Справа № 826/3539/17
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

15 серпня 2019 року

Київ

справа №826/3539/17

адміністративне провадження №К/9901/1148/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Желєзного І.В, судді Коваленко Н.В., судді Чиркіна С.М., розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Начальника відділу з питань державної реєстрації Новоархангельської селищної ради Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 , Завідуючого сектором з питань державної реєстрації Новоархангельської селищної ради Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про визнання протиправним та скасування наказів і висновків в частині за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у складі судді Кузьменка В.А. від 24 вересня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року (у складі колегії суддів: Кучми А.Ю., Аліменка В.О., Безименної Н.В.),

В С Т А Н О В И В :

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2017 року начальник відділу з питань державної реєстрації Новоархангельської селищної ради Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 (далі також - позивач 1) та завідуюча сектором з питань державної реєстрації Новоархангельської селищної ради Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 (далі також - позивач 2) звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України (далі також - відповідач 1), Міністерства юстиції України (далі також - МЮУ, відповідач 2), Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України (далі також - відповідач 3) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство «Національні інформаційні системи» (далі також - третя особа), у якій просили визнати протиправними та скасувати накази Міністерства юстиції України "Про скасування рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень" №491/5 та № 557/5 від 17 лютого 2017 року в частині анулювання позивачам доступу до Державного реєстру речових прав та визнати протиправними та скасувати висновки відповідача 1 від 09 лютого 2017 року в частині анулювання позивачам доступу до Державного реєстру речових прав.

В обґрунтування наведених вимог позивачі посилаються на те, що оскаржувані накази прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, а саме порушено вимоги Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128, в частині неналежного повідомлення про час та місце розгляду скарг та надання копій відповідних скарг. При вчиненні реєстраційних дій дотримано всі вимоги, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію права на нерухоме майно та їх обтяжень».

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 17 лютого 2017 року №557/5 в частині анулювання доступу Державному реєстратору речових прав на нерухоме майно Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 17 лютого 2017 року №491/5В в частині анулювання доступу Державному реєстратору речових прав на нерухоме майно Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2018 року - без змін.

Залишаючи апеляційну скаргу без змін, апеляційний суд виходив з того, що відповідачем порушено процедуру розгляду скарг у сфері державної реєстрації, а саме вимог пунктів 9 та 11 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128 (далі - Порядок № 1128).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погоджуючись з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2018 року та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, Міністерство юстиції України звернулося із касаційною скаргою до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, у якій просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції та відмовити в задоволені позову.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Касаційну скаргу подано 05 січня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі № 826/3539/17 та запропоновано сторонам надати відзиви на касаційну скаргу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 червня 2019 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів, а саме: судді-доповідача Желєзного І.В., суддів Саприкіну І.В. та Чиркіна С.М.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 серпня 2019 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів, а саме: судді-доповідача Желєзного І.В., суддів Коваленко Н.В. та Чиркіна С.М.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28 грудня 2016 року, зареєстрованої у базі даних заяв Державного реєстру за №20390469 та доданих до неї документів, 30 грудня 2016 року ОСОБА_1 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 33290969, на підставі якого у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис про право оренди Товирством з обмеженою відповідальністю «Агрі Інвест Україна» щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4

01 лютого 2017 року до Міністерства юстиції України надійшла скарга ОСОБА_4 №Г-2764 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №33290969 від 30 грудня 2016 року, мотивована тим, що він не укладав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрі Інвест Україна» договорів оренди належної йому земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 .

09 лютого 2017 року відповідачем 1, за результатами розгляду скарги складено висновок, яким вирішено скаргу ОСОБА_4 задовольнити у повному обсязі. На підставі даного висновку, Міністерством юстиції України прийнято наказ про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 557/5 від 17 лютого 2017 року, відповідно до якого: скаргу ОСОБА_4 задоволено у повному обсязі; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30 грудня 2016 року №33290969; анульовано доступ ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04 грудня 2017 року №33345848 на підставі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30 грудня 2016 року, зареєстрованої у базі даних заяв Державного реєстру за №20448550 та доданих до неї документів, в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис про право оренди Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрі Інвест Україна» щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 , належної ОСОБА_6

01 лютого 2017 року до Міністерства юстиції України надійшла скарга ОСОБА_6 №Ч-2697 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04 січня 2017 року №33345848, в якій зазначено, що договори оренди земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_2 ) з Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрі Інвест Україна» не укладались.

За результатами розгляду скарги відповідачем 1 складено висновок від 09 лютого 2017 року, яким скаргу ОСОБА_6 задоволено у повному обсязі.

