Справа № 646/412/17
Суддя: Шелест І. М.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/412/17
№ провадження 2-а/646/4/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.19 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі: головуючого Шелест І.М. О.П., за участю секретаря - Ушакової Г.В.,

розглянувши в приміщенні суду міста Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про зобов`язання вчинити певні дії щодо нарахування та виплати державних пенсій,

у присутності позивача ОСОБА_1

представника відповідача - Воронкова С.В.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 19.01.2017 до суду з позовом, в якому просив суд визнати незаконним рішення відповідача по нарахуванню та виплаті пенсії за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 на підстав постанови КМУ № 1210 від 23.11.2011; зобовязати відповідача нарахувати та виплатити пенсію згідно ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статут і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 з урахуванням інфляції; прийняти окрему ухвалу щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення яких визнаються протиправними (ст. 166 КАСУ).

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Сорока О.П. від 20.01.2017 даний позов було залишено без розгляду.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2017 ухвалу суду першої інстнції від 20.01.2017 про залишення похову без розгляду по справі № 646/412/17 - скасовано, а справ направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

14.03.2017 позивач ОСОБА_1 подав суду доповнення по позову, в яких просив розглядати справу у відкритому судовому засіданні по суті позову з виконанням усіх вимог КАС України та Конституції України; визнати незаконними дії відповідача по нарахуванню пенсії по постанові КМУ № 1210 та № 1381; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 по Закону України № 796-ХІІ-91 та Закону Україїни № 2195 із негайною виплатою доплат (а.с. 43).

29.03.2017 справа № 646/412/17 була передана у провадження судді Корекян Н.Р. на підставі повторного авторозподілу у звязку із заявленням про самовідвід суддею Сорока О.П.

13.06.2017 дана справа передана у провадження судді Шелест І.М. на підставі розпорядження № 02-15/106 від 10.05.2017 у зв`язку зі звільненням судді.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.09.2017 адміністративний позов ОСОБА_1 до Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про зобовязання вчинити певні дії щодо нарахування та виплати державних пенсій - залишено без розгляду у зв`язку з його повторною неявкою до суду.

04.12.2017 ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду ухвалу суду першої інстанції від 19.09.2017 скасовано у зв`язку з тим, що позивач надав суду підтвердження поважності причини неявки до суду - надано епікриз до історії хвороби № 3435, в якому зазначено, що позивач в період з 11.09.2017 по 25.09.2017 перебував на лікуванні у КЗОЗ «Обласний клінічний спецілізований диспансер радіаціного захисту населення».

25.12.2017 позивач подав до суду доповнення до позову від 19.01.2017, в яких просив суд: приступити до розгляду позову по суті; провести попереднє судове засідання з обов`язковою участю відповідача, а також ОСОБА_1 бажав приймати участь у розгляді справи (а.с. 118).

Сього числа у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав повністю, просив задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, надав письмові додаткові пояснення в яких просив залишити позов ОСОБА_1 без задоволення з огляду на неможливість фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходчи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та вкладкою до посвідчення № НОМЕР_2 , виданими Харківською обласною державною адміністрацією від 25.10.2001 року, та інвалідом 3 групи, що підтверджується медичною довідкою до акта огляду МСЕК серіїМСЕ № 019538 від 28.05.2003 року. Позивач перебуває на пенсійному обліку в Червонозаводському управлінні ПФУ м. Харкова - на даний час перейменовано Слобожанському ОУПФУ м. Харкова, де згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу нараховується та виплачується основна та додаткова пенсії ( а.с.3)

30 листопада 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ, враховуючи правові позиції викладені у постанові ВСУ від 26.04.2016.

УПФУ в Червонозаводському районі м. Харкова прийнято рішення від 07.12.2016 року про про відмову в перерахунку пенсі , у зв`язку з тим, що обчислення пенсії по 3 групі інвалідності внаслідок ліквідації наслдків аварії на ЧАЕС згідно особистої заяви від 30.11.2016 за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 враховуючи Постанову Верховного Суду України вказана Постанова прийнята конкретно по Особі і справа повернута на новий розгляд до Новоград-Волинського районного суду Житомирської області. Ніяких зобовязань щодо нарахуванняя і виплати пенсії за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 цією Постановою на управління не покладалось. Тому відповідач ввжає розмір пенсії нарахований ОСОБА_1 нарахований за вищевказаний період обчислено вірно з урахуванням Постанови КМУ від 23.11.2011 № 1210 (а.с. 4).

Законом № 796-ХII від 28 лютого 1991 року « Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( далі Закон № 796-ХII) у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створено єдиний порядок визначення категорій зон радіактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 49 Закону № 796-ХII передбачено, що пенсії особа, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді : а) державної пенсії ; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю , яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що особам, віднесеним до 1 категорії, інвалідам 2 групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідач, відмовляючи в перерахунку пенсії, посилався на норми Постанови КМ України № 1210 від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Так, відповідно до ст.2 вказаної постанови, Пенсійний фонд України забезпечує здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.

Відповідно до ст.7 «Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, І - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Згідно ст. 53 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Суд, не приймає до уваги посилання відповідача на вищевказані норми законодавства України, оскільки позивач звертався до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у відповідності до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст.67 Закону № 796- ХII конкретні розмірі всіх доплат ,пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Тобто ст.67 Закону №796- ХII може бути застосована відповідачем лише у випадку, коли йдеться про підвищення доплат, пенсій і компенсацій з урахуванням визначення розміру додаткової пенсії позивачу згідно з положеннями ст.51 цього ж Закону.

