Справа № 280/1270/19
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

15 серпня 2019 року о 12 год. 22 хв.Справа № 280/1270/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., за участю секретаря судового засідання Серебрянникової О.А., та сторін

від позивача: адвокат Пузій О.В.,

від відповідача 1, 2: Мєхтієва К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощенного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1, код ДРФО НОМЕР_1)

до відповідача 1 Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, )

до відповідача 2 - Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, )

про визнання дій протиправними та скасування рішення №1014323/НОМЕР_1 від 05.12.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №1916 від 03.12.2017, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (далі по тексту позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі по тексту відповідач 1) та Державної фіскальної служби України (далі відповідач 2), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 05.12.2018 №1014323/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної №1916 від 03.12.2017;

- зобовязати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних: податкову накладну №1916 від 03.12.2017 з дати подання їх на реєстрацію позивачем.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до приписів п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України за результатами господарської діяльності ним складено податкову накладну від 1916 від 03.12.2017, яку подано 03.12.2017 засобами електронного зв'язку на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідно до отриманих того ж дня квитанцій документи доставлено до ДФС України, проте реєстрацію зупинено у звязку із виявленою помилкою, а саме: «відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених Наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМОКР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 49.41.19-00.00. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до п. «в» пп. 201.16.1 п. 201.16 ст.201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 №567 та/або Таблицею даних платника податків, яка передбачена п.4 цього наказу». Позивач вказує, що фіскальним органом у квитанції не зазначено конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків; посилання на невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД 49.41-00.00, відсутні у визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом від 13.06.2017 №567. Позивачем на адресу контролюючого органу надіслано пояснення та документи (на 67 арк.), які підтверджують реальність господарських операцій. Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято оскаржуване рішення від 05.12.2018 № 1014323/НОМЕР_1 із посиланням на підставу відмови «ненадання платником податків копій документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження. розвантаження, продукції, складські документи (інвентаризаційні описи) у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг)з урахуванням наявності типових форм та галузевої специфіки, накладні.» (без визначення шляхом підкреслення, яких саме документів не надано). В розділі оскаржуваного рішення «Додаткова інформація» зазначено наступне: «відсутня первинна товарно-транспортна документація».

Позивач вважає прийняте рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН необґрунтованим, протиправним та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства України, оскільки оскаржуване рішення не містить підкреслень тих документів, які на думку відповідачів не надані, що в свою чергу робить ці рішення формальними та такими, що не ґрунтуються на результатах аналізу пакету документів платника податків. З поясненнями для розблокування реєстрації податкової накладної та зі скаргою на оскаржувано рішення до відповідачів надавались в тому числі копії ТТН. Однак, вони не були враховані. Крім того, позивач вказав і на ту обставину, що квитанція по зупинення податкової накладної містить посилання на неіснуючий критерій оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПК/РК в ЄРПН, не зазначено чітко по якому критерію необхідно було надати документи і пояснення та не зазначено перелік документів необхідних для надання платнику податків.

Ухвалою суду від 01.04.2019 було відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено судове засідання на 23.04.2019 о/об 15 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 23.04.2019 судове засідання по справі відкладено на 29.05.2019 об 14 год. 00 хв.

Від представника відповідачів 1, 2 через канцелярію суду (вх. №17878) поданий відзив на позовну заяву.

Відповідачі проти задоволення позовних вимог заперечили. В обґрунтування заперечень посилаються на те, що реєстрація податкової накладної виписаної позивача була зупинена з підстав передбачених законом. В свою чергу, за результатами аналізу наданих позивачем документів до ГУ ДФС у Запорізькій області було встановлено, що платником було порушено строки складання податкової накладної. Вважають оскаржуване рішення законним та просять відмовити у задоволенні позову.

28.05.2019 від представника позивача через канцелярію суду (вх. №21679) була подана відповідь на відзив на позов, в якому зазначено, що на підтвердження реальності здійснення господарської операції за наслідками, якої було складено спірну податкову накладну до комісії ДФС були подані письмові пояснення в яких зазначено про умови її здійснення, специфіку діяльності позивача, та надані необхідні документи для реєстрації податкової накладної № 1916 від 03.12.2017 в ЄРПН.

Ухвалою суду від 29.05.2019 провадження в адміністративній справі № 280/1270/19 зупинено до 15.08.2019 для надання сторонам часу для примирення.

Ухвалою суду від 15.08.2019 поновлено провадження по справі, судовий розгляд справи призначено на 15.08.2019 о/об 11 год. 00 хв.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, представник відповідачів проти задоволення позову заперечувала.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_3 код ДРФО № НОМЕР_1 з 30.05.2001 зареєстрований в якості фізичної особи - підприємця, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію серія НОМЕР_2.

