Справа № 1.380.2019.001528
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/7685/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Львівська автобаза №1» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року, головуючий суддя - Коморний О.І., ухвалене о 12:26 год. у м. Львові, повний текст якого складено 18.06.2019 року, у справі за адміністративним позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Львівська автобаза №1» до Управління Укртрансбезпеки у Львівській області Державної служби з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2019 року позивач - ТзДВ «Львівська автобаза №1» звернулося в суд з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Львівській області Державної служби з безпеки на транспорті, в якому просило визнати протиправними та скасувати постанови Управління Укртрансбезпеки у Львівській області про застосування адміністративно-господарського штрафу, а саме: № 087075 від 04.01.2019 року, № 087066 від 04.01.2019 року, № 087067 від 04.01.2019 року, № 087068 від 04.01.2019 року, № 087069 від 04.01.2019 року, № 087070 від 04.01.2019 року, № 087071 від 04.01.2019 року, № 087072 від 04.01.2019 року, № 087073 від 04.01.2019 року, № 087074 від 04.01.2019 року, № 087076 від 04.01.2019 року, № 087077 від 04.01.2019 року, № 087078 від 04.01.2019 року, № 087079 від 04.01.2019 року, № 087080 від 04.01.2019 року, № 087081 від 04.01.2019 року, № 087082 від 04.01.2019 року, № 087083 від 04.01.2019 року, № 087084 від 04.01.2019 року, № 087086 від 04.01.2019 року, № 087087 від 04.01.2019 року, № 087088 від 04.01.2019 року, № 087089 від 04.01.2019 року, № 087090 від 04.01.2019 року, № 087097 від 04.01.2019 року, № 087092 від 04.01.2019 року, № 087091 від 04.01.2019 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що 07.11.2018 року управлінням Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Однак, вказаний акт водію для підпису не надано, жодні пояснення з приводу порушень не відбиралися. Вказувало, що акт про порушення складено без врахування документів, а саме бланку підтвердження діяльності, виданого 07.11.2018 року ТДВ «Львівська автобаза №1». Разом з тим зазначало, що про дату та час розгляду справи про порушення автомобільного законодавства водію чи позивачу відомо не було. Таким чином, надати документи які вказують на відсутність складу адміністративного правопорушення, у позивача не було можливості.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ТзДВ «Львівська автобаза №1» оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що працівники управління Укртрансінспекції в Івано-Франківській області попросили пред`явити лише документи, що підтверджують право керування транспортним засобом, інших документів вони не вимагали, тому водій таких не пред`являв. Крім цього зазначає, що відповідачем не було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про порушення автомобільного законодавства, чим було позбавлено можливості надати пояснення та інші документи, які вказують на відсутність складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача підтримала подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримала доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Представник відповідача заперечила проти апеляційної скарги, вважає оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Управлінням Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області 07.11.2018 р. складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Згідно даного акту виявлено порушення законодавства про автомобільний транспорт - водій ТзДВ «Львівська автобаза №1», ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , зокрема, порушив вимоги абзацу 11 ч. 1 ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» в частині надання послуг з міжнародних перевезень вантажу без оформлених документів, а саме попередніх укладених листів обліку робочого часу водія за 28 днів (щоденний тахограф) без листа підтвердження діяльності. (а.с. 10)

Відповідачем надіслано на адресу ТзДВ «Львівська автобаза №1» запрошення на розгляд справи від 12.12.2018 року № 12037/05-29/18. (а.с. 48)

Управлінням Укртрансбезпеки у Львівській області на підставі вказаного акту винесено постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача за кожний день порушення в сумі 680,00 грн., зокрема: постанова № 087075 від 04.01.2019 року, постанова № 087066 від 04.01.2019 року, постанова № 087067 від 04.01.2019 року, постанова № 087068 від 04.01.2019 року, постанова № 087069 від 04.01.2019 року, постанова № 087070 від 04.01.2019 року, постанова № 087071 від 04.01.2019 року, постанова № 087072 від 04.01.2019 року, постанова № 087073 від 04.01.2019 року, постанова № 087074 від 04.01.2019 року, постанова № 087076 від 04.01.2019 року, постанова № 087077 від 04.01.2019 року, постанова № 087078 від 04.01.2019 року, постанова № 087079 від 04.01.2019 року, постанова № 087080 від 04.01.2019 року, постанова № 087081 від 04.01.2019 року, постанова № 087082 від 04.01.2019 року, постанова № 087083 від 04.01.2019 року, постанова № 087084 від 04.01.2019 року, постанова № 087086 від 04.01.2019 року, постанова № 087087 від 04.01.2019 року, постанова № 087088 від 04.01.2019 року, постанова № 087089 від 04.01.2019 року, постанова № 087090 від 04.01.2019 року, постанова № 087097 від 04.01.2019 року, постанова № 087092 від 04.01.2019 року, постанова № 087091 від 04.01.2019 року.(а.с. 12-37).

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, у відповідності до норми частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року № 2344-III, правомірно застосував до позивача санкції у вигляді штрафу за здійснення міжнародних автомобільних перевезень без тахокарт за кожен випадок такого порушення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ), який регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Статтею 1 Закону № 2344-III визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

В силу статті 34 Закону № 2344-III, автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Частиною восьмою статті 53 Закону № 2344-ІІІ, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин передбачено, що водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Приписами частини другої статті 48 Закону № 2344-ІІІ визначені документи для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, а саме: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно зі статтею 18 Закону № 2344-ІІІ з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Так, згідно з пунктом 1.2 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07 червня 2010 року № 340 (далі - Положення № 340), це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку.

Відповідно до пункту 1.3 Положення № 340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

Пунктом 6.1 Положення № 340 встановлено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км,вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Положеннями пункту 1.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом міністерства транспорту та зв`язку України від 24 червня 2010 року № 385 (далі - Інструкція № 385) встановлено, що ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Згідно з пунктами 3.3, 3.6 Інструкції водій транспортного засобу, обладнаного тахографом зокрема: своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами, а також, наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

Частиною четвертою статті 6 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Статтею 60 Закону № 2344-III встановлена відповідальність автомобільних перевізників у вигляді адміністративно-господарських штрафів за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Слід зазначити, що з 20 грудня 2010 року набула чинності Поправка № 6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, підписаної в Женеві 01 липня 1970 року, у частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних дні, а в разі відсутності тахокарт надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

Отже, під час перевірки водії зобов`язані надавати інспектору для контролю реєстраційні листки за поточний тиждень та попередні 28 календарних днів, тобто 29 тахограм, або бланк підтвердження діяльності.

Матеріалами справи підтверджено, що водієм ТзДВ «Львівська автобаза №1» ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , порушено вимоги абзацу 11 ч. 1 ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» в частині надання послуг з міжнародних перевезень вантажу без оформлених документів, а саме попередніх укладених листів обліку робочого часу водія за 28 днів (щоденний тахограф) без листа підтвердження діяльності. (а.с. 10).

В акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 07.11.2018 року внесений запис про відмову водія від письмового пояснення та підпису.

Також в ході розгляду даної справи позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами про наявність тахограм, або бланку підтвердження діяльності, таким чином колегія суддів відхиляє доводи апелянта про їх існування, оскільки позивач не позбавлений можливості обґрунтовувати свої вимоги під час судового розгляду.

Крім цього, відповідачем надіслано на адресу ТзДВ «Львівська автобаза №1» запрошення на розгляд справи від 12.12.2018 року № 12037/05-29/18. (а.с. 48)

Як встановлено судом з списку №1167 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в Львів 20, під номером відправлення 227 позивачу надіслано вказане запрошення 14.12.2018 року (а.с. 67).

Згідно витягу відстеження поштових відправлень Укрпошта, що 17.12.2018 року о 23:00 год. відправлення вручено особисто.

Відтак, колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про те, що він не був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи про порушення автомобільного законодавства.

Аналізуючи вищенаведені норми закону та обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про допущення порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт, а саме за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку, що свідчить про правомірність застосування санкцій у вигляді штрафу, на підставі абзацу 11 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», через що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Львівська автобаза №1» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року у справі №1.380.2019.001528 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький

Повний текст постанови складено 14.08.2019 року.