Справа № 400/1456/19
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2019 р. № 400/1456/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Управління Держпраці у Миколаївській області до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гурт» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Управління Держпраці у Миколаївській області (надалі - позивач) до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гурт» (надалі - відповідач, ОСББ «Гурт») про застосування заходу реагування у сфері державного нагляду до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ГУРТ» (), що знаходиться за адресою: вул. Потьомкінська, буд. 129-6, м. Миколаїв, Миколаївська область, шляхом повної заборони експлуатації устаткування підвищеної небезпеки, а саме: ШРП (шафовий регуляторний пункт); Модуль нагріву МН120 «Бернард» - 9 штук.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що під час проведення планової перевірки відповідача були виявлені порушення нормативно-правових актів з охорони праці, а саме посадовими особами відповідача не отримано дозволи на експлуатацію технологічного устаткування та його елементів та на експлуатацію газовикористовуючого обладнання. Крім того, відповідачем не організовано проведення ідентифікації потенційно небезпечного об`єкта систем постачання природного газу. Позивач зазначив, що подальша робота ОСББ «Гурт» з виявленими під час перевірки порушеннями створює реальну та невідворотну загрозу життю та здоров`ю людей.

Ухвалою від 30.05.2019 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/1456/19 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

26.06.2019 року суд ухвалив розгляд справи за позовом Управління Держпраці у Миколаївській області до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гурт" про застосування заходів реагування у сфері держаного нагляду проводити в порядку загального позовного провадження.

14.08.2019 року суд ухвалив закрити підготовче провадження в адміністративній справі за позовом Управління Держпраці у Миколаївській області до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гурт" про застосування заходів реагування у сфері держаного нагляду та призначити справу №400/1456/19 до судового розгляду по суті.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що ОСББ «Гурт» є непідприємицьким товариством, неприбутковою організацією та не відноситься до суб`єкта господарювання, крім того не має свого власного майна. Об`єднання здійснює реалізацію прав співвласників на володіння та користування майном співвласників та не несе відповідальності за зобов`язаннями співвласників. Тому, Управлінням Держпраці у Миколаївській області неправомірно проведено перевірку, оскільки відповідач не використовує найману працю, що підтверджується довідкою від 25.06.2019 року № 06/19, а тому перевірка дотримання ним положень ЗУ «Про охорону праці» та покладання на нього обов`язків роботодавця із забезпечення охорони праці є незаконним.

14.08.2019 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що ОСББ "ГУРТ" має найману працю, а саме керівника - ОСОБА_1 , яка є найманим працівником та отримує заробіину плату, за тиких умов, враховуючи роз`яснення Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України від 31.01.2013 року № 1016/0/4.2-6/6/13, саме відповідач повинен отримати дозвіл на експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки.

В судовому засіданні 14.08.2019 року предстаник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив.

Представники сторін в судовому засіданні 14.08.2019 року клопотали про розгляд справи в порядку письмового провадження за їх відсутності.

Відповідно до статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі -КАС України), суд здійснив розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представників сторін, ознайомившись з заявами учасників справи по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гурт» розташоване за адресою: вул. Потьомкінська, буд. 129-6, м. Миколаїв, Миколаївська область.

Відповідно до наказу Управління Держпраці у Миколаївській області від 29.11.2018 року № 126 та направлення на проведення перевірки від 01.04.2019 року № 140 у період з 01.04.2019 року по 09.04.2019 року посадовими особами Управління Держпраці у Миколаївській області було проведено планову перевірку суб`єкта господарювання - об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ГУРТ», що знаходиться за адресою: вул. Потьомкінська , буд. 129-6, м. Миколаїв, Миколаївська область, на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно - правових актів з охорони праці та промислової безпеки.

За результатами перевірки посадовими особами позивача складено Акт перевірки суб`єкта господарювання від 09.04.2019 року № 418, яким зафіксовано порушення ст. 21 Закону України "Про охорону праці" та Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної безпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого Постановою КМУ від 26.10.2011 року № 1107.