З 28.03.2006 позивач зареєстрований платником ПДВ, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію платником ПДВ НОМЕР_3.

Основними видами господарської діяльності позивача є оптова торгівля напоями (код КВЕД 46.34), вантажний автомобільний транспорт (код КВЕД 49.41) та інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (код КВЕД 52.29).

З метою провадження вказаної господарської діяльності позивачем використовуються орендований склад, який розташований в м. Запоріжжя. З матеріалів справи вбачається, що інформація про вказаний об'єкт була подана позивачем до контролюючого органу в повідомленні за ф. 20-ОПП. Проти вказаної обставини представники відповідачів не заперечувала.

З метою здійснення доставки закупленої позивачем продукції ТМ «КОКА-КОЛА» покупцям, що розташовані на території областей де проводиться антитерористична операція між ІП "КОКА-КОЛА БЕВЕРІДЖИЗ УКРАЇНА ЛІМІТЕД" (замовник) та позивачем (виконавець) було укладено договір про надання логістичних послуг від 15.09.2014 № SRC -077-14 (копія долучена до матеріалів справи).

За умовами п. 1 додаткової угоди від 01.06.2017 № 6 до вказаного договору сторонами було погоджено виконання послуг доставки продукції замовникам, що знаходяться на відстані 500 км. і більше. Вартість однієї доставки продукції одного замовлення складає 1832,50 грн (копія долучена до матеріалів справи).

На виконання вказаного договору між замовником - ІП "КОКА-КОЛА БЕВЕРІДЖИЗ УКРАЇНА ЛІМІТЕД" та позивачем було складено акт здачі-приймання послуг від 03.12.2017 № ZAP-002911 (копія долучена до матеріалів справи), яким було підтверджено виконання мною послуг з доставки продукції ТМ «КОКА-КОЛА» загальною вартістю без ПДВ 111782,50 грн, ПДВ 20% - 22356,50 грн, загальна вартість з ПДВ 134139,00 грн.

Крім того, до матеріалів справи додано договір копію договору поставки № 0106-01 від 01.06.2017 укладеного між позивачем (продавець) та ФОП ОСОБА_4 (покупець) за умовами якого позивач зобовязався передати у власність покупця продукцію ТМ «КОКА-КОЛА». Доставка вказаної продукції здійснювалась позивачем зі складу в м. Запоріжжя до складу покупця в м. Сєверодонецьк Луганської області на орендованому позивачем вантажному автомобілі марки MERCEDES BENZ, д.н. НОМЕР_4 (копія договору оренди ТЗ, свідоцтва про реєстрацію ТЗ, посвідчення водія додана до матеріалів справи).

Фактичне отримання цього товару покупцем підтверджується копіями видаткових накладних та товарно-транспортних накладних долучених до матеріалів справи. На підставі кожної видаткової накладної оформлювалась окрема товарно-транспортна накладна щодо доставки визначеного у накладній товару покупцю.

На підтвердження того, що даний час ІП "КОКА-КОЛА БЕВЕРІДЖИЗ УКРАЇНА ЛІМІТЕД" (замовник) розрахунок за вказаним актом не здійснив до матеріалів справи позивачем додано копію акту звірки взаєморозрахунків.

Відповідно до норм Податкового кодексу України на суму вартості виконаних позивачем послуг згідно акту здачі-приймання послуг 03.12.2017 № ZAP-002911, за правилом першої події, складена податкова накладна № 1916 від 03.12.2017 на загальну суму 1234139,00 грн, ПДВ 20% - 22356,50 грн.

14.12.2017 зазначена податкова накладна була подана засобами електронного зв'язку до ДФС України на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), проте згідно отриманої квитанції позивача було повідомлено про зупинення її реєстрації (копія долучена до матеріалів справи).

Підставою для зупинення реєстрації податкової накладної зазначено те, що «Відповідно до п.201.16 п.201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання товарів згідно з УКТ ЗЕД: 49.41.19-00.00. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу».

03.12 2018 позивач надіслав засобами електронного зв'язку Повідомлення № 12 про подання пояснень, копій документів щодо ПН № 1916 від 03.12.2017, реєстрацію якої було зупинено, до якої були додані Характеристика підприємства і господарської діяльності з електронними копіями документів на 67 арк. (в т.ч. ТТН), які підтверджують реальність здійснення господарських операцій по вказаній ПН (копії повідомлень та квитанції № 1, № 2 на підтвердження їх направлення долучені до матеріалів справи).

За результатом розгляду пояснень та документів було прийнято оскаржуване рішення від 05.12.2018 № 1014323/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1916 від 03.12.2017.

В якості підстави для відмови у вказаному рішенні було зазначено про ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (без визначення шляхом підкреслення, яких саме документів не надано).