На підставі вказаного висновку Міністерством юстиції України прийнято наказ про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 лютого 2017 року № 557/5, відповідно до якого: скаргу ОСОБА_6 задоволено у повному обсязі; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 33345848 від 04 січня 2017 року, прийняте ОСОБА_2 ; анульовано доступ ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

У касаційній скарзі Міністерство юстиції України зазначає, що суд першої та апеляційної інстанції дійшли до помилкового висновку з приводу порушення Мін`юстом України під час розгляду скарги вимог Порядку № 1128, зокрема, у частині неповідомлення зацікавлених осіб про проведення засідання, оскільки відповідне оголошення із зазначенням дати, часу та місця проведення засідання з розгляду скарги було розміщено на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України, що є належним повідомленням зацікавлених осіб.

Позивачами до Верховного Суду надано відзив на касаційну скаргу Міністерства юстиції України, в якому просили залишити її без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року без змін, оскільки судами правильно встановлено неправомірність оскаржуваних наказів комісії Міністерства юстиції України.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, повноваження Міністерства юстиції України у спірних правовідносинах визначаються, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядком № 1128.

Відповідно до частин першої та другої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Пунктом 2 Порядку № 1128 встановлено, що для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом.

До повноважень комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації належить розгляд скарги по суті, встановлення наявності чи відсутності обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Процедура розгляду скарги визначена статтею 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядком № 1128.

Так, відповідно до частини третьої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Згідно з положеннями частини шостої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ", "д" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

Під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду (пункт 9 Порядку № 1128).

Відповідно до пункту 10 Порядку № 1128 суб`єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);

2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту;

3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах, що додаються до скарги).

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1128 копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Суб`єкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов`язково приймаються комісією до розгляду.

У разі повідомлення скаржником та/або його представником, іншими особами, які беруть участь у розгляді скарги по суті, про наявність судового спору між тими самими сторонами, з того ж предмета, з тих же підстав, про які зазначено у скарзі, ними надається копія відповідного рішення суду на засідання комісії.

Зі змісту наведених вище положень можна дійти до висновку, що Міністерство юстиції України повинно обрати і притримуватися такої процедури розгляду скарги, за якої не тільки скаржник, але й суб`єкт оскарження та зацікавлені особи повинні бути обізнаними про подання скарги, дату, час і місце її розгляду. Інакше кажучи, обрати форму повідомлення зацікавленої особи про скаргу і порядок її розгляду, які з погляду стороннього зовнішнього спостерігача має свідчити про поінформованість суб`єкта оскарження чи зацікавленої особи, а також про об`єктивну спроможність суб`єктів реєстраційних відносин виразити і донести до Міністерства юстиції України свою позицію щодо доводів скарги.

Використане у нормативному приписі пункту 9 Порядку № 1128 слово "обов`язково" для вираження волі на те, що під час розгляду скарги по суті Міністерство юстиції України має запросити скаржника та/або його представника (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкта оскарження та інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі або встановлених відповідно до відомостей реєстрів вказує на істотність, безальтернативність та необхідність вчинення дій, спрямованих на прикликання скаржника та суб`єкта оскарження (тобто особи, чиї дії оскаржуються) для розгляду скарги по суті. Таке запрошення має на меті не лише проінформувати зацікавлених осіб про розгляд скарги, але й забезпечити їм реальну можливість взяти участь у засіданні, з тим, щоб їхні пояснення були прийняті та враховані.

Закон не містить вказівки впродовж якого строку чи до якої події Міністерства юстиції має повідомити про розгляд скарги, і суд не ставить собі за обов`язок його визначити. Але попри це, суд вважає, що Міністерство юстиції України повинно його застосувати таким чином, щоб за зовнішнім виглядом можна було би побачити, що Міністерство юстиції України вдавалось до розумних і необхідних заходів для розгляду скарги і забезпечення прав учасників реєстраційних відносин.

Повідомлення суб`єктів оскарження в надмірно стислі строки не можна визнати розумним і прийнятним, щоб вважати суб`єкта оскарження або зацікавлену особу поінформованою про надходження скарги і правоможною на участь у її розгляді.

Недотримання порядку розгляду скарги у вимірі сказаного, мети, значення і призначення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, за наслідками якої один із суб`єктів реєстраційних дій втрачає речове право, а інший набуває, і при цьому відбувається обмеження права першого на можливість щонайменше донести свою позицію про правильність дій державного реєстратора чи суб`єкта державної реєстрації прав, не може і не повинно визнаватися формальним порушенням.

