Справа № 320/358/19
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/358/19 Головуючий у І інстанції - Леонтович А.М.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И Л А:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" із заявою про розстрочення виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом Головного управління ДФС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" про стягнення податкового боргу.

Заява обґрунтовується тим, що на банківському рахунку Відповідача не має достатньої кількості обігових коштів, а отже фактично підприємство не зможе виконати судове рішення про стягнення податкового боргу в розмірі 4 742 869,13 грн. вчасно і в повному обсязі. В свою чергу, таке невиконання, згідно положень Закону України «Про виконавче провадження», призведе до накладення державною виконавчою службою арешту на рахунки та майно підприємства, що фактично паралізує його господарську діяльність, а місто Біла Церква та місто Умань Черкаської області залишаться без водопостачання та водовідведення на невизначений термін. Адже при арештованих рахунках, підприємство не матиме змоги здійснювати оплату електроенергії та реагентів для очистки води та стічних вод, що призведе до зупинки роботи підприємства. Наявні на рахунках кошти, які періодично надходять від споживачів, в першу чергу йдуть на купівлю реагентів та прекурсорів для очистки води і на оплату послуг за електроенергію, що необхідно для належного та безперебійного водопостачання та водовідведення населенню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» про розстрочення виконання рішення суду задоволено.

Розстрочено виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2019 року у справі № 320/358/19 про стягнення заборгованості у розмірі 4742 869,13 грн. строком на 12 місяців шляхом сплати боргу щомісяця рівними частинами у розмірі 395239,10 грн., починаючи з червня 2019 року.

Не погоджуючись із судовим рішенням, Головне управління ДФС у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні заяви про розстрочення виконання судового рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Позивач зазначає, що ст. 100 Податкового кодексу України визначено процедуру розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань платників податків, згідно змісту якої відстрочення податкових зобов`язань та податкового боргу є переважним правом податкового органу. Крім того, розстрочення виконання судового рішення впливає на виконання дохідної частини Державного бюджету України, чим завдає шкоди інтересам держави.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржувана ухвала відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, до Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДФС у Київській області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" про стягнення з розрахункових рахунків у банках, що обслуговують ТОВ "Білоцерківвода" () - 4742869,13 грн., на користь Державного бюджету, в рахунок погашення податкового боргу.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2019 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» (місцезнаходження: 09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Сухоярська, буд.14, ідентифікаційний код 38010,13 грн. (чотири мільйони сімсот сорок дві тисячі вісімсот шістдесят дев`ять грн. 13 коп.) в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість.

Задовольняючи заяву про розстрочення виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2019 року у справі № 320/358/19, суд першої інстанції виходив з того, що викладені у заяві доводи є обґрунтованими, а заява такою, що підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з частинами 3, 4 цієї статті підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, за правилами ч. 5 ст. 378 КАС України відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 805/1779/15-а, питання розстрочення або відстрочення рішення суду знаходяться в площинні процесуального права.

Разом із тим, підстави, а саме наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), залежать від предмету спору, у межах спірних правовідносин від правової природи податкового боргу. Пунктом 5.2. статті 5 Податкового кодексу України, яка встановлює співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами, передбачено пріоритет понять, правил, термінів та положень цього Кодексу для регулювання відносин оподаткування.

Таким чином, норми статті 100 Податкового кодексу України, які регулюють правила розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків є спеціальними нормами щодо доказів як підстав для розстрочення податкового боргу (п. 100.4 ПК України) та порядку погашення податкового боргу (п.100.7 ПК України).

Відповідно до п. п. 100.4, 100.5 ст. 100 ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1235 затверджений Перелік обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин (далі - Перелік № 1235).

З урахуванням викладеного Верховний Суд прийшов до висновку, що положеннями п. п. 100.5, 100.7 ст. 100 ПК України врегульовані загальні підстави відстрочення грошового зобов`язання чи податкового боргу. У даному випадку, з урахуванням згаданої позиції Верховного Суду, підстави відстрочення боргового зобов`язання судом, передбачені ст. 378 КАС України, не є вичерпними і мають застосовуватися в сукупності з нормами матеріального права.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до положень п. 100.4, 100.5, 100.7 ПК України підставою для розстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов`язань та податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Розстрочені суми грошових зобов`язань або податкового боргу (в тому числі окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення.

