Справа № 160/7844/19
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 серпня 2019 року Справа 160/7844/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №59060334 від 01.07.2019р., -

ВСТАНОВИВ:

13.02.2019р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулося з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу №59060334 від 01.07.2019р., винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Водночас, у частині, що не врегульована ст.287 вказаного Кодексу, вимоги щодо заяви визначаються загальними нормами, зокрема ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Отже, аналіз вказаної норми свідчить про те, що документом про сплату судового збору є саме оригінал відповідної квитанції або платіжного доручення про сплату судового збору.

За приписами ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлені ставки судового збору, зокрема, за подання адміністративного позову суб`єктом владних повноважень, юридичною особою майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2019р. становить 1921 грн.

Так, на підтвердження сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн. за подання даного позову позивачем додано платіжне доручення №4140 від 30.07.2019р., проте зазначене платіжне доручення не є належним доказом сплати судового збору за подання позивачем даного позову до суду, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст.9 Закону "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, згідно до вимог ст.9 Закону України "Про судовий збір" та листа Державної судової адміністрації України №6-17517-18 від 14.09.2018р. "Про забезпечення заходів контролю за надходженням та поверненням судового збору", саме на суд покладено обов`язок при розгляді, зокрема, позовних заяв перевіряти надходження судового збору до спеціального фонду відповідно до документів, що підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Отже, перевіряючи зарахування судового збору до спеціального фонду згідно до вимог ст.9 Закону України "Про судовий збір" та згідно виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, яка міститься в матеріалах справи, судом встановлено, що платіжним дорученням №4140 від 30.07.2019р. Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було сплачено судовий збір за подання іншого адміністративного позову у іншій справі №160/6648/19.

Таким чином, виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що додане до позовної заяви платіжне доручення №4140 від 30.07.2019р. не є належним доказом сплати судового збору за подання даного позову, так як вказаним платіжним дорученням сплачено судовий збір за подання позову в іншій справі №160/6648/19, в порушення вимог ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, за нормами ч.2 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Разом з тим, як вбачається із доданих до адміністративного позову документів, позивачем до позову не додано доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів в порушення вимог ч.2 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, згідно п.1 ч.2 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позовну заяву може бути подано до суду, зокрема, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також і відповідно до ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Так, як вбачається зі адміністративного позову та доданих до нього документів, позивачем оскаржується постанова державного виконавця про накладення штрафу ВП №59060334 від 01.07.2019р., що отримана позивачем 02.07.2019р., тобто, з урахуванням приписів п.1 ч.2 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України, останній день подання даного адміністративного позову є 12.07.2019р., проте, позивач звернувся з даним адміністративним позовом - 13.08.2019р., що підтверджується штампом суду.

При цьому, позивачем до позовної заяви не додано заяву про поновлення строків звернення до суду з даним позовом, а також і не надано доказів поважності причин його пропуску в порушення вимог ч.1 ст.123, ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак, як вбачається зі змісту позову позивач на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, посилається на те, що ним виконано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.03.2019р., проведено перерахунок та виплата пенсії ОСОБА_1 та виплачена доплата за період з 26.04.2019р. по 31.05.2019р., проте, доказів на підтвердження вказаного позивачем до позову не додано в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст. ст.ст. 123, 161, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Вищезазначені недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду:

- доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів у відповідності до вимог ч.2 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом та докази поважності причин його пропуску у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: докази виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.03.2019р., проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 та виплати доплати за період з 26.04.2019р. по 31.05.2019р. у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн. за подання даного адміністративного позову майнового характеру у відповідності до вимог ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ч.2, ч. 3 ст. 161, ч.1 ст.169, ст.ст. 243, 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №59060334 від 01.07.2019р. - залишити без руху.

Позивачеві у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду:

- доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів у відповідності до вимог ч.2 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом та докази поважності причин його пропуску у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: докази виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.03.2019р., проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 та виплати доплати за період з 26.04.2019р. по 31.05.2019р. у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн. за подання даного адміністративного позову майнового характеру у відповідності до вимог ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Реквізити, на які підлягає сплаті судовий збір: р/р отримувача №4014 УДКСУ у Чечелівському районі м.Дніпра, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва