Справа № 140/1940/19
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1940/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про призупинення виконання робіт,

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у Волинській області звернулася з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про призупинення виконання робіт в частині експлуатації стаціонарних джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від деревообробного обладнання: фугувальний верстат СФК 6, комбінований деревообробний верстат ДМ-19240, торцювальна машина ПМ3 90-255, стрічко пильний горизонтальний деревообробний верстат ПЛ-750М, піч калориферна ПК-25, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Держекоінспекцією у Волинській області проведена в термін з 15.05.2019 року по 22.05.2019 року планова перевірка ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, за результатами якої складено акт №214/05.19. В ході проведення перевірки встановлено, що експлуатація деревообробного обладнання, зокрема фугувального верстату СФК 6, комбінованого деревообробного верстату ДМ -19240, торцювальної машини ПМЗ 90-255, стрічко пильного горизонтального деревообробного верстату ПЛ-750М, печі калориферної ПК-25, що використовується для опалення приміщень і працює на твердому паливі, здійснюється з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарного джерела викиду, що є порушенням вимог статей 10, 11 Закону України Про охорону атмосферного повітря. У звязку з цим позивач просить винести постанову про призупинення виконання робіт ФОП ОСОБА_1 в частині експлуатації зазначених стаціонарних джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря цим стаціонарним джерелом.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25.06.2019 року відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вказаною ухвалою суду відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов пятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач ухвалу від 25 червня 2019 року отримав 29 червня 2019 року, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.25). У встановлений строк відповідач не подав відзив на позовну заяву, як і будь-яких доказів у спростування позовних вимог. Відтак, суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами.

Згідно із частиною другою статті 262 КАС України якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п'ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши письмові докази, викладені позивачем у позовній заяві, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що Держекоінспекцією у Волинській області на підставі наказу від 26.06.2019 року №161-0 (а.с.21) та направлення на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 22.04.2019 року №268 (а.с.20) проведена у термін з 15.05.2019 року по 22.05.2019 року планова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства ФОП ОСОБА_1, за результатами якої складено акт від 22.05.2019 року №214/05.19 (а.с.8-12). Вказаний акт отриманий ФОП ОСОБА_1 22.05.2019 року та підписаний останнім без зауважень та заперечень.

Перевіркою, зокрема, встановлено, що основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 згідно КВЕД є: 16.10 лісопильне та стругальне виробництво.

Стаціонарними джерелами утворення речовин, що забруднюють атмосферне повітря, на виробничому майданчику є деревообробне обладнання (фугувальний верстат СФК 6, комбінований деревообробний верстат ДМ -19240, торцювальна машина ПМЗ 90-255, стрічко пильний горизонтальний деревообробний верстат ПЛ -750М), піч калориферна ПК -25, що використовується для опалення приміщень і працює на твердому паливі. Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами відсутній. Здійснення викидів забруднюючих речовин за відсутності відповідного дозволу є порушенням статей 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

За результатами перевірки позивачем складено припис №000341 від 22 травня 2019 року, яким визначено дії, які необхідно вчинити відповідачем для усунення порушень екологічного законодавства, а саме в пункті 1 припису зобов'язано отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами до 21.08.2019 року, в пункті 2 забезпечити ведення первинного обліку відходів, що утворюються в результаті господарської діяльності до 21.08.2019 року, а в пункті 3 укласти договір на вивезення побутових відходів до 21.08.2019 року (а.с.13). Припис ФОП ОСОБА_1 не оскаржував.

Як слідує з матеріалів справи, 15.05.2019 року Держекоінспекцією у Волинській області стосовно ОСОБА_1 було складено протоколи про адміністративні правопорушення №№ 000668, 000669, оскільки він допустив здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами викиду без наявності дозволу спеціально уповноваженого органу та не забезпечив ведення первинного обліку та здійснення контролю за операціями поводженнями з відходами, що утворюються в результаті господарської діяльності (а.с.14, 15).

Відповідно до постанови Держекоінспекції у Волинській області про накладення адміністративного стягнення від 15.05.2019 року № 000459 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 статті 78 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136, 00 грн. (а.с. 16). Копію постанови ОСОБА_1 отримав 15.05.2019 року під розписку особисто та сплатив штраф 29.05.2019 року, що підтверджується копією квитанції № 0.0. 1 (а.с. 17).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05.04.2007 №877-V (далі Закон №877-V)

Як встановлено статтею 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною четвертою статті 4 Закону №877-V передбачено, що виключно законами встановлюються органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Відповідно до статті 34 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища від 25.06.1991 №1264-XII (далі Закон №1264-XII) завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Згідно з частиною першою статті 35 Закону №1264-XII державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

За змістом пункту а частини першої статті 20-2 Закону №1264-XII до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема: про екологічну та радіаційну безпеку; про охорону та раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.