Згідно зі ст.28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ч.3 ст.46 Конституції пенсії та інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування ,мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімум , встановленого законом.

Пунктом 4 Прикінцевих положень ЗаконуУкраїни від 06.12.2012 року № 5515-VII « Про Державний бюджет України на 2013 рік» ( далі - Закон № 5515-VII) встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема ст.50 Закону № 796 ХII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету ПФУ на 2013 рік. Тобто визначення порядку та розмірів виплат указаній категорії громадян на 2013 р. делеговано Кабінету Міністрів України. Вказана норма Закону № 5515-VI неконституційною не визнавалась та її дія у 2013 році не зупинялась.

Згідно зі ст. 3 БК України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Тобто положення п.4 Прикінцевих положень Закону№ 5515- VIIдіяли протягом бюджетного року та закінчилися 31 грудня 2013 року.

Законом № 719- VII не були встановлені обмеження щодо виплат державної і додаткової пенсії та не внесені зміни до Закону № 796-ХII.

З 1 січня 2014 року Законом України від 16 січня 2014 року № 719-VII «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (далі Закон № 719-VII) не було передбачено жодних змін чи обмежень для застосування розмірів основної та додаткової пенсій, встановлених статтями 50, 54 Закону №796-ХІІ. Чинним залишався й Порядок.

Тобто, враховуючи принцип пріоритетності Закону №796-ХІІ над підзаконним нормативно-правовим актом Порядком, з 1 січня 2014 року нарахування та виплата основної та щомісячної додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоровю, повинно було здійснюватись у розмірі та на підставі статей 50, 54 Закону №796-ХІІ.

Водночас, Законом України від 31 липня 2014 року № 1622-VII «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (далі Закон № 1622-VII), який набрав чинності 3 серпня 2014 року, розділ Прикінцеві положення Закону№ 719-VII доповнено пунктом 67, яким, зокрема, встановлено, що норми і положення статей 2023, 30, 31, 37, 39, 48, 5052, 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету ПФУ на 2014 рік.

Таким чином, з 3 серпня 2014 року Законом № 719-VII Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ, розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Оскільки на цей час був також чинний Порядок, яким визначено механізм обчислення пенсій, щодо яких виник спір, то за загальним правилом дії норм права у часі, оскільки Закон № 719-VII в редакції Закону № 1622-VII був прийнятий пізніше Закону № 796-ХІІ, то саме положення Закону № 719-VII та Порядку підлягають пріоритетному застосуванню до спірних відносин з 3 серпня 2014 року.

Отже, лише в період з 1 січня по 2 серпня 2014 року управління ПФУ повинно було нараховувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 в розмірі, визначеному статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ, а не Порядком.

Судом встановлено, що призначена позивачу державна та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, виплачується в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 "Про порядок обчислення пенсій особа, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( далі - постанова КМУ №1210).

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст.58 Конституції.

Отже, у період з 1 січня по 2 серпня 2014 року Кабінету Міністрів України не було надане право змінювати розмірі пенсії, які визначені Законом № 796- ХII.

Виходячи із визначених у ч.3 ст.7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, правовідносини щодо розміру державної і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам віднесеним, зокрема, до категорії 1 та інвалідам гупи, у період з 1 січня по 2 серпня 2014 року, регулювалися Законом № 796- ХII.

Крім того, згідно з положеннями ч. 3 ст.7 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

За конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов висновку, що при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають ст. ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Відповідно до ст. ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»вбачається, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Згідно чинного законодавства розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, не має.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, покладається на відповідача.

Слобожанським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова по даній справі не доведено правомірність відмови в перерахунку пенсії.

Щодо строків на звернення до адміністративного суду, суд зазначає наступне, оскільки позивач дізнався про порушення свого права на проведення перерахунку пенсії за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року з рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії відповідача від 07.12.2016 року, а до суду звернувся 19.01.2017 тому, встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України, шестимісячний строк на звернення з позовом до адміністративного суду позивачем не пропущено.

Крім того суд зазначає, що згідно ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Тобто, позивачем не пропущено строк на звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права.

Що стосується вимоги позивача про щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення яких визнано протиправними, суд вважає правильним відмовити, оскільки даний спосіб захисту не передбачено законодавством та відсутній у переліку ст. 5 КАС України.

З метою контролю за виконанням рішення суду, суд вважає правильним зобов`язати Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова протягом 30 днів з дня набрання рішення законної сили подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 242, 244 КАС України, суд,-

вирішив :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про зобов`язання вчинити певні дії щодо нарахування та виплати державних пенсій задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова у перерахунку ОСОБА_1 щомісячної основної державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до вимог ст.ст.50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року.

Зобов`язати Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова перерахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідн. НОМЕР_3 основну державну пенсію, у відповідності до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмір не нижчому восьми мінімальних пенсій за віком, починаючи з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року включаючи індексацію та з урахуванням вже проведених виплат.

Зобов`язати Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова перерахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідн. НОМЕР_3 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, згідно ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням ч.1 ст.28 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року з урахуванням вже проведених виплат .

Зобов`язати Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова протягом 30 днів з дня набрання рішення законної сили подати звіт про виконання судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення виготовлений 19.08.2019.

Суддя І.М. Шелест