Справа № 569/10195/19
Суддя: Ковальов І. М.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року Рiвненський мiський суд

Рівненської області в особi суддi - Ковальова І.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Довбенко Г.В.,

представника позивача адвоката - Пителя В.А.,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне спpаву № 569/10195/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рівненської митниці ДФС у якому зазначив, що постановою Рівненської митниці ДФС від 16 травня 2019 року у справі про порушення митних правил №0153/20400/19 його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в розмірі 6 838 гривень 89 копійок.

Зі змісту постанови вбачається, що позивач, 27 листопада 2018 року, діючи відповідно до договору доручення №16 від 15 листопада 2018 року, подав до Рівненської митниці ДФС митну декларацію №UA204010/2018/226110 для митного оформлення легкового автомобіля марки VOLKSWAGEN модель GOLF, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення - 2012 рік.

В ході перевірки митницею отримано відповідь від офіційного дилера виробника VOLKSWAGEN в України ТзОВ «Вік-Експо» про те, що вказаний автомобіль виготовлений - 27 жовтня 2011 року.

У поданій митній декларації розрахунок митних платежів здійснено з урахуванням даних про календарний рік виготовлення автомобіля, як 2012 рік, із застосуванням коефіцієнта «5». Однак, згідно вище зазначеної інформації дилера календарним роком виготовлення автомобіля є 2011 рік.

Таким чином, відповідно до положень підпункту 215.3.5. пункту 215.3 статті 215 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів» від 08.11.2018 року №2611-VIII, при розрахунку митних платежів для визначення ставки акцизного податку необхідно було врахувати календарний рік виготовлення автомобіля, як 2011 рік, та застосувати коефіцієнт «6».

Вважає, що в його діях відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, а тому постанову відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, оскільки під час провадження у справі він арґументовано довів, в тому числі, шляхом надання письмових пояснень, що визначаючи рік випуску задекларованого автомобіля діяв добросовісно, без жодного умислу щодо заявлення неправдивих відомостей про транспортний засіб та зменшення розміру митних платежів.

Представник позивача адвокат Питель В.А. в судовому засіданні позов ОСОБА_1 підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав відзив в якому зазначено, що 04 березня 2019 року Рівненською митницею ДФС отримано відповідь від офіційного дилера виробника VOLKSWAGEN в Україні ТзОВ «Вік-Експо», лист №28, в якій вказано, що календарним роком виготовлення задекларованого автомобіля марки VOLKSWAGEN модель GOLF, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 , є саме 2012 рік.

Оскільки, позивачем як декларантом, особою уповноваженою на роботу з митницею ТОВ «Пелікан-Про» вчиненні дії на зменшення розміру митних платежів в сумі 2279,63 грн. в тому числі акциз 1899,69 грн. та ПДВ 379,94 грн., шляхом заявлення в митній декларації №UA204010/2018/226110 від 27 листопада 2018 року неправдивих відомостей стосовно календарного року виготовлення автомобіля, постановою Рівненської митниці ДФС від 16 травня 2019 року у справі про порушення митних правил №0153/20400/19 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в розмірі 6 838 гривень 89 копійок. Постанова винесена на підставі наявних доказів, рішення постановлено в межах санкції ст.485 МК України з дотриманням вимог законодавства, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Заслухавши пояснення представника позивача адвоката Пителя В.А., дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення повністю.

Судом встановлено, що позивач, як агент з митного оформлення, що перебуває в трудових відносинах з митним брокером - ТОВ «ПЕЛІКАН-ПРО», подав до Рівненської митниці ДФС митну декларацію №UA204010/2018/226110 від 27 листопада 2018 року, з доданими замовником ОСОБА_2 документами, для митного оформлення легкового автомобіля марки VOLKSWAGEN модель GOLF, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення - 2012 рік.

Із доданих позивачем до митної декларації №UA204010/2018/226110 від 27 листопада 2018 року документів, а саме: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 ; інвойсу №183582 від 14.11.2018 року слідує, що календарним роком виготовлення задекларованого автомобіля марки VOLKSWAGEN модель GOLF, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 , є саме 2012 рік.

Позивачем також враховано, що такий же рік виготовлення (2012р.) вказаного автомобіля, встановлено працівниками Волинської митниці ДФС при його огляді 16 листопада 2018 року, під час переміщення на митну територію України, в зоні діяльності митного поста «Ягодин».

За результатами митного контролю і митного оформлення відповідач прийняв рішення про випуск вище зазначеного автомобіля у вільний обіг, що свідчить про наявність в поданих документах усіх необхідних відомостей.

Рішення відповідача про випуск вище зазначеного автомобіля у вільний обіг сторонами в справі не оспорювалося, і є чинним і на даний час. Саме, 2012 рік, як рік виготовлення цього автомобіля зазначений у цьому рішенні відповідача.

