Справа № 216/983/17(2-а/216/77/17)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 216/983/17(2-а/216/77/17)
Суддя І інстанції Биканов І.Р.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції

на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 02 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, третя особа: ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- визнати дії інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2. щодо складання 21 лютого 2017 року постанови серії АР №065930 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.122, ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 425 грн. неправомірними;

- скасувати постанову серії АР №065930, складену 21 лютого 2017 року інспектором 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.122, ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 425 грн.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 02 листопада 2017 року позовну заяву задоволено.

Визнано протиправними дії інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ОСОБА_2. та скасовано постанову серії АР №065930 від 21 лютого 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.ст. 122 ч.1, 122 ч.2, 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 425 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована правомірністю винесеної відносно позивача постановою, з огляду на доведеність вини у скоєнні адміністративних правопорушеннь.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому фіксування судового засідання відповідно до ст. 229 КАС України не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 21 лютого 2017 року інспектором 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №065930, згідно з якою позивач 21 лютого 2017 року о 13:10 год. в м. Кривий Ріг, Покровський район, вул. Тихвінська, 2, керуючи транспортним засобом по вул. Ракітіна, 1 порушив правила проїзду пішохідних переходів, а саме: не надав дорогу пішоходу, який переходив проїзну частину автомобільної дороги на не регульованому пішохідному переході. Також під час перестроювання з одного ряду в інший, не подав сигнал світлового покажчика відповідних напрямків. Також, при перевірці документів не надав змоги перевірити посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.3б, 9.2б, 18.1, 2.4а.

Відповідно до вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122, ч.2 ст.122, ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 № 3353-XII "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно із п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Згідно із п.9.2 б ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачено, що Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.18.1 ПДР України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП України, встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.2.4 а ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, зокрема: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс.

Відповідно до п.18.1 ПДР України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу інкримінується такі порушення правил дорожнього руху: під час перестроювання з одного ряду в інший, не подав сигнал світлового покажчика відповідних напрямків, не надав дорогу пішоходу, який переходив проїзну частину автомобільної дороги на не регульованому пішохідному переході, при перевірці документів не надав змоги перевірити посвідчення водія відповідної категорії.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з відеозапису, здійсненого з патрульного автомобіля, ТЗ, яким керував позивач, судом встановлено, що рухаючись по вул. Ракітіна, 1 водій неодноразово здійснив перестроювання по смугах, при цьому не увімкнувши світловий показчик повороту відповідного напрямку, не пропустив пішохода який переходив проїзджу частину, змусивши пішохода зупинитись.

Такі докази здійснення позивачем адміністративного правопорушення, також були надані для огляду ОСОБА_1 співробітниками патрульної поліції.

Судом також в повній мірі було досліджено відеозаписи, з нагрудної камери патрульних поліцейських, та відеозаписи, надані позивачем, після зупинки транспортного засобу.

З означених відеозаписів вбачається, що водій транспортного засобу після його зупинки працівниками патрульної поліції вів себе зухвало, проявляючи при цьому зневагу до працівників Національної поліції.

Також колегією суддів встановлено, що в транспортному засобі знаходився документ, ззовні схожий на водійське посвідчення старого зразка, однак на вимогу патрульного поліцейського водій не надав для огляду, перевірки та запису водійське посвідчення відповідної категорії.

При цьому, не бере до уваги, змонтовану у відеозаписі, наданому позивачем, фотографію, на якій позивач нібито надає водійське посвідчення, оскільки така фотографія не містить даних щодо дати та часу її здійснення, а також спростовується відеозаписами, здійсненими патрульними поліцейськими.

Водночас, з приводу твердження позивача щодо незаконності вимоги патрульного поліцейського надати документи, визначені п.2.1 ПДР України, колегія суддів зазначає.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху та, зокрема, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Як було зазначено вище, відповідно до п.2.4 а ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, зокрема: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс.

Зазначені документи, окрім перевірки права особи на керування транспортним засобом, необхідні для розгляду адміністративної справи та заповнення постанови про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, у разі відсутності документів, визначених у п.2.1 ПДР України, патрульний поліцейський уповноважений застосувати заходи забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст.260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок адміністративного затримання, особистого огляду, огляду речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з метою, передбаченою цією статтею, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно із ч.1 та ч.2 ст. 261 КУпАП про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. У разі відмовлення затриманого від підписання протоколу в ньому робиться запис про це.

Про місце перебування особи, затриманої за вчинення адміністративного правопорушення, негайно повідомляються її родичі, а на її прохання також власник відповідного підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган.

Так, з наданих до суду відеозаписів вбачається, що позивача було попереджено про можливе адміністративне затримання та доставлення його до районного відділку поліції для з`ясування особи та складення процесуальних документів.

Під час адміністративного затримання ОСОБА_1 , працівниками патрульної поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , його дружину було повідомлено про найменування районного відділку поліції, куди, буде доставлено позивача.

Тобто працівники патрульної поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 діяли в межах та у спосіб наданих їм повноважень.

Отже, враховуючи обсяг наданих доказів, колегія суддів дійшла висновку про доведеність вини позивача у скоєнні адміністративних правопорушень, відсутність у діях патрульних поліцейських процесуальних порушень, а тому постанову серії АР №065930 від 21 лютого 2017 року є законною та обґрунтованою.

У відповідності до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 02 листопада 2017 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник