Справа № 330/1581/19
Суддя: Гусарова В. В.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/1581/19

2-а/330/26/2019

"14" серпня 2019 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі :

головуючого судді Гусарової В.В. при секретарі Колєдаєвої Л.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження з викликом сторін адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області лейтенанта поліції Ковширіна Сергія Олександровича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ,

встановив:

23.07.2019р до Якимівського районного суду звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

1.1. Відповідно до позову, позивач 10.07.2019року о 17 годині 27 хвилин керував транспортним засобом К420 АР5533АО зі сторони міста Одеси рухався в крайній лівій смузі при вільній правій (від. реє. ПМ3998) чим порушив п. 11.5 ПДР - порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку Крім того, вказана постанова містить відомості щодо відмови позивача поставити підпис в постанові.

Зазначена постанова є незаконною і безпідставною, за думкою позивача, за наступних обставин:10.07.2019 року о 17 годині 27 хвилин він керував транспортним засобом АР5533АО зі сторони міста Одеси рухався в крайній лівій смузі при вільній правій смузі, яка є смугою гальмування і передбачає поворот транспортних засобів праворуч. Напрямок його руху був - прямо, тому він рухався у лівій смузі, яка передбачає рух прямо. Позивач був зупинений відповідачем - інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області лейтенантом, поліції Ковширіним С. О., який виніс оскаржувану постанову ЕАВ № 1314730 від 10 липня 2019 року, та притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП і наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень 00 копійок.В постанові було зазначено, що позивач порушив п.11.5 ПДР. В позові позивач просив скасувати постанову щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

2.У судовому засіданні позивач підтримав позов у повному обсязі, при цьому пояснив, що за його думкою він діяв у відповідності до вимог п.11.1та п.10.8 ПДР, виконуючи вимоги розмітки 1.1., при цьому вимог п.11.5 ПДР він не порушував, бо фактично для напрямку руху - «прямо» на вказаній ділянці дороги була тільки одна полоса руху. При цьому позивач зазначив, що відмовився розписуватись в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, бо вона відрізнялась від звичайної постанови та більше була схожа на касовий чек та у нього були сумніви в її законності.

2.1.Відповідно до ухвали суду від 23.07.2019 р. справа розглядається у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

Відповідача двічі було повідомлено належним чином про час та місце судового засідання. Відповідач до суду подав письмові заперечення та відеофіксацію правопорушення, однак у судове засідання не з`явився та причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив слухати справу за відсутності відповідача.

3.Відповідно до письмових заперечень відповідача, 10.07.2019 року під час патрулювання с. Коблеве, Березанського району, Миколаївської області інспектором управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП Ковпшріним С.О. (далі -Інспектор), було виявлено порушення Правил дорожнього руху (далі - ПДР України). А саме, водія керуючи вантажним автомобілем з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався у крайній лівій смузі для руху на дорозі, яка має дві смуги для руху при вільній правій без мети виконання повороту ліворуч, або розвороту, чим порушив вимоги п.п. 11.2, 11.5 ПДР України. Після чого Інспектором було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу згідно з п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».Інспектор підійшовши до позивача, належним чином представився, роз`яснив суть скоєного адміністративного правопорушення та попросив пред`явити документи, зазначені в п.п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію».

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення п.п. 11.2, 11.5 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення (далі - Постанова) відносно Позивача.

Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядок та строки оскарження постанови, а також наслідки несплати штрафу. Інспектор розглянув справу про адміністративне правопорушення із дотриманням вимог ст.ст. 278, 279, 280 КУпАП. виніс постанову по справі із дотриманням вимог ст. 283 КУпАП на бланку постанови, що відповідає формі та технічному опису, зазначеному в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015р. № 1395 (додатки 5, 12), та наклав стягнення на позивача у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

4. Вивчив матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

4.1.Щодо наявності у діях складу правопорушення, передбаченого 122 ч.2 КУпАП суд встановив наступне :

У відповідності до ст. 122 ч.2 КУпАП, предбачено як правопорушення - порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -

Вивчивши докази, надані сторонами, суд встановив, що дорога, по якій рухався на автомобіль позивач мала дві полоси, що підтверджується фото, які надані позивачем ( а.с.8-10), відеофіксацією, що була надана відповідачем ( а.с.30) та не заперечувалось сторонами. При цьому позивач рухався по лівій крайній полосі, а права полоса була вільна.

У відповідності до п.11.5 Правил дорожнього руху, що були затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306: « На дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки)»

Суд дійшов висновку, що дійсно своїми діями позивач порушив вимоги п.11.5 ПДР. При цьому порушення п.11.2 ПДР ( на які у відзиву посилався відповідач) судом не аналізувалась, бо вказаний пункт не був зазначений у постанові.

У судовому засіданні позивач зазначав, що діяв відповідно до п.11.1. та п.10.8 ПДР.

У відповідності до п.11.1 Правил дорожнього руху, що були затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 : Кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними. У судовому засіданні позивач наполягав на відсутність смуг на проїзній частині, що суперечило вивченим доказам.

