Справа № 820/5589/16
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

15 серпня 2019 року

Київ

справа №820/5589/16

адміністративне провадження №К/9901/33708/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів - Жука А.В.,

Мартинюк Н.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2017 (головуючий суддя - О.П. Лях, судді - М.І. Старосуд, М.М. Яковенко)

у справі № 820/5589/16

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

про скасування наказів, визнання протиправними дій,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив: скасувати Наказ від 19.09.2016 № 2914 Національної поліції України Департаменту патрульної поліції щодо звільнення командира роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1; скасувати Наказ від 20.10.2016 № 269 о/с Національної поліції України Департаменту патрульної поліції щодо призначення ОСОБА_1 на посаду інспектора роти № 5 батальйону № 3 звільнивши його з посади командира роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції України; поновити ОСОБА_1 на посаді командира роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції України; визнати протиправним ненадання у повному обсязі для ознайомлення висновку службового розслідування, на підставі якого прийнято Наказ від 19.09.2016 № 2914 щодо звільнення ОСОБА_1 ; визнати протиправним ненадання відповіді на рапорт ОСОБА_1 ; визнати протиправним ненарахування заробітної платні.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує про неправомірність спірного наказу, оскільки він ґрунтується на висновку службового розслідування, яке фактично не проводилось.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2017 адміністративний позов задоволено частково. Скасовано наказ від 20.10.2016 № 269 о/с Національної поліції України Департаменту патрульної поліції щодо призначення ОСОБА_1 на посаду інспектора роти № 5 батальйону № 3 звільнивши ОСОБА_1 з посади командира роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції України. Поновлено ОСОБА_1 на посаду командира роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції України з 20.10.2016. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

4. При прийнятті рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що в ході судового розгляду справи не підтвердилося порушення позивачем вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, а тому оскаржений наказ є протиправним.

5. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2017 рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог скасовано, в цій частині у задоволенні позову відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

6. Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено про порушення позивачем функціональних обов`язків командирів (заступників командирів) рот.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

7. У касаційній скарзі позивач просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

8. Посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, ненадання належної оцінки доказам, що призвело до неправильного вирішення спору.

Позиція інших учасників справи

9. Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду апеляційної інстанції.

Рух касаційної скарги

10. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.05.2017 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

11. Ухвалою Верховного Суду від 14.08.2019 прийнято адміністративну справу до провадження та призначено до розгляду у попередньому судовому засіданні без повідомлення учасників справи.

Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи

12. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач з 23.07.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 - в Національній поліції.

13. Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 21.06.2016 № 1409 «Про призначення та проведення службового розслідування» з метою встановлення обставин подій, що мали місце 04.04.2016 у Київському районі міста Харкова та могли свідчити про протиправні дії з боку командира роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 призначено службове розслідування.

14. За результатами проведеного службового розслідування наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 19.09.2016 № 2914 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні частини п`ятої статті 4, пункту 1 частини першої статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, пункту 5 розділу ІІ Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1377, пунктів 1, 2, 3 розділу 2.2 Функціональних обов`язків командирів (заступників командирів) рот, затверджених наказом Департаменту патрульної поліції від 25.03.2016 № 417, та пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», на підставі пункту 6 частини першої статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», командира роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено з посади.

15. На підставі наказу від 19.09.2016 № 2914 та подання начальника Управління патрульної поліції у місті Харкові від 17.10.2016, наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 20.10.2016 № 269 о/с «По особовому складу» лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора роти № 5 батальйону № 3, звільнивши його з посади командира роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Харкові.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Релевантні джерела права й акти їх застосування (чинні на час виникнення спірних правовідносин)

16. Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

17. Відповідно до статті 2 Закону України «Про Національну поліцію» завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

18. Частиною першою статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

19. Згідно із частиною першою статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

20. Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

21. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга статті 19 Закону України «Про Національну поліцію»).

22. Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV.

23. Визначення службової дисципліни міститься у статті 1 Дисциплінарного статуту та означає дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

24. Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

25. Згідно із статтею 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

26. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

27. Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

28. Відповідно до абзацу п`ятого пункту 3 частини першої статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» переміщення поліцейських здійснюється на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

29. Положеннями статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

30. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

31. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

32. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

33. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

34. Дисциплінарні стягнення у вигляді пониження в спеціальному званні на один ступінь на осіб, які мають перші спеціальні звання, і звільнення з посади на осіб, які обіймають посади найнижчого рівня, не накладаються.

35. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи

36. Із матеріалів справи встановлено, що за результатами проведеного на підставі наказу від 21.06.2016 №1409 службового розслідування щодо подій, що мали місце 04.04.2016 та могли свідчити про протиправні дії з боку командира роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_1 складено висновок від 19.08.2016.

37. Вказаним висновком встановлено, що 04.04.2016 інспектори роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Харкові лейтенант поліції ОСОБА_4 та лейтенант поліції ОСОБА_5 зупинили автомобіль VOLKSWAGEN, водій якого, на думку інспекторів, мав ознаки сп`яніння. Водієві було запропоновано пройти у встановленому Законом порядку огляд на визначення стану сп`яніння, але з метою уникнення проходження такого огляду і наслідків відмови від нього, водій вищезазначеного транспортного засобу запропонував інспекторам неправомірну вигоду, про що останніми було сповіщено командира роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_1

38. ОСОБА_1 , отримавши інформацію про резонансну подію, а саме про пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, що є кримінальним правопорушенням, не доповів про неї ні до структурного підрозділу чергової служби Управління патрульної поліції, ні оперативним черговим структурного підрозділу моніторингу Управління патрульної поліції, чим порушив вимоги пункту 2 розділу 2.2 Функціональних обов`язків командирів (заступників командирів) рот та пункту 5 розділу II Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 06.11.2015 № 1377.

39. Вказане порушення унеможливило виїзд на місце події слідчо-оперативної групи з метою з`ясування і фіксації всіх обставин та доказів вчинення кримінального правопорушення для подальшого притягнення особи до відповідальності.

40. Крім того, висновком встановлено, що ОСОБА_1 не допоміг особовому складу в оформленні правопорушень у нетипових ситуаціях, а навпаки, наказав патрульним не складати жодних матеріалів до його приїзду, а прибувши на місце події, наказав їм передати документи правопорушника та продовжити патрулювання, не зважаючи на те, що вони були свідками вчинення адміністративного та кримінального правопорушення водієм. Тим самим завадив патрульним дотриматись вимог частини першої статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пункту 1 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ вд 07.11.2015 № 1395.

41. В подальшому, передавши правопорушника невстановленій особі без оформлення матеріалів адміністративного правопорушення та направлення водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, лейтенант поліції ОСОБА_1 не виконав наказ діяти згідно вимог чинного законодавства, виданий йому командиром батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Харкові лейтенантом поліції ОСОБА_6., чим порушив вимоги частини п`ятої статті 4 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

42. В результаті вказаних дій командира роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_1 водій автомобіля VOLKSWAGEN уник адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинені ним правопорушення.

43. Функціональні обов`язки командирів (заступників командирів) рот затверджені наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 25.03.2016 № 417.

44. Розділом 2.2 Функціональних обов`язків командирів (заступників командирів) рот передбачено, що протягом зміни патрулювання командир (заступник командира) роти у випадку виникнення резонансних інцидентів та нетипових ситуацій, зокрема:

- особисто допомагає особовому складу виконувати завдання щодо резонансних інцидентів: тяжкі та особливо тяжкі злочини; масштабні ДТП; інциденти з дипломатичними агентами іноземних держав, високопосадовцями, публічними особами; випадки пропозиції особовому складу неправомірної вигоди (хабара); незаконне використання спеціальних сигналів; правопорушення вчинені поліцейськими та/або працівниками інших силових відомств; ДТП з патрульними тощо;

- невідкладно доповідає про резонансні інциденти до структурного підрозділу чергової служби Управління патрульної поліції, командиру батальйону та оперативним черговим структурного підрозділу моніторингу Управління патрульної поліції;

- допомагає особовому складу в оформленні правопорушень у нетипових ситуаціях, у взаємодії, у разі необхідності, з структурним підрозділом чергової служби та/або підрозділом адміністративної практики Управління патрульної поліції.

45. Оскільки висновком службового розслідування встановлено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про правомірність спірного наказу від 19.09.2016 № 2914 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, яким позивача звільнено з посади.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

46. Викладені в касаційній скарзі доводи щодо помилковості висновку суду апеляційної інстанції не підтвердилися під час перегляду справи касаційним судом.

47. Суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

48. За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

49. Приписами частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

50. За змістом пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

51. Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Висновки щодо розподілу судових витрат

52. Відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

53. Оскільки суд касаційної інстанції не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 327, 341, 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

постановив:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2017 у справі № 820/5589/16 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ж.М. Мельник-Томенко

Судді А.В. Жук

Н.М. Мартинюк