Перевіркою виявлені порушення нормативно-правових актів з охорони праці, серед яких є такі, що несуть загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:

роботодавцем допущена експлуатація устаткування підвищеної небезпеки без відповідних дозвільних документів, а саме:

- відсутній дозвіл на експлуатацію технологічного устаткування та його елементів (ШРП (шафовий регуляторний пункт), чим порушено п.2 дод. 3 «Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки» затвердженого постановою КМУ від 26 жовтня 2011 року № 1107 (надалі - Порядок) та вимог п. 3.1 Розділу III НПАОП 0.00-1.76-15 «Правила безпеки систем газопостачання»;

- відсутній дозвіл на експлуатацію газовикористовуючого обладнання потужністю понад 0,1 МВт, а саме: модуль нагріву МП 120 «Бернард» - 9 штук, що є порушення п. 2 дод. 3 Порядку та вимог п. 3.1 Розділу ІІІ НПАОП 00-1.76-15;

- не організовано проведення ідентифікації потенційно небезпечного об`єкта систем постачання природного газу, що є порушенням вимог п. 3 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки затвердженого постановою КМУ від 11.07.2002 року № 956.

Після складання акту перевірки у позивача виникли підстави для звернення до суду відповідно до приписів ст. 3 Конституції України, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні види державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст. 6, 19-20, 26 КАС України.

Відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон 877-V).

Відповідно до норм ст. 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Зазначеним законом визначено види державних заходів (планові та позапланові перевірки), процедуру проведення заходів державного нагляду (контролю), види документів, які складаються за результатами наглядової діяльності, права та обов`язки контролюючого органу, права та обов`язки суб`єкта господарювання та ін.

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року №877- V повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону №877 повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, встановлюється виключно законами.

Зазначене право надане позивачу статтею 39 Закону України "Про охорону праці".

Відповідно ст. 39 Закону України "Про охорону праці" посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці мають право, зокрема: забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1021-р від 30.09.2015 року функції та повноваження Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України припинені та передані правонаступнику Державній службі України з питань праці.

Статтею 4 Закону України «Про охорону праці» визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, у тому числі на принципах пріоритету життя і здоровя працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Згідно приписів ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме: створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов`язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання; розробляє за участю сторін колективного договору і реалізує комплексні заходи для досягнення встановлених нормативів та підвищення існуючого рівня охорони праці;

забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються; впроваджує прогресивні технології, досягнення науки і техніки, засоби механізації та автоматизації виробництва, вимоги ергономіки, позитивний досвід з охорони праці тощо; забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом; забезпечує усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування цих причин; організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я виробничих факторів; розробляє і затверджує положення, інструкції, інші акти з охорони праці, що діють у межах підприємства (далі - акти підприємства), та встановлюють правила виконання робіт і поведінки працівників на території підприємства, у виробничих приміщеннях, на будівельних майданчиках, робочих місцях відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці, забезпечує безоплатно працівників нормативно-правовими актами та актами підприємства з охорони праці; здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці; організовує пропаганду безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці; вживає термінових заходів для допомоги потерпілим, залучає за необхідності професійні аварійно-рятувальні формування у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків.

Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до Положення про організацію та здійснення державного гірничого нагляду державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, затвердженого наказом Міністерства і надзвичайних ситуацій України №826 від 11.08.2011 року (далі Положення №826), загроза життю та здоров`ю працівників виникнення умов, за яких подальше продовження виконання робіт або експлуатація об`єкта, машин і механізмів несе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди працівникові, в тому числі такої, яка може призвести до смертельних наслідків.

Відповідно до ст.21 Закону України "Про охорону праці", роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади з нагляду за охороною праці та його територіальні органи видають дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно - технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади з нагляду за охороною праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково - технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання.

Порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва субєкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Приписами ст. 1 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку», обєднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - обєднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст. 4 зазначеного Закону, об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 18 Закону, об`єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов`язане: забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам; звітувати загальним зборам про виконання кошторису об`єднання за рік; забезпечувати виконання вимог статуту об`єднання; виконувати свої договірні зобов`язання; забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна; припиняти дії третіх осіб, що утруднюють або перешкоджають реалізації прав володіння, користування і розпорядження спільним майном співвласниками; у випадках, передбачених законодавством, статутом об`єднання, представляти інтереси співвласників відповідно до наданих повноважень у відносинах з третіми особами.

Виконання зобов`язань об`єднанням належить до повноважень його правління відповідно до статуту об`єднання.

Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України.