В розділі оскаржуваного рішення «Додаткова інформація» зазначено наступне: «відсутня первинна товарно-транспортна документація»

Не погоджуючись з цим рішенням позивач оскаржив його в порядку адміністративного оскарження до Комісії з питань розгляду скарг ДФС України (копія скарги, докази її подання засобами електронного зв'язку додані до справи).

На момент подання позовної заяви рішення Комісії з питань розгляду скарг ДФС України за результатом розгляду вказаної скарги позивачем не отримано.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.2 ст.2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно з вимогами ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Положенням пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Відповідно до положень пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

В свою чергу, за приписами пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до положень підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 (Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі, у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, чи зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 (Критерії оцінки ступня ризиків; був чинним на момент виникнення спірних правовідносин).

Пункт 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків містить у собі визначення двох різних критеріїв. Так, моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01.01.2017 в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

З огляду на приписи частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України на відповідача покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення про зупинення реєстрації податкових накладних та подальших рішень щодо відмови у їх реєстрації.

Відтак, ДФС повинна надати належні та достатні докази, що зупинення реєстрації податкових накладних вчинено відповідно до приписів пункту 201.16. статті 201 Податкового Кодексу України, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, та за наявності підстав, встановлених вищезгаданими Критеріями оцінки ступеня ризиків.

З матеріалів справи встановлено, що підставою для зупинення реєстрації податкової накладної є те, що ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступенів ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН.

У Квитанції №1 зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом №567.

Натомість, пп. 201.16.1. п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент зупинення реєстрації ПН) вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію або критеріїв, якщо їх виявлено два.

Посилання на невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД 49.41.19-00.00 відсутні у п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків.

Слід зазначити, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17.

Відповідно до положень підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 (Перелік був чинним на момент виникнення спірних правовідносин) вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Враховуючи те, що під час зупинення реєстрації податкової накладної № 1916 від 03.12.2017 контролюючим органом не зазначено конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків вказане свідчить про допущене фіскальним органом порушенням вимог чинного на час застосування законодавства. Крім того, вказані дії призвели до неможливості виконання з боку позивача вимог щодо необхідності подання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання вимог підпунктів 201.16.1, 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України та пропозицій, викладених у квитанціях, позивачем надані документи, пояснення, якими підтверджується реальність здійснення господарської операції по зупиненій у реєстрації податковій накладній.

З урахуванням специфіки правовідносин позивача із ІП "КОКА-КОЛА БЕВЕРІДЖИЗ УКРАЇНА ЛІМІТЕД", з приводу яких був складений акт здачі- приймання послуг від 03.12.2017 № ZAP-002911 та податкова накладна № 1916 від 03.12.2017, перелік наданих документів відповідає вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При відмові у прийнятті до реєстрації податкової накладної з посиланням на ненадання платником податків достатніх документів, комісія має навести дані щодо документів, надання яких дасть можливість прийняти податкову накладну до реєстрації.

Також в порушення п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент зупинення реєстрації ПН) у квитанції № 1 не вказано конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567.

В оскаржуваному рішенні не зазначено яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Згідно з п. 22 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 (далі Порядок № 117) рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі за формою згідно з додатком 2, яка передбачає, що в разі відмови в реєстрації ПН/РК в ЄРПН з підстави ненадання платником податку копій документів в рішенні повинні бути підкреслені конкретні документи, які не надано.

Однак, в порушення наведених вимог законодавства, в оскаржуваному рішенні цього не було зроблено.

В розділі оскаржуваного рішення «Додаткова інформація» зазначено наступне: «відсутня первинна товарно-транспортна документація».

Однак, відповідачами у відзиві не спростовано те, що позивач з поясненнями для розблокування реєстрації податкової накладної направляв до відповідачів копії ТТН, які долучені до матеріалів справи.

Оскаржуване рішення відповідача 1 не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії, породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивача.

Як вже встановлено судом, в обґрунтування позовних вимог позивачем на підтвердження своїх господарських відносин з ІП "КОКА-КОЛА БЕВЕРІДЖИЗ УКРАЇНА ЛІМІТЕД" суду надані відповідні документи (договір про надання логістичних послуг від 15.09.2014 № SRC -077-14, акт здачі-приймання послуг від 03.12.2017 № ZAP-002911 як первинний документ, а також акт звіряння взаєморозрахунків, характеристику підприємства і господарської діяльності) достатні для реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

При цьому, відповідачами не надано до суду доказів подання платником податку контролюючому органу копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

В даному випадку, під час розгляду справи відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навели обґрунтованих мотивів прийняття рішення від 05.12.2018 № 1014323/НОМЕР_1.

