Справа № 400/832/19
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2019 р. Справа № 400/832/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001
третя особа:Податкова інспекція в Ленінському районі м. Миколаєва, вул. Грирьова, 1/1, м. Миколаїв, 54028
про:визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу від 15.02.2019 № Ф 68596-17,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі - відповідач, ГУ ДФС) від 15.02.2019 року № Ф-68596-17. Третя особа у справі - Податкова інспекція в Ленінському районі м. Миколаєва.

Ухвалою від 26.03.2019 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 04.06.2019 року суд ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 14.08.2019 року суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 18.03.2019 року поштовим відправленням отримала вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.02.2019 року № Ф-68596-17, винесену на ім`я ОСОБА_1 . Як зазначає позивач, станом на дату винесення оскаржуваної вимоги відомості щодо ФОП ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань були відсутні. Зміни щодо фамілії фізичної особи-підприємця були внесені лише 14.03.2019 року. Крім того, ГУ ДФС до вимоги не надано розрахунку суми недоїмки, що робить неможливим визначити, які суми та за який період вони нараховуються. Також, у вимозі відсутні посилання на акти документальної перевірки правильності нарахування та сплати єдиного соціального внеску, звітності, оскільки жодних перевірок щодо позивача не проводилось. Отже, у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваної вимоги.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні. В своєму відзиві відповідач зазначає, що станом на 15.04.2019 року, відповідно інтегрованої картки платників податків, сума заборгованості позивача зі сплати єдиного внеску складає 18276,12 грн. Згідно з реєстраційними даними платника податків ОСОБА_1 припинено діяльність лише 18.03.2019 року, а отже статусу платника єдиного внеску на момент винесення оскаржуваної вимоги позивач не була. Оскаржувана податкова вимога є правомірною та скасуванню не підлягає.

Третя особа письмових пояснень не надала.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець 04.08.2003 року. Основним видом діяльності позивачем обрано роздрібну торгівлю іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах (код за КВЕД 47.29). 29.10.2003 року позивача взято на облік як платника єдиного внеску. 18.05.2017 року позивач отримала свідоцтво № НОМЕР_3 на право здійснення індивідуальної адвокатської діяльності.

14.03.2019 року позивач для проведення реєстраційної дії «Включення відомостей про фізичну особу-підприємця» подала державному реєстратору відомості щодо зміни адреси та фамілії: з ОСОБА_1 на ОСОБА_6

15.02.2019 року ГУ ДФС на ім`я ОСОБА_1 виставлено податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-68440-17 зі сплати єдиного внеску на суму 18276,72 грн.

Як зазначає позивач, до 14.03.2019 року відомості щодо ФОП ОСОБА_1 взагалі були відсутні.

Позивач не погоджується з сумами боргу та просить суд скасувати зазначену вимогу про сплату боргу (недоїмки).

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI (далі - Закон України № 2464), платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно пп. 1 - 4 ч. 2 ст. 6 Закону України № 2464, платник єдиного внеску зобов`язаний: 1) своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; 2) вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; 3) допускати посадових осіб органу доходів і зборів до проведення перевірки правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, а до проведення перевірки щодо достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, та для призначення пенсій - посадових осіб органів Пенсійного фонду за наявності направлення та/або наказу про перевірку та посвідчення осіб, надавати їм передбачені законодавством документи та пояснення з питань, що виникають у процесі перевірки; 4) подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону України № 2464 органи доходів і зборів мають зобов`язані здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України № 2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Схожа норма містить у п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, відповідно до якого у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування регулюється Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449 (далі - Інструкція).

За п. 4 розділу VI Інструкції вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

При цьому, відповідно до п. 1 - 4 ч. 1 Розділу ІV Інструкції єдиний внесок нараховується на суми, визначені базою для нарахування єдиного внеску, які не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов`язкових платежів, що відповідно до Закону сплачуються із зазначених сум або за договорами позики, придбання товарів та виплат на інші цілі за дорученням отримувача; єдиний внесок нараховується на суми, визначені базою для нарахування єдиного внеску, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати; єдиний внесок обчислюється виключно у національній валюті, в тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі; обчислення єдиного внеску за минулі періоди здійснюється, виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку нараховується єдиний внесок.

ГУ ДФС вимогу від 15.02.2019 року № Ф-68596-17 сформовано на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, що відповідає положенням Закону України № 2464.

Крім того, позивачем не надано жодних доказів подання звітності з єдиного внеску чи його сплати за 2017 - 2018 року. Самостійного обраховувався, нарахування єдиного внеску в інформаційній системі провадиться автоматично згідно обраної системи оподаткування.

Також, наведеними нормами Інструкції, зокрема, п. 4 Розділу VI, передбачено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується не тільки на підставі актів документальних перевірок, але й на підставі звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно додатку. Не надання звітності не звільняє від обов`язку сплати єдиного внеску.

Доводи позивача про припинення підприємницької діяльності також не приймаються судом, оскільки згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 припинила свою діяльність як фізична особа-підприємець лише 18.03.2019 року.

Щодо посилань позивача на те, що оскаржувану вимогу від 15.02.2019 року № Ф-68596-17 винесено на ім`я ОСОБА_1 , суд зазначає, що позивач самостійно акцентує увагу суду на тому, що дані щодо зміни прізвища вона подала лише у березні 2019 року.

Прізвище з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 позивач змінила ще у 2010 році, взявши собі прізвище чоловіка після укладання браку, що підтверджується наявним у матеріалах справи Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 26.03.2010 року.

Відповідно до пп. 16.1.7 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.

За таких обставин, суд не приймає доводи позивача щодо розбіжностей у прізвищі боржника, оскільки на час винесення вимоги відомостей щодо зміни прізвища до ГУ ДФС не надала.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 241 - 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна. 6, м. Миколаїв, 54001, ), за участю третьої особи - Податкової інспекції в Ленінському районі м. Миколаєва (вул. Гмирьова, 1/1, м. Миколаїв, 54028, ), про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.02.2019 року № Ф-68596-17- відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14.08.2019 року.

Суддя О.В. Малих