Крім того, згідно письмової інформації Територіального сервісного центру 5641 Регіонального сервісного центру МВС України в Рівненській області від 15.06.2019 №31/17/5641-28аз легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN модель GOLF, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 , зареєстрований як 2012 року випуску.

Отже, легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN модель GOLF, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 , саме на підставі рішення відповідача перебуває у вільному обігу на митній території України, як 2012 року випуску, зареєстрований в органах МВС України, як 2012 року випуску, використовується власником ОСОБА_2 , як 2012 року випуску.

Правомірність дій позивача щодо зазначення року випуску легкового автомобіля марки VOLKSWAGEN модель GOLF, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 на підставі поданих замовником реєстраційних і технічних документів узгоджується із положеннями Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України 17.11.2005 № 1118 ( у редакції наказу Держмитслужби від 17.03.2008 № 229).

Так, згідно з положеннями пункту 7 Правил власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії відповідних документів, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону,та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

Згідно п. 8 Правил визначення року виготовлення ТЗ здійснюється на основі даних його виробника, що містяться в ідентифікаційному номері ТЗ. Міжнародною організацією стандартизації (ISO) запроваджено з 1976 року міжнародний стандарт ідентифікаційних позначень автомобіля - ISO 3779-1983, гармонізований з державним стандартом України ДСТУ 3525-97 обов`язкового застосування в Україні, які складаються з міжнародного коду виробника ТЗ (перші три символи), описової частини (подальші шість символів) і розпізнавальної частини (останні вісім символів), за яким визначається ідентифікаційний номер ТЗ. Ідентифікаційний номер індивідуальний для кожного ТЗ.

У разі визначення року виготовлення ТЗ необхідно враховувати те, що за міжнародним стандартом ISO 3779-1983 виробника ТЗ зазначають в ідентифікаційному номері або календарний, або модельний рік виготовлення ТЗ, тобто наступний модельний рік починається після 1 липня поточного календарного року.

Стандартом ISO 3779-1983 для кодування модельних років виготовлення ТЗ рекомендовано використання 10-го символу в 17-значному ідентифікаційному номері та символів, наведених у табл. 4.4 додатка до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №1425|2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074|8395.

Календарний і модельний роки виготовлення можуть також визначатися за розпізнавальною частиною ідентифікаційного номера (останні 8 знаків).

Більшість виробників ТЗ зазначають рік виготовлення 10-м символом у 17-значному ідентифікаційному номері. Разом із тим існують виробники ТЗ, що зазначають рік виготовлення знаком, розміщеним в іншому місці ідентифікаційного номера ТЗ. Деякі виробники формують ідентифікаційний номер ТЗ, у якому рік виготовлення взагалі не зазначається.

За рік виготовлення ТЗ приймається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік).

Якщо в ідентифікаційному номері нового ТЗ не міститься повна інформація про календарну дату його виготовлення, то такою датою вважається дата виготовлення, зазначена в технічних документах виробника ТЗ.

Якщо календарну дату виготовлення ТЗ, який перебував у користуванні, визначити за його ідентифікаційним номер неможливо, то за основу береться рік виготовлення, визначений за його ідентифікаційний номер, з урахуванням календарної дати першої реєстрації ТЗ.

Датою першої реєстрації ТЗ, який перебував у користуванні, є дата, зазначена в спеціальній графі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію), наприклад, паспорта німецького зразка, або дата видачі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію).

У разі відсутності даних про дату першої реєстрації, коли модельний чи календарний рік виготовлення ТЗ, зазначений ТЗ, зазначений в ідентифікаційний номері, збігається з роком початку його експлуатації, датою виготовлення вважати 1 січня року, зазначеного в ідентифікаційному номері ТЗ.

Якщо встановлений за ідентифікаційним номером модельний рік виготовлення не збігається з роком початку експлуатації ТЗ, який зазначено в реєстраційному документі, й перевищує його, датою виготовлення вважати 1 липня зазначеного в реєстраційних документах року.

Якщо встановлений за ідентифікаційним номером календарний або модельний рік виготовлення не збігається з роком початку експлуатації ТЗ, який зазначено в реєстраційному документі, і є меншим за нього, датою виготовлення вважати 1 січня календарного року, зазначеного в ідентифікаційному номері.

У разі неможливості визначення року виготовлення ТЗ за ідентифікаційним номером роком виготовлення вважати рік, що значиться в реєстраційних і технічних документах на ТЗ.

Датою початку користування ТЗ, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, уважається дата першої реєстрації ТЗ, визначена в реєстраційних документах, які видані уповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці ТЗ на постійній основі. У разі відсутності реєстраційних документів першої реєстрації ТЗ датою початку користування вважати перший день першого місяця року, зазначеного в ідентифікаційному номері ТЗ, а за відсутності в ідентифікаційному номері року виготовлення - 1 січня виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

Саме на підставі наданих замовником ОСОБА_2 реєстраційних і технічних документів, на ввезений ним автомобіль, позивач зазначив рік випуску ТЗ, як 2012 рік.

