Справа № 440/623/19
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 р.Справа № 440/623/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Лях О.П.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Калитки О. М. ,

при секретарі судового засідання Жданюк Г.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.04.2019 (повний текст складено 06.05.2019, головуючий суддя І інстанції Головко А.Б., м.Полтава) по справі № 440/623/19 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області, Голови Лубенської міської ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування розпорядження,,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області, Голови Лубенської міської ради Полтавської області, про визнання протиправним та скасування розпорядження міського голови №257 від 07 серпня 2018 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.04.2019 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 :

- визнати протиправним та скасувати розпорядження міського голови м. Лубни Грицаєнка Олександра Петровича від 07.08.2018 № 257 "Про припинення розгляду повторних звернень гр. ОСОБА_1 " в частині припинення розгляду звернень ОСОБА_1 з приводу передачі йому у користування земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ;

- в іншій частині позовних вимог відмовити;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 384,20 грн.

Не погодившись із даним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції.

Від відповідача - Виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області - надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому наголошено на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції.

Від відповідача - Голови Лубенської міської ради Полтавської області -відзив на апеляційну скаргу не надійшов, що не перешкоджає подальшому провадженню по справі.

Під час апеляційного розгляду справи позивач підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідно до ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступного.

Як свідчать матеріали справи, згідно договору купівлі-продажу від 31.03.2000 ОСОБА_1 придбав нерухоме майно - складські приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням міської ради від 20.02.2001 ОСОБА_1 надано земельну ділянку по АДРЕСА_1 , загальною площею 1,4155 га, в оренду терміном на 3 роки для комерційного користування. Пунктом 21 зазначеного рішення зобов`язано в місячний термін заключити з міською радою договір на оренду землі, відповідно до вимоги ст.ст.125-126 Земельного кодексу України, п."в" ст.96 Земельного кодексу України.

За невиконання вищезазначених нормативних актів рішенням міської ради від 18.04.2003 припинено користування земельною ділянкою, зараховано до земель запасу міської ради по цільовому призначенню - землі іншої промисловості.

ОСОБА_1 протягом 2000-2018 років неодноразово звертався до виконавчого комітету Лубенської міської ради із заявами як щодо передачі йому у постійне користування земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1,4155 га, на якій розміщене належне йому майно плодово-овочевої бази та розпорядження ним, так і щодо заволодіння міською радою об`єктами нерухомого майна по АДРЕСА_1 , та прийняття Лубенською міською радою Полтавської області рішення про припинення користування земельною ділянкою.

На його звернення надавалися відповіді з роз`ясненнями та пропозиціями щодо вирішення питання користування вказаною земельною ділянкою у порядку, передбаченому земельним законодавством України, в тому числі стосовно необхідності оформити право користування земельною ділянкою за вказаною адресою.

Розпорядження міського голови Грицаєнка О.П. № 257р від 07.08.2018 "Про припинення розгляду повторних звернень гр. ОСОБА_1 " вирішено припинити розгляд звернень громадянина ОСОБА_1 з приводу заволодіння міською радою об`єктами нерухомого майна по АДРЕСА_1 , та передачі йому у користування земельної ділянки за вищевказаною адресою в м. Лубни , як повторних від однієї і тієї ж особи, з одного і того ж питання, яке неодноразово розглядалося виконавчими органами міської ради, і з якого заявнику надавались обґрунтовані і вичерпні відповіді.

Позивач не погодився із вказаним рішенням та оскаржив його до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване розпорядження міського голови №257 від 07 серпня 2018 року правомірне в частині припинення розгляду звернень громадянина ОСОБА_1 з приводу заволодіння міською радою об`єктами нерухомого майна по АДРЕСА_1 , як повторних від однієї і тієї ж особи, з одного і того ж питання, яке неодноразово розглядалося виконавчими органами міської ради, і з якого заявнику надавались обґрунтовані і вичерпні відповіді.

Задовольняючи адміністративний позов в частині вимог стосовно припинення розгляду звернень ОСОБА_1 щодо передачі йому у користування земельної ділянки за вищевказаною адресою в м . Лубни , суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як особа зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, має право на звернення з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Разом з тим, оскаржуване розпорядження відповідача фактично позбавляє позивача на звернення у майбутньому до міської ради з питання одержання земельної ділянки у тимчасове користування.

Відмовляючи у задоволенні іншої частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване розпорядження міського голови №257 від 07 серпня 2018 року правомірне в частині припинення розгляду звернень громадянина ОСОБА_1 з приводу заволодіння міською радою об`єктами нерухомого майна по АДРЕСА_1 , як повторних від однієї і тієї ж особи, з одного і того ж питання, яке неодноразово розглядалося виконавчими органами міської ради, і з якого заявнику надавались обґрунтовані і вичерпні відповіді.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Частиною першою статті 1 Закону України від 02.10.1996 №393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі - Закон № 393/96-ВР) встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 7 вказаного Закону звернення, оформлені належним чинним і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду; якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення; у разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Статтею 8 Закону № 393/96-ВР визначено, що не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними. Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Матеріалами справи підтверджується, і це не заперечується сторонами, що протягом 2000-2018 років ОСОБА_1 неодноразово звертався до Виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області як з питань щодо передачі йому в користування певної земельної ділянки, так і щодо з приводу заволодіння міською радою об`єктами нерухомого майна по АДРЕСА_1 , та прийняття Лубенською міською радою Полтавської області рішення про припинення користування земельною ділянкою. Також, в межах інших судових справ розглядались позовні вимоги ОСОБА_1 стосовно правомірності дій відповідача щодо прийняття вищевказаних рішень.

Разом з тим слід враховувати, що відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Таким чином, ОСОБА_1 , як особа зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, має право на звернення з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

З огляду на вказане, оскаржуване в межах даної судової справи розпорядження міського голови №257 від 07 серпня 2018 року "Про припинення розгляду повторних звернень гр. ОСОБА_1 " правомірне в частині припинення розгляду звернень громадянина ОСОБА_1 з приводу заволодіння міською радою об`єктами нерухомого майна по АДРЕСА_1 , як повторних від однієї і тієї ж особи, з одного і того ж питання, яке неодноразово розглядалося виконавчими органами міської ради, і з якого заявнику надавались обґрунтовані і вичерпні відповіді.

При цьому, припинення розгляду звернень громадянина ОСОБА_1 щодо передачі йому у постійне користування земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1,4155 га, на якій розміщене належне йому майно плодово-овочевої бази, фактично позбавляє позивача можливості звернення у майбутньому до міської ради з питання одержання вказаної земельної ділянки у користування.

Щодо доводів позивача, викладених в апеляційній скарзі, стосовно не дослідження судом першої інстанції питань про «заволодіння» відповідачем вищевказаного майна позивача, невчинення відповідачем певних дій стосовно передачі позивачу вказаної земельної ділянки у користування, оцінки рішення міської ради від 20.02.2001, встановлення правовідносин, що виникли у зв`язку із прийняттям міською радою рішення від 18.04.2003 про припинення користування земельною ділянкою громадянином ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає наступне.

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування розпорядження міського голови №257 від 07 серпня 2018 року.

Згідно із ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зазначене, предметом спору даної справи є саме правомірність прийняття розпорядження міського голови №257 від 07 серпня 2018 року, а не дослідження інших правовідносин, які є підставою для направлення позивачем звернень до відповідачів.

Враховуючи вказане, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, наявні підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.2, 229, 241, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.04.2019 по справі № 440/623/19 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.04.2019 по справі № 440/623/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 16 серпня 2019 року.

.

Головуючий суддя (підпис)О.П. Лях
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова О.М. Калитка