Неприбуття осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Отже, неприбуття лише належним чином повідомлених осіб не перешкоджає розгляду справи. Якщо на засідання не прибула особа, яку належним чином не повідомили, то це перешкоджає розгляду скарги. Ці обставини повинні з`ясовуватися до початку розгляду скарги секретарем комісії відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2016 року № 37/5.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі № 826/9791/17, від 26 квітня 2019 року у справі № 821/669/17.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно роздруківки з веб-сайту ddr.minjust.gov.ua на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України розміщено оголошення про призначення на 09 лютого 2017 року, розгляду скарг ОСОБА_4 (номер скарги Г-2746) та ОСОБА_6 (номер скарги Ч-2697). З даних оголошень вбачається, що в них не вказано суб`єкта оскарження та інших заінтересованих осіб, а тому позивачі, з наведеної на веб-сайті інформації не могли дізнатися про час та місце розгляду відповідних скарг, що суперечить вимогам пункту 9 Порядку №1128.

Крім того, роздруківка з веб-сайту ddr.minjust.gov.ua роздрукована 27 грудня 2017 року, що не дає змогу встановити своєчасне розміщення оголошень на сайті.

Також, відсутні докази надання (направлення) позивачам копій відповідних скарг та доданих до них документів, що позбавило їх права бути обізнаними з обставинами оскарження та матеріалами, що були предметом розгляду, а також можливості ознайомитись з доводами та вимогами даних скарг, подати пояснення (заперечення) та докази на їх обґрунтування, що вказує на помилковість висновків апелянта про те, що в даному випадку єдиною підставою для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення було незабезпечення участі позивача у розгляді скарги.

На цій підставі суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що відповідачем порушені вимоги пунктів 9 та 11 Порядку № 1128, оскільки у цьому пункті зазначено, що копії скарги та доданих до неї документів надаються суб`єкту оскарження та заінтересованим особам, зазначеним у скарзі або встановленим відповідно до відомостей реєстрів, не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками попердніх судів про те, що відповідачем 2 не було дотримано вимог чинного законодавства, оскільки позивачі, які є заінтересованими особами та які здійснили спірні реєстраційні дії, не були належним чином та своєчасно повідомлені про розгляд скарг №Ч-2697 та №Г-2764.

Вказані обставини позбавили позивачів права на прийняття участі у розгляді скарг, надання пояснень (заперечень) та доказів на їх обґрунтування з метою їх повного та об`єктивного розгляду і прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Зазначені процедурні порушення розгляду скарги обумовлюють наявність достатніх і необхідних правових підстав для визнання протиправним та скасування наказів Міністерства юстиції України від 17 лютого 2017 року №557/5 в частині анулювання доступу Державному реєстратору речових прав на нерухоме майно Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та від 17 лютого 2017 року №491/5В в частині анулювання доступу Державному реєстратору речових прав на нерухоме майно Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тому зазначені накази не підлягають перевірці по суті встановлених ним обставин, тобто результатів перевірки скарг, оскільки позбавлення заінтересованих осіб можливості взяти участь у розгляді скарг є істотним порушенням процедури розгляду скарги, яке ставить під сумнів безсторонність (неупередженість), повноту перевірки та обґрунтованість рішення, що є достатньою підставою для визнання протиправним та скасування спірних наказів.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 826/19452/16, від 20 травня 2019 року у справі № 826/9046/16.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що під час розгляду скарг ОСОБА_6 та ОСОБА_4 відповідачем порушено процедуру розгляду скарг у сфері державної реєстрації, а саме: вимог пунктів 9-11 Порядку № 1128, а тому спірні накази підлягають скасуванню в частині вимог позивачів, оскільки відповідачем вони прийняті із порушенням процедури, визначеної чинним законодавством.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що порушення Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації процедури розгляду скарги, що стало підставою для скасування наказу Міністерства юстиції України, не означає, що суд погоджується/не погоджується із правомірністю дій державного реєстратора під час здійснення спірних реєстраційних дій, оскільки по суті виявлених порушень у діях державного реєстратора оскаржуваний наказ у судах першої та апеляційної інстанцій не перевірявся. Необхідність у такій перевірці може виникнути, якщо під час судового розгляду буде встановлено, що Комісією дотримано процедуру розгляду скарги, однак позивач не погоджується із виявленими порушеннями по суті. При цьому, як встановлено судами попередніх інстанцій зі змісту адміністративного позову, правомірність наказів Міністерства юстиції України від 17 лютого 2017 року № 557/5 та 491/5 оскаржувалась лише з підстав наявності процесуальних порушень зі сторони Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстраціях.

Відтак, скасування наказів Міністерства юстиції України внаслідок порушення процедури здійснення розгляду скарг у сфері державної реєстрації може бути підставою для повторного розгляду за встановленою процедурою Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації скарги з дотриманням всіх приписів та вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку № 1128, та прийняття за результатами розгляду обґрунтованого та законного рішення.

Відповідно до частини першої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що рішення судів попередніх інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права.

Оскільки колегія суддів залишає у силі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Желєзний

Судді: Н.В. Коваленко

С.М. Чиркін