Справа № 344/16399/17
Суддя: Пастернак І. А.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/167/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у м.Львові Левицького Тараса Миколайовича про скасування постанови серії ЕАА №222430 від 29.11.2017 року у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у м.Львові Левицького Тараса Миколайовича про скасування постанови серії ЕАА №222430 від 29.11.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що згідно оскаржуваної постанови 29.11.2017 року о 17.23 год. в місті Львів по вул. Культпарківська 226 водій не виконав вимогу дорожнього знаку 5.38 з табличкою 7.17 та дорожньою розмітки 1.30, що позначає місце для водіїв з інвалідністю та не пред"явив документу, що надає право на таку зупинку чи стоянку, чим порушив п. 8.5.1. ПДР України, порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки, скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст. 122 КУпАП з накладенням на нього штрафу у розмірі 1020 грн.

Позивач в судове засідання не з"явився, 30.01.2019 року подав заяву, якою просив закрити провадження у справі про скасування постанови про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 122 КУпАП за ст. 247 КУпАП за спливом строків накладення адміністративного стягнення(а.с.22).

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, 11.04.2018 року подав відзив на адміністративний позов, просив відмовити в задоволенні адміністративного позову у зв"язку з безпідставністю такого, розгляд справи проводити без його участі, надав DVD-R диск з відеоматеріалами(а.с.8-14).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови серії ЕАА №222430 від 29.11.2017 року в справі про адміністративне правопорушення, складеної лейтенантом поліції Управління патрульної поліції у м.Львові Левицьким Т.М. встановлено, що ОСОБА_1 в місті Львів по вул. Культпарківська 226 не виконав вимоги дорожнього знаку 5.38 з табличкою 7.17 та дорожньої розмітки 1.30, що позначає місце для водіїв з інвалідністю та не пред"явив документу, що надає право на таку зупинку чи стоянку, чим порушив п. 8.5.1. ПДР України, порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки, скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст. 122 КУпАП, за яке притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. (а.с.3).

Свою вину у вчиненому правопорушенні позивач не визнає, зазначає, що не було жодних знаків, які вказують на наявність місць для стоянки т/з, які перевозять інвалідів. Побачив вільне місце для парковки, яке знаходилось за великим позашляховиком, який закрив всю видимість розмітки, яка позначає місце стоянки т/з , які перевозять інвалідів. Дана ситуація склалась ввечері, відсутність достатнього освітлення на парковці мали вплив на те, що позивач не побачив дану розмітку. Вільних місць було достатньо, тому не створював ніякого дискомфорту в пошуку вільного місця для паркування відіям т/з, які мали право залишати їхні автомобілі на даному паркомісці, і саме тому у нього не було реальних причин свідомо займати дане місце для стоянки автомобіля і здійснювати правопорушення, оскільки міг припаркуватись в декількох метрах дальше від того місця де він зупинився. Після повернення до свого автомобіля працівники патрульної поліції почали звинувачувати позивача в умисному здійсненні правопорушення, не взявши до уваги його пояснення. А тому позивач просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Знак 5.38 "Місце для стоянки" застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів.

Табличка 7.17 "Особи з інвалідністю" означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» відповідно до вимог цих Правил. Табличка розміщується безпосередньо під знаками, з якими вона застосовується.

Розмітка 1.30 позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю".

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.5 ст.122 Кодесу України про адміністративні правопорушення, зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю",тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 цього кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідач виявив порушення ПДР України, на яке належним чином відреагував, результатом чого стало винесення постанови у справі про адміністративні правопорушення.

З огляду на непредставлення позивачем доказів, які б спростовували обставини, викладені лейтенантом поліції Управління патрульної поліції у м.Львові Левицьким Т.М., судом розцінюються необґрунтованими доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачу слід відмовити в задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 122, 283, 288 КУпАП, ст.ст. 9, 19, 20, 74, 77 КАС України, керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративногшо позову ОСОБА_1 до лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у м.Львові Левицького Тараса Миколайовича про скасування постанови серії ЕАА №222430 від 29.11.2017 року у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 20.08.2019 року.

Суддя Пастернак І.А.