Справа № 140/2504/19
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20 серпня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2504/19
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Мачульський В.В., одержавши позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про визнання протиправним рішення та стягнення коштів на відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

15.08.2019 Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області звернулося з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про визнання протиправним рішення від 10.05.2019 про відмову відшкодувати шкоду в розмірі 841 908,37 грн., заподіяною видачею довідок для перерахунку пенсій, зобов`язання стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області кошти на відшкодування шкоди в розмірі 841 908,37 грн., заподіяної видачею довідок для перерахунку пенсії.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, та місить такі недоліки.

Як передбачено частиною третьою статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон № 3674-VI) судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

За приписами частини першої статті 4 Закону №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 № 2629-VIII (далі - Закон № 2629-VIII) з 01.01.2019 установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1921,00 грн.

Таким чином, оскільки позивач подав позовну заяву, що має майновий характер (заявлена позовна вимога про стягнення коштів на відшкодування шкоди в розмірі 841 908,37 грн.), тому вона повинна бути оплачена судовим збором у розмірі 12 628,63 грн. (тобто, 1,5 відсотка ціни позову).

Проте, в порушення вимог частини третьої статті 161 КАС України, частини другої статті 4 Закону № 3674-VI, до позовної заяви не долучено документ про сплату судового збору. При цьому, позивач згідно із статтею 5 Закону № 3674-VI не звільнений від його сплати.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 КАС України передбачено, що позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання; 3) про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України; 4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.

Перелік адміністративних позовів суб`єкта владних повноважень, з якими він може звернутися до суду, є вичерпним і не підлягає довільному трактуванню.

Звернення до суду є способом реалізації компетенції суб`єкта владних повноважень, а тому повинно відбуватися в межах, у спосіб та в порядку, передбаченому законом.

Отже, можливість звернення суб`єкта владних повноважень до суду адміністративної юрисдикції має бути пов`язана з виконанням ним владних функцій, у межах повноважень та за умови, що право на таке звернення прямо передбачене законом.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 14.03.2018 р. у справі №800/566/17.

Пункт 5 частини четвертої статті 46 КАС України, який є частиною норми процесуального права, існує як послідовне продовження випадків превентивного судового контролю і має розумітися та застосовуватися судами саме в такому значенні, а не як норма, що давала би право для розширеного тлумачення права суб`єкта владних повноважень на адміністративний позов.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень має право звертатись до адміністративного суду та, відповідно, бути позивачем у суді, виключно у випадках, визначених законом, що узгоджується з вимогами частини другої статті 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №818/1735/17 (адміністративне провадження №К/9901/37315/18) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі №816/2394/16 (провадження №11-412апп18).

Суд зазначає, що позовна заява із доданими документами не містить обґрунтованих підстав та посилань на закон та конкретні норми права, що дають право звернення Головному управлінню Пенсійного фонду України у Волинській області, як суб`єкта владних повноважень з вимогою відшкодування завданої шкоди в розмірі 841 908,37 грн., до іншого суб`єкта владних повноважень - Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області.

Отже, позивачу слід навести чітке обґрунтування встановлених діючим законодавством підстав та прав на звернення до суду з даним позовом.

Згідно із частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, її належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом сплати судового збору в розмірі 12 628,63 грн. та подання до суду оригіналу платіжного документу, а також обґрунтувати із посиланням на норми закону право на звернення до суду з даним позовом.

Керуючись статтями 161, 169, 171, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про визнання протиправним рішення та стягнення коштів на відшкодування шкоди - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя В.В.Мачульський