Згідно розділу I Порядку № 1235 до обставин, що є підставою для розстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу заявника, законодавцем віднесено, зокрема, загроза виникнення неплатоспроможності (банкрутства) заявника в разі своєчасної та в повному обсязі сплати ним грошового зобов`язання або погашення податкового боргу в повному обсязі.

Зазначена обставина підтверджується висновком про результати аналізу фінансового стану заявника, що проводиться контролюючим органом за даними бухгалтерського обліку.

З урахуванням наведених нормативних приписів, а також враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену в уже згаданій постанові, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що джерелом походження податкового боргу з ПДВ, щодо якого було ухвалене рішення у справі № 320/358/19 стала невідповідність встановлених у 2013-2016 роках Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, на послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) собівартості надання таких послуг, унаслідок чого господарська діяльність підприємства у вказані періоди була збитковою.

Відповідач вказував, що за період з 2013 по 2016 роки у держави утворилась заборгованість з різниці між встановленими тарифами на водопостачання та водовідведення та фактичною вартістю даних послуг у розмірі 9863338,00 грн.

Слід зазначити, що 18.05.2017 Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 332 «Про затвердження Порядку та умов надання у 2017 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування» (далі - Постанова № 332).

На виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 332 між Головним управлінням Державної казначейської служби у Київській області, Департаментом фінансів Київської облдержадміністрації, Фінансовим управлінням Білоцерківської міської ради, Департаментом житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради та ТОВ «Білоцерківвода» були укладені договори про організацію взаєморозрахунків: договір № 03/332 від 07.08.2017 року на суму 8221700,00 грн.; договір № 12/332 від 05.12.2017 року на суму 1 641600,00 грн.

За умовами вказаних договорів призначення коштів субвенції є цільовим і направлене саме на погашення заборгованості з податку на додану вартість, що є предметом стягнення у даній справі.

Кошти на покриття різниці між тарифами та сплату податкового боргу на рахунки ТОВ «Білоцерківвода» за державного бюджету не надходили.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року у справі № 810/1728/18 зобов`язано Міністерство фінансів України прийняти рішення про перерахування, а Державну казначейську службу України безпосередньо перерахувати для подальшого виконання умов вищевказаних договорів про організацію взаєморозрахунків та виплати на користь ТОВ «Білоцерківвода» кошти у розмірі 8221700,00 грн. по договору № 03/332 від 07.08.2017 року та у розмірі 1641600.00 грн. по договору № 12/332 від 05.12.2017 року.

Судом першої правильно встановлено, що станом на момент вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду у справі № 320/358/19 кошти з державного бюджету для сплати податкового боргу, що виник унаслідок різниці тарифів, на рахунки ТОВ «Білоцерківвода» не надійшли, з чим погоджується колегія суддів.

Відповідно до виписки з банківського рахунку ТОВ «Білоцерківвода», станом на 07.05.2019 року на ньому розміщені кошти у розмірі 245944,89 грн., що об`єктивно недостатньо для повної сплати податкової заборгованості у розмірі 4742869,13 грн.

При цьому, Позивач звертав увагу суду першої інстанції, що джерелом походження вказаних коштів є оплата населенням послуг з водопостачання та водовідведення, за рахунок яких підприємство придбаває реагенти та прекурсори для очистки води, оплачує послуги за електропостачання для забезпечення належного та безперебійного водопостачання та водовідведення населенню.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що є підстави для розстрочення виконання судового рішення у спосіб, визначений судом першої інстанції.

При цьому, колегія суддів зазначає, що стягнення коштів з рахунку Позивача, за відсутності коштів на такому рахунку, ніяким чином не забезпечить захист фіскальних інтересів держави.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Головного управління ДФС у Київській області, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 15.08.2019 року.