проведення перевірки було встановлено, що відповідачем виконуються будівельні роботи без розробленої в установленому порядку проектної документації та без отримання необхідних вихідних даних (містобудівні умови та обмеження земельної ділянки, технічні умови, завдання на проектування).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Приписами п. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено те, що основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Порядок надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст затверджено наказом Мінрегіонбуду України від 07.07.2011 року №109 (далі - Порядок №109).

Відповідно до п.1.2 Порядку №109 містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією;

Із системного аналізу зазначених вище норм вбачається, що:

будівництво об`єкта архітектури, якщо законодавством не передбачено інше, відбувається відповідно до розробленої проектної документації

проектна документація повинна бути розроблена відповідно до вихідних даних на проектування;

однією зі основних складових вихідних даних є містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про архітектурну діяльність» проект об`єкта архітектури розробляється під керівництвом або з обов`язковою участю головного архітектора проекту та/або головного інженера проекту, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат.

Проект об`єкта архітектури завіряється підписом і скріплюється особистою печаткою головного архітектора проекту та/або головного інженера проекту, які мають кваліфікаційний сертифікат.

Проектна документація на будівництво об`єктів, розроблена відповідно до містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, не підлягає погодженню з відповідними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, органами охорони культурної спадщини, державної санітарно-епідеміологічної служби і природоохоронними органами.

Проекти об`єктів архітектури затверджуються замовником. Затвердження проектів об`єктів архітектури, які споруджуються із залученням бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії, здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

4. Під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

Так, перевірками державного архітектурно-будівельного контролю встановлено, що будівельні роботи з будівництва багатоквартирного житлового будинку на земельних ділянках за зазначеними адресами не відповідно до затвердженої містобудівної документації на місцевому рівні, на земельних ділянках, які не були відведені для цієї мети, без отримання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, без розроблення та затвердження проектної документації та без документу, що надає право на виконання будівельних робіт (декларації про початок виконання будівельних робіт), чим порушено вимоги ст.ст. 18, 19, 24, 29, 31, 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

Також матеріалами справи встановлено, що спірне будівництво порушує інтереси третіх осіб у справі, що підтверджується наявними у справі заявами та скаргами.

При проведенні перевірки відповідно до направлення №1.17/01 від 06.01.2017 року Департаментом встановлено, що зазначений об`єкт не можливо перебудувати або виконати його реконструкцію.

Відповідно до положень статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України х розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва): 24. Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Якщо технічна можливість перебудови об`єкта нерухомості відсутня або забудовник відмовляється від такої перебудови, суд, незалежно від поважності причин відмови, за позовом зазначених органів або особи, права чи інтереси якої порушено таким будівництвом, ухвалює рішення про знесення житлового будинку або іншого нерухомого майна.

Відмовою забудовника від перебудови слід вважати як його заяву про це, так і його дії чи бездіяльність щодо цього, вчинені до або після ухвалення рішення суду про зобов`язання здійснити перебудову.

Погодження забудовника на перебудову при розгляді справи про знесення самочинного будівництва за можливості перебудови, якщо це підтверджено, є підставою для відмови в позові лише тоді, коли рішення суду, яке набрало законної сили, про зобов`язання здійснити перебудову не виконано не з вини забудовника, про що державним виконавцем складено відповідний акт.

Як вже було зазначено, перевірками встановлено, що перебудова об`єкту будівництва, по який йде мова є неможливою. Приведення документації на зазначений об`єкт будівництва також є неможливим оскільки як встановлено перевіркою земельні ділянки, на яких відбувається будівництво відповідно до містобудівної документації відноситься до території садибної забудови. Зміна цільового призначення земельних ділянок під містобудівні потреби має відбуватися у відповідності до містобудівної документації (План зонування території або Детального плану території). Зазначена містобудівна документація на дану територію відсутня, а відтак змінити цільове призначення земельних ділянок з існуючого - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на - для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку є неможливим. Без зміни цільового призначення земельної ділянки не можливо отримати містобудівні умови а обмеження забудови земельної ділянки для будівництва багатоквартирного житлового будинку, а у разі відсутності містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки під зазначений Об`єкт будівництва - не можливо розробити й проектну документації щодо нього.

Відповідач згоди провести перебудову не надав та не довів суду належними та допустимими доказами, що її взагалі можливо на цій стадії провести.

Щодо належності даного спору до юрисдикції адміністративних судів суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України (у редакції Закону № 2147-VIII) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, визначальним критерієм віднесення справи до справ адміністративної юрисдикції є наявність стороною у справі суб`єкта владних повноважень та виконання ним у спірних відносинах управлінських функцій.

Водночас за приписами п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України (у редакції Закону № 2147-VIII) суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України від 20 травня 1999 року № 687 ХІV «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Частиною 3 ст. 6 Закону № 3038-VI визначені органи архітектурно-будівельного контролю, до яких належать, зокрема, виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону № 3038-VI посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов`язкові для виконання приписи.

Відповідно до ст. 38 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» У разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням

Спори за позовами органів архітектурно-будівельного контролю про зобов`язання знесення самочинного будівництва підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки ці спори є публічно-правовими такими, що виникли за участю суб`єкта владних повноважень.

При цьому визначальним критерієм віднесення справи до справ адміністративної юрисдикції є наявність стороною у справі суб`єкта владних повноважень та виконання ним у спірних відносинах управлінських функцій

Зазначена правова позиція повністю узгоджується з висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові від 11 квітня 2018 у справі № 161/14920/16-а про зобов`язання знесення самочинно збудованого об`єкту.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 11.06.2018 року провадження у справі за первісним позовом позивача у справі №369/3044/17 було закрито.

Не погодившись із вказаною Ухвалою місцевого районного суду, Державною архітектурно-будівельна інспекція України прийнято рішення про апеляційне оскарження Ухвали Києво-Святошинського районного суду від 11.06.2018 року.

Рішенням Київського апеляційного суду від 13.11.2018 року вказані апеляційні скарги було відхилено, мотивуючи його наявною судового практикою у вказаній категорії справ, зокрема і Постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 року.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем 1, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування правомірності своїх дій та оскаржуваного рішення виконано та доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

А тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Інші доводи сторін не спростовують викладеного та не доводять протилежного.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням наведеного та враховуючи виявлені під час проведення перевірки порушення вимог містобудівного законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про знесення багатоквартирного житлового будиноку, що знаходиться на земельних ділянках за адресами: АДРЕСА_2.

Згідно ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Враховуючи відсутність в даній справи таких витрат, судові витрати в цій справі стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Державної архітектурно - будівельної інспекції України (01133, бульвар Лесі Українки, 26, місто Київ, ) задовольнити повністю.

2. Зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_24 , АДРЕСА_1 ) знести багатоквартирний житловий будинок, що знаходиться на земельних ділянках за адресами: АДРЕСА_2 (кадастрові номери земельних ділянок - НОМЕР_25 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ) за власний рахунок.

3. Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова

Повний текст виготовлено та підписано 15.08.2019.