Справа № 440/1829/19
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 р.Справа № 440/1829/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.,

суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 28.05.2019, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, м. Полтава, повний текст складено 28.05.19 по справі № 440/1829/19 з позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради , Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 про визнання протиправними дій, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 особисто та в інтересах ОСОБА_2 до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 про визнання протиправними дій, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, у якому просить визнати протиправними дію Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 по встановленню з 19.11.18 контейнерів для зберігання побутових відходів на контейнерному майданчику за адресою: вул. Ватутіна, 3 м. Полтава після того, як в травні 2018 року контейнери для зберігання побутових відходів були прибрані з метою виконання постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 06.12.17 у справі № 554/3138/17; визнати протиправною бездіяльність Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради по невжиттю дій з метою припинення використання майданчика після подачі позивачем 22.11.18 скарги з вимогою припинити використання майданчика; зобов`язати відповідачів вчинити дії з метою припинення використання майданчика і подати до суду протягом 30 днів з дня набрання постановою з розгляду цього позову законної сили звіт про її виконання та відповідно зобов`язати відповідачів утриматися від вчинення дій по встановленню контейнерів на майданчику доки питання про використання майданчика не буде вирішене в передбаченому законодавством порядку; стягнути з Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 на користь ОСОБА_1 : - в рахунок відшкодування моральної шкоди від смороду із розрахунку по 12,34 грн за кожний день, починаючи з 21.04.19 і день ухвалення судового рішення з розгляду цього позову; - в рахунок відшкодування моральної шкоди від шуму із розрахунку 6,17 грн за кожний день, починаючи з 19.11.18 і день ухвалення судового рішення з розгляду цього позову; - в рахунок відшкодування моральної шкоди (моральних страждань) яких зазнав позивач у зв`язку з протиправною поведінкою вказаного відповідача щодо нього та членів його сім`ї (п.2 ч. 2 ст. 23 ЦКУ) в розмірі 300,00 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 відмовлено у відкритті провадження у справі. Роз`яснено позивачу право звернутись з даним позовом до місцевого загального суду у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач стверджує, що відповідачами всупереч судовому рішенню у справі № 554/3138/17 розміщено контейнери для зберігання побутових відходів на контейнерному майданчику за адресою: вул. Ватутіна, 3 м. Полтава, чим завдано моральної шкоди позивачу. Вважає, що розгляд справи має здійснюватися за правилами адміністративного судочинства, оскільки між ним та відповідачами не має договірних відносин. Під час постановлення ухвали суд першої інстанції керувався нормами законів, які не набрали законної сили.

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) , не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір пов`язаний з наданням ОСОБА_1 , як споживачу, послуг з централізованого вивезення побутових відходів, порядок надання яких регулюється відповідним договором, укладеним між споживачем та виконавцем таких послуг

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Водночас даний спір виник у зв`язку з тим, що позивач не погоджується з діями щодо розміщення контейнерів для зберігання побутових відходів .

За змістом статті 1 Закону України від 24.06.04 №1875-IV "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Правові, організаційні та економічні засади діяльності, пов`язаної із запобіганням або зменшенням обсягів утворення відходів, їх збиранням, перевезенням, зберіганням, сортуванням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням та захороненням, а також з відверненням негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини на території України визначені Законом України "Про відходи" № 187/98-ВР від 05.03.1998.

В силу положень статті 35-1 вказаного Закону України виконавець послуг з вивезення побутових відходів укладає договори про надання послуг з поводження з побутовими відходами із споживачами. Виконавець послуг з вивезення побутових відходів зобов`язаний укласти договори про надання послуг з перероблення та захоронення побутових відходів із суб`єктами господарювання, що надають такі послуги відповідно до правил благоустрою території населеного пункту, розроблених з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту. Договори про надання послуг з поводження з побутовими відходами мають містити інформацію про укладені договори між виконавцем послуг з вивезення побутових відходів та суб`єктами господарювання, що надають послуги з перероблення та/або захоронення побутових відходів.

З урахуванням наведених норм, небезпечні відходи які містяться у побутових відходів повинні сортуватись споживачами та виконавцями послуг на етапі збирання, і в подальшому передаватися спеціалізованим підприємствам, що одержали ліцензії на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами.

Як правильно встановив суд першої інстанції, даний спір пов`язаний з наданням ОСОБА_1 , як споживачу, послуг з централізованого вивезення побутових відходів, порядок надання яких регулюється відповідним договором, укладеним між споживачем та виконавцем таких послуг (ПКАП 1628).

Колегія суддів відхиляє посилання заявника апеляційної скарги на те, що положення Закону України від 24.06.04 №1875-IV "Про житлово-комунальні послуги" та ст. 35-1 Закону України "Про відходи" № 187/98-ВР від 05.03.1998 на момент прийняття оскаржуваної ухвали ще не набрали законної сили, а тому від нього не вимагається укладення договору про надання послуг з централізованого вивезення побутових відходів, з огляду на таке.

Закон України від 24.06.04 № 1875-IV "Про житлово-комунальні послуги" (надалі - Закон № 1875-IV) втратив чинність з 01.05.2019 у зв`язку з введенням в дію Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги". Тобто суд першої інстанції під час постановлення ухвалення керувався нормами законодавства, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин (19.11.2018 - день встановлення контейнерів), а саме: нормами Закону № 1875-IV.

Статтею 19 Закону № 1875-IV передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Отже, колегія суддів вважає, що цей спір носить приватно-правовий (договірний) характер та не стосується здійснення відповідачами публічно-владних управлінських функцій відносно позивача.

Зазначення у справі суб`єкта владних повноважень, яким у даному випадку є Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, сама по собі не свідчить про віднесення даного спору до юрисдикції адміністративного суду, оскільки визначальним при встановленні підсудності спору є його характер спірних правовідносин, а не суб`єктний склад.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що цей спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства та на такий спір необхідно розглядати за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 по справі № 440/1829/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 13.08.2019.