Із наведеного вбачається, що контроль за охороною навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів покладено на Державну екологічну інспекцію України та її територіальні органи. З цією метою вони в межах своїх повноважень та у визначеному законодавством порядку проводять перевірки, з-поміж іншого, субєктів господарювання на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства.

Згідно з Положенням про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 №275, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Положення), затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.08.2017 №312 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.09.2017 за №1080/30948, Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Інспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України (далі - Держекоінспекція) та їй підпорядковується.

Підпунктами 3, 4 пункту 2 розділу ІІ Функції інспекції Положення Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, зокрема, щодо наявності та додержання умов дозволів, установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, лімітів забору і використання води та скидання забруднюючих речовин; про охорону атмосферного повітря, зокрема щодо наявності та додержання умов дозволів на викиди забруднюючих речовин.

Згідно з пунктом 5 розділу 2 Положення Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі звертається до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності підприємств і об'єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.

Таким чином, Державна екологічна інспекція України та її територіальні органи, зокрема Державна екологічна інспекція у Волинській області є повноважним органом щодо реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Як встановлено судом, Держекоінспекцією у Волинській області під час перевірки додержання субєктом господарювання ФОП ОСОБА_1 вимог природоохоронного законодавства було встановлено, зокрема, порушення абзацу 2 частини 1 статті 10, частини 5 статті 11 Закону України Про охорону атмосферного повітря - відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Відповідно до статті 1 Закону України Про охорону атмосферного повітря від 16.10.1992 №2707-XII забруднення атмосферного повітря - змінення складу і властивостей атмосферного повітря в результаті надходження або утворення в ньому фізичних, біологічних факторів і (або) хімічних сполук, що можуть несприятливо впливати на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища; забруднююча речовина - речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища; викид - надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин; джерело викиду - об'єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.

Статтею 10 Закону України №2707-XII визначено обов'язки підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності щодо охорони атмосферного повітря. Так, підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря; забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок; забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел; здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря; своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок. Виконання заходів щодо охорони атмосферного повітря не повинно призводити до забруднення ґрунтів, вод та інших природних обєктів.

Як передбачено частиною пятою статті 11 Закону України №2707-XII викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Законом України Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності від 19.05.2011 №3392-VI затверджено Перелік таких документів (додаток до Закону).

Пунктом 30 Переліку передбачено дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Згідно з пунктом 2 Порядку проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 року №302, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб'єкт господарювання) експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну. Дозвіл видається суб'єкту господарювання за формою, встановленою Мінприроди.

Відповідно до статті 12 Закону України №2707-XII господарська чи інші види діяльності, пов'язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Положеннями частин шостої, сьомої статті 7 Закону №877-V обумовлено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт. На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

При цьому відповідно до частини пятої статті 4 Закону №877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб'єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Як зазначено вище, плановою перевіркою дотримання вимог природоохоронного законодавства позивачем встановлено наявність на території, де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1, стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря: деревообробного обладнання (фугувальний верстат СФК 6, комбінований деревообробний верстат ДМ -19240, торцювальна машина ПМЗ 90-255, стрічко пильний горизонтальний деревообробний верстат ПЛ -750М), печі калориферної ПК -25, що використовується для опалення приміщень і працює на твердому паливі. Акт перевірки підписаний відповідачем без жодних зауважень та заперечень. Вказані обставини відповідач не оспорив, відзиву на позов не подав. Відповідачем також і не спростовано відсутність у нього дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферу джерелами викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Доказів отримання відповідачем дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами до суду надано не було.

Оскільки ФОП ОСОБА_1 всупереч вимогам статті 11 Закону України №2707-XII використовує стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без отримання відповідного дозволу, що створює загрозу здоров'ю людей та має шкідливий вплив на навколишнє природне середовище, тому суд вважає позовні вимоги Державної екологічної інспекції у Волинській області обґрунтованими.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України, суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З урахуванням такого правила витрати позивача - субєкта владних повноважень зі сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом із відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 зупинити виконання робіт, що повязані з експлуатацією стаціонарних джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря: джерела деревообробне обладнання (фугувальний верстат СФК 6, комбінований деревообробний верстат ДМ-19240, торцювальна машина ПМ3 90-255, стрічко пильний горизонтальний деревообробний верстат ПЛ-750М), піч калориферна ПК-25, що працює на твердому паливі, яке знаходиться за адресою: : АДРЕСА_1, до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Позивач: Державна екологічна інспекція у Волинській області, , адреса: 43025, Волинська область, м. Луцьк, вул. Степана Бандери, 20.

Відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1.

Суддя Ю.Ю. Сорока