В той же час, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та контрагентом, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, суд приходить до висновку, що останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної № 1916 від 03.12.2017.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправним та скасування рішення від 05.12.2018 № 1014323/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1916 від 03.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до вимог п. 201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Так, пунктом 28 Порядку № 117, окрім іншого, визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

При цьому, згідно з нормами п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДФС України.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачами, надані позивачем документи підтверджували реальність здійснення господарських операцій по поданій податковій накладній. Документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Відповідно ч. 3 ст. 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акту суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 1916 від 03.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою направлення її на реєстрацію позивачем.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи відповідачів не приймаються судом до уваги виходячи з вищезазначеного.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір відповідно до квитанції 1239 від 18.03.2019 у сумі 1921,00 грн.

Згідно частини 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

З метою отримання професійної правничої допомоги позивачем було укладено без номера з адвокатським бюро Пузія Олексія Вікторовича договір про надання правової допомоги від 19.03.2019.

За умовами п. 2.1 цього договору, винагорода (гонорар) за надання правової допомоги по даному Договору визначена Сторонами наступним чином: |

- підготовка позовної заяви - 2500,00 грн;

- представництво інтересів в судових засіданнях в Запорізькому окружному адміністративному суді - 2000,00 грн (за один судо/день);

- підготовка клопотань, письмових пояснень, відповідей, та інших заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань - 1500,00 грн за один документ.

Цим договором (п. 1.3) передбачено, що безпосереднє представництво інтересів позивача по від імені Бюро за цим договором здійснює адвокат Пузій Олексій Вікторович.

З матеріалів справи встановлено, що адвокатське бюро «Пузія Олексія Вікторовича» виставило позивачу рахунок № 17 від 28.03.2019 в сумі 2500,00 грн за підготовку позовної заяви, рахунок № 77 від 17.05.2019 в сумі 1500,00 грн за підготовку відповіді на відзив на позов по справі № 280/1270/19, рахунок № 28 від 24.05.2019 в сумі 1000,00 грн за представництво інтересів у судовому засіданні 29.05.2019 в Запорізькому окружному адміністративному суді по справі №280/1270/19 та рахунок № 89 від 13.08.2019 в сумі 1000,00 грн за представництво інтересів у судовому засіданні 15.08.2019 в Запорізькому окружному адміністративному суді по справі №280/1270/19.

Вказані послуги були прийняті позивачем за Актом про прийняття наданих послуг з надання правової допомоги від 15.08.2019 та оплачені позивачем квитанцією та платіжними дорученнями. Завірені копії вищезазначених документів долучені до матеріалів справи.

Вартість наданих адвокатських послуг відповідає розміру гонорару за надання аналогічних послуг адвокатів, яка склалася в Україні, що підтверджується рекомендованими (мінімальними) ставками адвокатського гонорару, які були затверджені рішенням Ради адвокатів Чернігівської області № 57 від 16.02.2018 та рішенням Ради адвокатів Харківської області № 17 від 21.03.2018. Зазначені рішення долучені до матеріалів справи.

Також необхідно зазначити, що посилання позивачем позовної заяви не виключає того, що цей позов готував саме адвокат Пузій О.В. на виконання укладеного з позивачем договору про надання правової допомоги, що підтверджено наданим до суду актом про виконання послуг з правової допомоги.

Доказів того, що позивач має юридичну освіту до суду не надано.

Суд також відхиляє посилання відповідачів про те, що підготування відповіді на відзив не входить до оплати гонорару адвокату.

Вказане твердження відповідачів не відповідає положенням ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» де вказано, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Умовами договору про надання правової допомоги від 19.03.2019 визначено надання допомоги з підготування в тому числі відповіді на відзив та інших процесуальних документів.

Крім того, відповідачами не надано належних доказів необґрунтованості та неспівмірності заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Також суд зазначає, що умовами Договору було передбачено 2000,00 грн винагорода (гонорар) за представництво в Запорізькому окружному адміністративному суді за один судо/день, однак згідно рахунку № 89 від 13.08.2019 та рахунку 28 від 24.05.2019, винагорода (гонорар) становить всього 2000,00 грн за участь у двох судових засіданнях.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1, код ДРФО НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) про визнання дій протиправними та скасування рішення №1014323/НОМЕР_1 від 05.12.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №1916 від 03.12.2017, зобовязання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 05.12.2018 №1014323/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної №1916 від 03.12.2017.

Зобовязати Державну фіскальну службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних: податкову накладну №1916 від 03.12.2017 з дати подання їх на реєстрацію Фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1, код ДРФО НОМЕР_1).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1, код ДРФО НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1, код ДРФО НОМЕР_1) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписане суддею 20.08.2019.

Суддя Р.В.Сацький