Справа № 440/1288/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Головко А.Б.

13 серпня 2019 р.Справа № 440/1288/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Калитки О. М. , Лях О.П. ,

за участю секретаря судового засідання - Білюк Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

09.04.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить:

- визнати протиправними дії відповідача Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (подалі - Полтавське ОУПФУ, пенсійний орган) щодо відмови йому у перерахунку пенсії;

- зобов`язати Полтавське ОУПФУ здійснити перерахунок його пенсії з 01.01.2019 року, виходячи із розрахунку 90 % від суми місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 24.01.2019 року № 18-31-32 вих-19, у зв`язку із підвищенням заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників згідно ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» (подалі - Закон № 1789-ХІІ), та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що відповідно до ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Зазначає, що він звернувся до Полтавського ОУПФУ із заявою про перерахунок пенсії, призначеної згідно ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, проте рішенням № 7 від 06.03.2019 року відповідачем йому протиправно відмовлено у здійсненні такого перерахунку.

У відзиві на позов пенсійний орган зазначає, що на час прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 09.12.2015 року № 1013, з прийняттям якої позивач пов`язує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, а також на час звернення позивача до Полтавського ОУПФУ із заявою про перерахунок пенсії (07.02.2018 року), положення статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність. Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку із підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури, постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 не містить. За наведених обставин, відповідач просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року (рішення ухвалено у порядку письмового провадження) у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Висновок суду вмотивований тим, що право на перерахунок пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку, з урахуванням часу звернення до відповідного органу. Зважаючи на те, що на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, такої підстави для перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій, як збільшення розміру заробітної плати на законодавчому рівні не встановлено, а Урядом будь-яких умов для перерахунку не визначено, у Полтавського ОУПФУ відсутні правові підстави для здійснення такого перерахунку

За наведених обставин, суд визначився, що приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 09.02.2018 року № 111, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, прийнятим з грубим порушенням Конституції України та Законів України, а також порушенням судом першої інстанції його процесуальних прав, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року та ухвалити нове про задоволення вимог його адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що у спірних правовідносинах не можуть бути застосовані положення Закону, які призводять до звуження існуючих прав і свобод.

Вказує, що внесення змін до Закону № 1789-ХІІ Законом України від 08.07.2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та прийняття Закону України «Про прокуратуру» (в редакції 14.10.2014 року), допущено звуження соціальних гарантій, а саме: гарантоване право на пенсійне забезпечення при наявності 20 років вислуги, а також зменшено відсотковий розмір пенсії від розміру заробітної плати та порядку її розрахунку.

Позивач зазначає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені зміни до ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії за нормами іншого закону. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини 12 та 17 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які у зв`язку із прийняттям Закону України № 213-VIII від 02.03.2015 року змін не зазнавали.

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач Полтавське ОУПФУ не скористався, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 , переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення відповідно до положень ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом установлено, що відповідно до даних трудової книжки, позивач ОСОБА_1 працював в органах прокуратури /а.с. 15/.

Наказом № 416-л від 22.11.2006 року ОСОБА_1 звільнений з 04.12.2006 року з посади помічника прокурора Октябрьского району м. Полтави за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ (ст. 38 КЗпП України) /зворот а.с. 15/.

Відповідно до пенсійного посвідчення серія НОМЕР_1 , позивач ОСОБА_1 з 13.11.2004 року перебуває на обліку в пенсійному органі, та є отримувачем пенсії, що призначена йому на умовах Закону № 1789-ХІІ /а.с. 16/.

25.02.2019 року позивач звернувся до Полтавського ОУПФУ із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років, призначеної йому згідно ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, у зв`язку із підвищенням посадових окладів працівникам прокуратури на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», надавши до заяви інформаційну довідку прокуратури Полтавської області від 24.01.2019 року № 18-31-32 вих. 19 про розмір заробітної плати заступника керівника місцевої прокуратури Полтавської області, з урахуванням надбавки за класний чин радника юстиції та надбавки до посадового окладу за вислугу років у розмірі 30% станом на 01.01.2019 року /а.с. 14/.

Рішенням Полтавського ОУПФУ від 06.03.2019 року № 7 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, у зв`язку з відсутністю в чинному пенсійному законодавстві правових норм щодо проведення перерахунку таких пенсій, оскільки на час звернення заявника Кабінетом Міністрів України умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено і відповідний нормативно-правовий акт не прийнято /а.с. 13/.

Означена відмова Полтавського ОУПФУ у перерахунку пенсії слугувала підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15.07.2015 року визначалися Законом № 1789-ХІІ. Відповідно до статті 50-1 цього Закону позивачу ОСОБА_1 призначено пенсію.

Частина вісімнадцята статті 50-1 цього Закону у редакції, чинній до 01.01.2015 року передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (подалі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Таким чином, колегія суддів зазначає, що законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 01.01.2015 року делегував Уряду.

Урядом відповідний нормативно-правовий акт не прийнято і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено.

15.07.2015 року набрав чинності Закон України від 14.10.2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» (подалі - Закон № 1697-VII), згідно з Прикінцевими положеннями якого визнано такими, що втратив чинність Закон № 1789-ХІІ, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої , шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 50-2, статті 53 щодо класних чинів.

Отже, на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії положення статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, що регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

За частиною двадцятою статті 86 Закону № 1697-VІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (подалі - постанова КМУ № 1013), якою підвищено розміри заробітку працівникам прокуратури та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 01.12.2015 року не містить положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачеві на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність.

Положення Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII, якими частину вісімнадцяту статті 501 Закону № 1789-XII та частину 20 статті 86 Закону № 1697-VII викладено у новій редакції, не були визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у рішенні від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Враховуючи наведені положення джерел права, з 01.12.2015 року - початку застосування постанови КМУ № 1013 та у зв`язку з набранням у подальшому чинності Законом № 1697-VII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, колегія суддів зазначає, що пенсії, призначені за статтею 50-1 Закону України № 1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв`язку із підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Наведене вище узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.03.2018 року у справі № 127/11766/16-а.

Інші доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року, - без змін.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) О.М. Калитка О.П. Лях
Постанова у повному обсязі складена і підписана 16 серпня 2019 року.