Справа № 154/1558/19
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року ЛуцькСправа № 154/1558/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А. Я.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової прокуратури Луцького гарнізону Західного регіону України про зобов`язання здійснення нагляду за виконанням судових рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) вернувся з позовом до військової прокуратури Луцького гарнізону Західного регіону України (далі відповідач) про зобов`язання здійснення нагляду за виконанням судових рішень, які вступили в законну силу Волинським обласним військовим комісаріатом.

Ухвалою судді Володимир-Волинського міського суду від 15 травня 2019 року матеріали адміністративної справи №154/1558/19 передано за підсудністю до Волинського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 03 травня 2019 року звернувся до відповідача із заявою в якій в порядку Закону України «Про прокуратуру» просив органи військової прокуратури зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі -Волинський ОВК) виконати рішення адміністративних судів, а саме рішення від 08 квітня 2019 року у справі №857/726/19 та від 08 квітня 2019 року №857/2737/19, які набрали законної сили. Позивач вважає, що у відповіді на вказане звернення відповідач перекрутив суть самого звернення до органів прокуратури та своєю бездіяльністю ігнорує таку звернення.

Позивач вказує, що відповідно до пункту 4 статті 2 Закону України «Про прокуратуру» функцією прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, відтак вважає, що рішення адміністративних судів, які навмисно відмовляється виконувати Волинський ОВК, є законною функцією нагляду за додержанням і виконанням законів і рішень суддів Військовою прокуратурою.

З наведених підстав просить позов задовольнити.

У відзиві на позов від 31 липня 2019 року №2177вих.19 відповідач його вимог не визнав, посилаючись на те, що пунктом 4 статті 2 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що органи прокуратури України здійснюють нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Разом з тим, позивач просить зобов`язати прокурора здійснити нагляд за виконанням рішень адміністративного суду у справах №857/726/19 та №857/2737/19, які жодним чином не пов`язані з застосуванням заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням його особистої свободи. Вказує, що відповідно до чинного Закону України «Про прокуратуру», органи прокуратури в Україні не здійснюють функцію загального нагляду та усі пов`язані з цією функцією повноваження.

Разом з тим, зазначає, що відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюється Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Також вказує, що відповідно до статті 8 Закону України «Про військову службу правопорядку у Збройних силах України» функції щодо перевірки дотримання вимог чинного законодавства військовими службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 покладено на органи Військової служби правопорядку. Тому з метою перевірки дотримання вимог чинного законодавства України службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 при виконанні рішень адміністративного суду у справах №857/726/19 та №857/2737/19 звернення ОСОБА_1 від 03 травня 2019 року скеровано до Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку, оскільки у органів прокуратури така функція відсутня.

З наведених підстав просить в задоволені позову відмовити.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні від сторін не надходили.

Згідно із частиною другою статті 262 КАС України якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку із перебуванням судді Ксензюка А.Я. у щорічній відпустці з 24 липня 2019 року по 16 серпня 2019 року справу вирішено судом у перший робочий день.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову належить відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року у справі №140/1962/18, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року (номер судового провадження 857/726/19), позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково; визнано протиправним та скасовано наказ Волинського ОВК від 24 вересня 2018 року №258-од «Про результати службового розслідування за фактом несвоєчасного подання декларації особи старшим лейтенантом ОСОБА_1 »; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вказане рішення суду набрало законної сили 08 квітня 2019 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року у справі №140/2478/18 в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання дій протиправними, скасування наказу та зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю. Проте, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року номер судового провадження 857/2737/19 скасовано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року у справі №140/2478/18 та прийнято постанову, якою позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 № 92-од від 26 листопада 2018 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани; в задоволенні решти позовних вимог відмовити. Вказана постанова суду набрала законної сили 08 квітня 2019 року.

03 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до військової прокуратури Луцького гарнізону Західного регіону України в якій просив перевірити законність дотримання Волинським ОВК виконання рішень адміністративних судів України, а саме рішення від 29 листопада 2018 у справі №140/1962/18 та від 08 квітня 2019 року №857/2737/19 про занесення в особову картку скасованих наказів від 24 вересня 2018 року №258-од та від 26 листопада 2018 року № 92-од та повернення позивачу гарантованої державою премії у розмірі 10% за жовтень і грудень 2018 року.