Згідно роз`яснення Держгірпромнагляду від 31.01.2013 року № 016//0/4.2-6/6/13, що надано на виконання протокольного рішення КМУ від 14.12.2011 року № 92, якщо ОСББ для управління, утримання і використання неподільного та загального майна та виконання обовязків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку не використовує найману працю під час виконання робіт підвищеної небезпеки або експлуатації машин і механізмів підвищеної небезпеки, то норма про отримання документа дозвільного характеру на виконання робіт підвищеної небезпеки або експлуатацію машин і механізмів підвищеної небезпеки на ОСББ не поширюється.

Згідно довідки № 06/19 від 25.06.2019 року, ОСББ "ГУРТ" не має в штаті найманих працівників, правління виконує функції управлінння на добровільних засадах без отримання винагороди.

Основна діяльність відповідача полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Обов`язки відповідача чітко регулюються ст.18 Закону України "Про ОСББ" в т.ч.: забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна , що належить співвласникам.

Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання.

Судом встановлено, що відповідачем з метою забезпечення належного протипожежного і технічного стану майна, що належить співвласникам, користується послугами ТОВ "Сервісний центр Нікоінтерм", що є спеціалізованою організацією основним видом діяльності якої є роботи, пов`язані з проектуванням, будівництвом, експлуатацією систем газопостачання, димовідведення та вентиляції, і яка діє на підставі дозволу №211.16.48 від 29.07.2016 р., наданого Управлінням держпраці у Миколаївській області.

Зокрема відповідачем укладено наступні договори: договір від 20.09.2018 р. №026/18-с предметом якого згідно п.1.1 цього Договору є виконання робіт з технічного обслуговування шафового регуляторного пункту та сервісного обслуговування газової модульної котельної установки системи "Укрінтерм", що розташована у м. Миколаєві, вул. Потьомкінська, 129 Б., договір від 20.03.2019 р. №19-р, предметом якого є поточний ремонт електрообладнання і автоматики дахової газової модульної котельні, що розташована у м. Миколаєві, вул. Потьомкінська, 129 Б.

Надання послуг та виконання робіт з технічного обслуговування обладнання та устаткування підтверджується Актом перевірочних випробувань сигналізації, захисту і автоматичного регулювання параметрів котельної від 20.09.2018р., Видатковою накладною №РН-013 від 25.04.2019 р., Актом стану готовності теплового господарства від 20.09.2018р., Актами здачі-прийняття робіт, Журналом технічних оглядів та обходів газопроводів, Експлуатаційним журналом автономного джерела теплопостачання, примірники, яких надано за поточний рік.

Отже, ОСББ "ГУРТ" є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.

Суд зазначає, що представником позивача не надано до суду доказів на підтвердження факту використання ОСББ «ГУРТ» найманої праці.

Тому, суд вважає помилковим посилання представника позивача на положення Постанови КМУ № 1107 від 26.10.2011 року.

Щодо твердження позивача стосовно того, що керівник ОСББ "ГУРТ" ОСОБА_1 є найманим працівником та отримує заробітну плату, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

У рішенні Конституційного суду України від 12.01.2010 року № 1-рп/2010 (справа № 1-2/2010) зазначено, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Таким чином, можна зробити висновок, що відносини, які виникають при виконанні співвласником багатоквартирного будинку (в даному випадку, гр. ОСОБА_1 ) функцій директора підприємства без укладання трудового договору є корпоративними, а отже відсутній обов`язок укладати трудовий договір, нараховувати та сплачувати заробітну плату.

Враховуючи викладене вище, суд вважає безпідставним висновок позивача про те, що співвласник багатоквартирного будинку, який виконує обов`язки директора працює на підставі трудового договору та отримує заробітну плату як найманий працівник, оскільки при виконанні співвласником багатоквартирного будинку (в даному випадку, гр. ОСОБА_1 ) функцій директора підприємства може не укладатись трудовий договір, у звязку з чим це будуть корпоративні відносини, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Представником позивача доказів протилежного до суду не надано.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, позивачем не довено, що на відповідача покладено обовязки із забезпечення охорони праці, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

За таких підстав, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих письмових доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. За відсутністю витрат позивача, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз та в зв`язку з відмовою в задоволенні позову суб`єкту владних повноважень судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Управління Держпраці у Миколаївській області (вул. Маршала Василевського, 40/1,Миколаїв,541) до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гурт" (вул. Потьомкінська, 129-б,Миколаїв,547) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 14.08.2019 року.

Суддя Г. В. Лебедєва