Доводи відповідача, із посиланням на частину 5 статті 266 МК України, про те, що особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант, у жодному разі не свідчать, що така особа несе відповідальність замість декларанта.

Що стосується посилань відповідача на доказ у формі листа від 21.05.2019 №4614/38/17-70-20-01 та надана на цей лист інформація ТОВ «Вік-Експо» від 22.05.2019 не можуть бути визнані доказами, оскільки не були покладені в основу оскаржуваного рішення, яке прийнято 16.05.2019 року, оскільки - відповідачем не надано жодних доказів про те, що ТзОВ «Вік-Експо» є офіційним дилером виробника VOLKSWAGEN в України, за своїми видами діяльності вповноважене та має можливості (технічні, технологічні) визначати рік випуску автомобілів, в тому числі автомобіля зазначеного в матеріалах провадження тощо.

Зі змісту вище зазначеного листа неможливо встановити у який саме спосіб ТзОВ «Вік-Експо» визначено, «…що дата виготовлення автомобіля марки VOLKSWAGEN GOLF, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 27.11.2011 року».

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності ТзОВ «Вік-Експо» є: торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами (основний); торгівля іншими автотранспортними засобами; технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів.

Із наведеного слідує, що встановити достовірність інформації, викладеної у листі ТзОВ «Вік-Експо» від 04.03.2019р. №28, неможливо.

За приписами частини 1 статті 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до положень статті 90 КАС України, жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів), тому лист ТзОВ «Вік-Експо» від 04.03.2019р. №28 з даними про те, що дата виготовлення автомобіля марки VOLKSWAGEN GOLF, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 27.11.2011 року, судом визнається недостовірним доказом.

Відповідно до частини першої статті 508 Митного кодексу України у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи. Згідно частини другої цієї статті до процесуальних дій належать: складення протоколу про порушення митних правил; опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб; а також інші процесуальні дії.

Позивача у справі притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст.485 Митного кодексу України, а саме за порушення встановлених Розділом XVIII Митного кодексу України.

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За результатами митного контролю і митного оформлення відповідач прийняв рішення про випуск вище зазначеного автомобіля у вільний обіг, що свідчить про наявність в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, документи не містять розбіжностей та ознак підробки.

Наведені обставини виключають у діях позивача ОСОБА_1 наявність будь-яких ознак об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України.

У діях позивача відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України.

Статтею 485 МК України передбачена відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Отже, зі змісту цієї норми закону вбачається висновок, що склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України обумовлює наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.

За приписами частини 1 статті 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Тобто, обов`язковою складовою суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України - є мета неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру та бажання винуватої особи досягти цієї мети.

Жодних процесуальних дій, визначених статтею 508 МК України, щодо отримання доказів наявності у позивача мети неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру та бажання досягти цієї мети, відповідачем не проведено та до матеріалів провадження не долучено.

Тобто, наведені обставини свідчать про відсутність у діях позивача ознак і суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, саме відповідач зобов`язаний довести законність та обґрунтованість винесення ним постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем митних правил.

Виявлення факту порушення митних правил, який відповідно до ст. 485 МК України є підставою для порушення справи про порушення митних правил, повинен робитись виключно за умови достатності даних, що вказують на наявність складу правопорушення, елементом якого є вина суб`єкта.

Згідно зі ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Притягнення до адміністративної відповідальності має здійснюватись у певному порядку, на підставі процесуальних норм, що регламентують провадження у справі про порушення норм законодавства.

У відповідності до п.2, п.3, п.5 ч.1 ст.531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил є необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду, невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи, неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Жодних процесуальних дій, визначених статтею 508 МК України, щодо отримання доказів наявності у позивача мети неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру та бажання досягти цієї мети, відповідачем не проведено та до матеріалів провадження не долучено.

Тобто, наведені обставини свідчать про відсутність у діях позивача ознак і суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України.

Враховуючи викладене, судом вбачається, що в діях позивача склад порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена статтею 485 МК України, належним чином не доведений і не встановлений.

При цьому суд вважає необхідним звернути увагу на те, що відповідно до вимог частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Керуючись ст.ст.241-246,250,255,286,293,295, пунктом 15.5 розділу VII КАС України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття провадження у справі - задовольнити.

Постанову в.о. заступника начальника - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Рівненської митниці ДФС Шапірка Михайла Петровича від 16 травня 2019 року у справі про порушення митних правил №0153/20400/19 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в розмірі 6 838 (шість тисяч вісімсот тридцять вісім) гривень 89 копійок скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Рівненська митниця Державної фіскальної служби України, 33028, м.Рівне, вулиця Соборна,104.

Суддя :