У відповідності до п.10.8 Правил дорожнього руху, що були затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306: Якщо в місці з`їзду з дороги є смуга гальмування, водій, який має намір повернути на іншу дорогу, повинен своєчасно перестроїтися на цю смугу і знижувати швидкість тільки на ній. Якщо в місці в`їзду на дорогу є смуга розгону, водій має рухатися по ній і вливатися в транспортний потік, даючи дорогу транспортним засобам, що рухаються по цій дорозі. Вказаний пункт не стосується справи, що розглядається, бо на вказаній ділянці дороги смуга для розгону та гальмування взагалі була відсутня.

Позиція позивача про те, що він повинен був їхати по лівій смузі, бо по правій полосі дороги рухаються транспортні засоби, що повертали вправо або виїжджали з вказаного повороту, за думкою суду є хибними, бо не розмітка автошляху не вказувала на обо`язковість руху по правій полосі автомобілів, які будуть повертати, при цьому були відсутні також відповідні дорожні знаки.

4.2. Щодо форми постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд дійшов до наступного :

В своєму відзиву відповідач зазначав, що винесена постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП на бланку постанови, що відповідає формі та технічному опису, зазначеному в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015р. № 1395 (додатки 5, 12). Вивчивши зміст постанови, суд ( а.с.13) не погоджується з позицією відповідача. Так, в супереч вимогам ст. 283 КУпАП в постанові були відсутні: вказівка на технічний пристрій, яким здійснювалась відеофіксація ( присутня вказівка « від.рєс. DМ3998» не дає можливості ідентифікувати пристрій); правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок її оскарження. Вказана постанова, за позицією суду не відповідає і вищезазначеній інструкції, бо відповідно до додатку до цієї інструкції постанова також повинна містити правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок її оскарження, підтвердження роз`яснення особі прав, відносно якої винесено постанова ( а.с.34об). Крім того, відповідно до інструкції постанови також повинна містити роз`яснення порядку добровільного та примусового виконання постанови.

4.3.За приписами частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України здійснення розгляду і вирішення справ в адміністративних судах на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості та офіційного з`ясування всіх обставин справи.

Якщо ми звернемось до Європейської конвенції з прав людини, треба зазначити, що найбільш важливим серед не сформульованих вербально принципів п.1 ст.6 є принцип «рівності можливостей», згідно з яким кожна сторона під час розгляду справи повинна мати рівні можливості, і жодна з сторін не повинна мати якихось вагомих переваг перед протилежною стороною. В принципі змагальності закладене поняття, згідно з яким, кожна із двох сторін має право отримувати інформацію про факти та аргументи, якими володіє інша сторона, а також користуватися однаковими можливостями надання відповіді іншій стороні (справа Фелльдбрюгге проти Нидерлдандів 1986 р.).

4.4.. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення адміністративного стягнення було винесено однією і тою ж особою, при цьому, згідно матеріалів позову, постанова була складена після складання протоколу протягом невеликого відрізку часу. Клопотання позивача щодо розгляду адміністративної справи за місцем мешкання позивача було відхиллено, при цьому вагомих аргументів незадоволення клопотання, відповідач не зазначив. Тобто, до винесення рішення по адміністративному протоколу, позивачу, як ймовірному правопорушнику не були надана можливість ознайомитись з усіма матеріалами адміністративної справи, він був позбавлений можливості користуватися допомогою фахівця у галузі права. Крім того, зважаючи на те, що одна і та ж особа складала протокол та виносила постанову (як результат розгляду адміністративної справи), суд ва вважає, що був порушений принцип неупередженості. Особа, яка розглядає адміністративну справу повинна вирішити питання щодо того, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та таке інше ( у відповідності до ст.280 КУпАП) При цьому, за загальним правилом, особа, при винесенні рішення по адміністративній справі повинна оцінити докази, які є по справі за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об"єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, при цьому ніякі докази для особи, що виносить рішення не повинні мати наперед встановленої сили. В нашому випадку особа, яка складала протокол та була впевнена у тому, що позивач скоїв правопорушення, не міг фізично об`єктивно розглянути адміністративну справу та винести неупереджене рішення, бо думка щодо вищевказаних обставин справ ( винність і таке інше) вже склалась у відповідача.

4.5. На цих підставах, вищевказані процедурні порушення а також форма постанова ( яка не відповідала вимогам закону, що потягло за собою порушення прав позивача на ефективний захист) є, за думкою суду, підставою для задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Відповідно до ст.143 КАС України судовий збір слід віднести за рахунок держави..На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72, 77, 94, 286,243-246 КАС України, п.11.5,11.1,10.8 Правил дорожнього руху, що були затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015р. № 1395 (додатки 5, 12),122 ч.2,283 КУпАП, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( мешкає АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_2 ) до інспектора управління патрульної поліції в Миколаївській області Ковширіна Сергія Олександровича ( юридична адреса 54056 м.Миколаїв вул.Новозаводська б.1Б/1) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 10.07.2019 р. серія ЕАВ № 1314730 відносно ОСОБА_1 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ст.122 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 гр. , провадження по справі закрити. Судовий збір віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі ( колишнього - Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду) через Якимівський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня його складання. Учасник справи, якому не було вручено рішення суду в день його складання, має право на поновлення пропущенного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Суддя :