У відповідь на вказане звернення відповідач листом від 06 травня 2019 року №30.32-1275вих-19 повідомив позивача, що звернення від 03 травня 2019 щодо порушення прав на виплату належного грошового забезпечення службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про звернення громадян» направлено за належністю начальнику Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку у Збройних силах України для проведення перевірки. Одночасно позивача повідомлено, що відповідно до Закону України «Про прокуратуру» органи прокуратури не здійснюють перевірок у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини другої статті 14 КАС України Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно із частиною першою статті 370 КАСУ судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частинами другою, четвертою статті 372 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Як слідує з матеріалів справи, спір у даній справі виник у зв`язку з нездійсненням військовою прокуратурою Луцького гарнізону Західного регіону України перевірки законності дотримання виконання рішень в адміністративних справах, які набрали законної сили, за заявою позивача від 03 травня 2019 року.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII.

Статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 4 Закону України «Про прокуратуру»).

Відповідно до статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює:

1) підтримання публічного обвинувачення в суді;

2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку;

3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Згідно з частинами першою-другою статті 7 Закону України «Про прокуратуру» систему прокуратури України становлять: 1) Генеральна прокуратура України; 2) регіональні прокуратури; 3) місцеві прокуратури; 4) військові прокуратури; 5) Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

До військових прокуратур належать Головна військова прокуратура (на правах структурного підрозділу Генеральної прокуратури України), військові прокуратури регіонів (на правах регіональних), військові прокуратури гарнізонів та інші військові прокуратури (на правах місцевих), перелік яких визначається в Додатку до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про прокуратуру» на прокуратуру покладаються такі функції:

1) підтримання державного обвинувачення в суді;

2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом;

3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство;

4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Розділом IV Закону України «Про прокуратуру» визначено повноваження прокурора з виконання покладених на нього функцій, зокрема, повноваження щодо виконання функції нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян викладені в статті 26 вказано Закону.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що чинним законодавством до функцій прокуратури України та повноважень на їх виконання не віднесено нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у цивільних, господарських та адміністративних справах. Такий нагляд поширюється лише на виконання судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Як зазначалося судом, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року у справі №140/1962/18, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року (номер судового провадження 857/726/19), визнано протиправним та скасовано наказ Волинського ОВК від 24 вересня 2018 року №258-од «Про результати службового розслідування за фактом несвоєчасного подання декларації особи старшим лейтенантом ОСОБА_1 », а постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року в справі №140/2478/18 (номер судового провадження 857/2737/19) скасовано наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 № 92-од від 26 листопада 2018 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани.

Таким чином, вказані рішення в адміністративних справах стосуються проходження ОСОБА_1 військової служби, при цьому жодним чином не пов`язані з застосуванням заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи позивача.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про прокуратуру» органи прокуратури в Україні не здійснюють функцію загального нагляду та усі пов`язані з цією функцією повноваження.

За таких обставин, суд вважає, що військовою прокуратурою Луцького гарнізону Західного регіону України не допущено бездіяльності за наслідками розгляду заяви позивача від 03 травня 2019 року, оскільки відповідач відповідно до Закону України «Про прокуратур» він не наділений повноваженнями здійснювати нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень в адміністративних справах.

Разом з тим, суд звертає увагу, що звернення ОСОБА_1 від 03 травня 2019 року щодо порушення прав на виплату належного грошового забезпечення службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про звернення громадян» була направлена відповідачем за належністю начальнику Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку у Збройних силах України для проведення перевірки, про що позивач обізнаний.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача здійснити нагляд за виконанням судових рішень в адміністративних справах, а тому в задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись статтями 243-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про прокуратуру», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до військової прокуратури Луцького гарнізону Західного регіону України про зобов`язання здійснення нагляду за виконанням судових рішень, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк