Справа № 440/1799/19
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1799/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, третя особа: Головне управління Національної поліції в Полтавській області, про визнання протиправною бездіяльність, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

21.05.2019 ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, третя особа: Головне управління Національної поліції в Полтавській області, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни щодо не надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 ;

- скасувати рішення протоколу №3 від 21.09.2018 за змістом якого Комісією Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни про відмову у наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни прийняти рішення про надання ОСОБА_1 статус учасника бойових дій;

- зобов`язати Комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що підстави для відмови у наданні статусу учасника бойових дій, на думку позивача, відсутні, тому прийняте відповідачем рішення є протиправним.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/1799/19. Вирішено розгляд адміністративної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

25.07.2019 відповідач надав до суду відзив (а.с.80-84), в якому просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що комісія Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни у спірних правовідносинах діяла згідно чинного законодавства.

Суд зазначає, що відповідач всупереч частині третій статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України не надав до суду докази на які містяться посилання у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою суду від 12.08.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 19.08.2019.

Сторони у судове засіданні не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи без особистої участі.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначене, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, а також зважаючи на неприбуття осіб, які беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 2009 року проходив службу в органах внутрішніх справ України.

04.06.2015 УМВС України в Полтавській області видано наказ № 287 о/с дск "Про відрядження працівників УМВС України в Полтавській області на блокпости фільтраційних пунктів на території Харківської області та зони проведення антитерористичної операції", яким відряджено з 05.06.2015 строком на 30 діб до ГУМВС України в Харківській області та зони проведення антитерористичної операції з табельною вогнепальною зброєю (ПМ) та автоматичною зброєю, зокрема, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 (М-196212), заступника начальника сектору дільничних інспекторів міліції Полтавського РВ УМВС.

На підставі наказу УМВС України в Полтавській області від 04.06.2015 № 287о/с дск ОСОБА_1 видано посвідчення про відрядження від 04.06.2015 № 17, згідно з яким термін відрядження становив 30 днів з 05.06.2015, пункт відрядження - м. Ізюм Харківської області (а.с.115)

Наказом першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 03.07.2015 № 184 старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 визнано таким, який у період із 04.06.2015 по 03.07.2015 перебував у складі сил та засобів, що залучаються та беруть безпосередньо участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань (а.с.17).

01.07.2015 Ізюмським міськвідділом ГУМВС України в Харківській області видано ОСОБА_1 довідку про його безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України (а.с.18).

Рішенням комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 10.06.2017 №2/V/XVII/2 відмовлено ОСОБА_1 в наданні статусу учасника бойових дій.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач оскаржив його до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 у справі №816/2486/17 визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 10 липня 2017 року №2/V/XVII/2 про відмову в наданні статусу учасника бойових дій. Зобов`язано комісію Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій повторно розглянути документи щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та прийняти за результатами їх розгляду рішення з урахуванням висновків суду.

21.09.2018 на засіданні комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 у справі №816/2486/17, розглянуто документи щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та прийнято рішення про відмову у надання статусу учасника бойових дій, що оформлене протоколом №3 від 21.09.2018 (а.с.92-93).

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 4 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветерані війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з пунктом 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб, терміни їх участі в антитерористичній операції чи в забезпеченні її проведення, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України.

Процедура надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб передбачається Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (Порядок № 413).

Пунктом 4 Порядку №413 (в редакції чинній станом на дату первісного звернення ОСОБА_1 із заявою про надання йому статусу учасника бойових дій) визначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

Вказана норма не містить жодної вимоги щодо тривалості періоду перебування особи в зоні АТО, необхідної для надання їй статусу учасника бойових дій.

Суд наголошує, що законодавство, яке діло на час відрядження ОСОБА_1 до зони АТО та на час звернення до ГУНП у Полтавській області не містило жодної вимоги щодо тривалості періоду перебування особи в зоні АТО, необхідної для надання їй статусу учасника бойових дій.

Також судом встановлено, що питання надання позивачу статусу учасника бойових дій вперше розглядалося відповідачем в березні 2016 року. 31.03.2016 відповідачем прийнято рішення про направлення зазначених матеріалів до Національної поліції України для подальшого доопрацювання ГУ НП в Полтавській області.

У зв`язку з невиконанням ГУ НП в Полтавській області свого обов`язку по повторному направленню матеріалів щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій під час проведення антитерористичної операції на сході України до комісії МВС України з розгляду питань пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Центральної комісії Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, Головного Управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності ГУНП у Полтавській області щодо повторного ненаправлення відповідних матеріалів про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій під час проведення антитерористичної операції на сході України до комісії МВС України з розгляду питань пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій згідно звернення від 25 травня 2016 року; зобов`язання ГУНП у Полтавській області повторно направити відповідні матеріали, щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій під час проведення антитерористичної операції на сході України до комісії МВС України з розгляду питань пов`язаних з установленням учасника бойових дій; визнання протиправною бездіяльності комісії МВС України з розгляду питань пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, щодо неприйняття рішень відповідно до Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2014 року № 413, за поданими документами ГУНП в Полтавській області про визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій; визнання протиправним та скасувати рішення від 31 березня 2016 року №5 Міністерства внутрішніх справ України в особі Центральної комісії МВС України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасник

Постановою суду від 02.03.2017 у справі №816/1465/16 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Центральної комісії Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, щодо неприйняття рішення за результатами розгляду документів, поданих Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій. Визнано протиправною бездіяльність Головного Управління Національної поліції в Полтавській області щодо повторного не направлення відповідних матеріалів щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій під час проведення антитерористичної операції на сході України до комісії МВС України з розгляду питань пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій. Зобов`язано Головне Управління Національної поліції в Полтавській області повторно направити відповідні матеріали, щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій під час проведення антитерористичної операції на сході України до комісії МВС України з розгляду питань пов`язаних з установленням учасника бойових дій. Зобов`язано Центральну комісію Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, повторно розглянути документи, надіслані Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, та прийняти за результатами їх розгляду рішення. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Вказаною Постановою встановлено, що ОСОБА_1 перебував в зоні проведення АТО та брав безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей у період її проведення.

Комісією визнано факт перебування ОСОБА_1 в районі проведення антитерористичної операції, натомість акцентовано увагу на нетривалому часі його перебування в зоні проведення антитерористичної операції, а саме: дві доби з 06.06.2015 по 07.06.2016.

Також судом в постанові від 02.03.2017 у справі №816/1465/16 зазначено, що чинне законодавство України не містить обов`язкових вимог щодо тривалості періоду перебування особи в зоні АТО, необхідної для надання такій особі статусу учасника бойових дій, як і не містить понять "тривалий" чи "нетривалий" термін перебування в зоні проведення АТО.

Отже, судовими рішеннями Полтавського окружного адміністративного суду, що набрали законної сили, а саме: в постанові від 02.03.2017 у справі №816/1465/16 та в рішенні від 21.03.2018 у справі №816/2486/17, встановлено факт перебування позивача в районі проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Таким чином, позивач має право на отримання статусу учасника бойових дій.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач під час винесення рішення, оформлене протоколом №3 від 21.09.2018, яким ОСОБА_1 було відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Згідно Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Радою Європи 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Враховуючи фактичні обставини, встановлені судом у цій справі, та неодноразову відмову у наданні статусу учасника бойових дій позивачу, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутній альтернативний варіант поведінки, а тому суд вважає за можливе зобов`язати Комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни прийняти рішення про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 22 березня 2018 року у справі №823/795/17 (реєстраційний номер в ЄДРСР 72901778).

Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в даній справі, суд зазначає, що згідно приписів частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлення такого контролю є правом, а не обов`язком суду, відповідно до фактичних обставин справи.

В даній справі суд не вбачає підстав для застосування судового контролю.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності прийнятого рішення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни (вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601), третя особа: Головне управління Національної поліції в Полтавській області (вул.Пушкіна, 83, м.Полтава), про визнання протиправною бездіяльність, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни щодо не надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, оформлене протоколом №3 від 21.09.2018, яким ОСОБА_1 було відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій.

Зобов`язати Комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни прийняти рішення про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Г.В. Костенко