Справа № 520/8783/18
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 р.Справа № 520/8783/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Мороз М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., м. Харків, повний текст складено 04.02.19 року по справі № 520/8783/18

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд

- визнати рішення виконавчого комітету Лозівської міської ради від 12.06.2018 року № 388 "Про оформлення права приватної власності на житло за адресою: АДРЕСА_1 , протиправним та скасувати його.

- зобов`язати Лозівську міську раду Харківської області, як уповноважений орган в галузі житлово-комунального господарства, вчинити певні дії, а саме повторно розглянути заяву стосовно оформлення приватизації,

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради від 12.06.2018 року № 388 "Про оформлення права приватної власності на житло за адресою: АДРЕСА_1 " розгляд заяви про приватизацію двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відкладено «до вирішення питання заявником щодо вжиття заходів з погашення заборгованості по комунальних платежах», (за даними КГІ «Житлова управляюча компанія» міської ради борг на 01.05.2018 року складає 29079,60 грн.). Позивач вважає таке рішення протиправним, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2019р. в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, третя особа - ОСОБА_2 в інтересах малолітньої особи ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме: з`ясувавши обставини по справі суд першої інстанції не дослідив і не надав належну оцінку наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному та неупередженому розгляду справи, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим. Вказує, що оскільки нормами чинного законодавства України взагалі не передбачено права органу приватизації на відкладення розгляду заяви про приватизацію квартири, і використання в якості підстави умови повного погашення заборгованості по комунальним платежам, вважає, що відкладення розгляду її заяви є незаконним. Тому рішення виконавчого комітету Лозівської міської ради від 12.06.2018 року № 388 "Про оформлення права приватної власності на житло за адресою: АДРЕСА_1 , є протиправним та підлягає скасуванню. На підставі вищевикладеного, просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 року № 520/8783/18 - скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, третя особа - ОСОБА_2 в інтересах малолітньої особи ОСОБА_3 про визнання дій протиправними дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії у повному обсязі.

Від Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга позивача такою, що не підлягає задоволенню.

Також від Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи довідки комунального підприємства "Житлова управляюча компанія" та опис документів наданих ОСОБА_1 від 05.06.2018р.

Від третьої особи, ОСОБА_2 , до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві.

Позивач та третя особа, ОСОБА_3 , в судовому засіданні підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що з метою реалізації свого права на приватизацію житлового приміщення відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» позивач 05.06.2018 р. звернувся до Лозівської міської ради Харківської області із заявою про приватизацію двокімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В прийнятті заяви про приватизацію двокімнатної квартири позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю довідки про заборгованість по комунальним платежам житлового приміщення. При наданні позивачем довідки про заборгованість по комунальним платежам в цей же день заяву позивача було прийнято та направлено на опрацювання.

05.06.2018 року позивач звернувся до Лозівської міської ради Харківської області за роз`ясненням підстав витребування у нього довідки про заборгованість по комунальним платежам.

Рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради від 12.06.2018 року № 388 "Про оформлення права приватної власності на житло за адресою: АДРЕСА_1 " розгляд заяви позивача про приватизацію двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відкладено «до вирішення питання заявником щодо вжиття заходів з погашення заборгованості по комунальних платежах», (за даними КГІ «Житлова управляюча компанія» міської ради борг на 01.05.2018 року складає 29079,60 грн.).

Приймаючи рішення по суті суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку виконавчим комітетом Лозівської міської ради Харківської області не було надано відмову позивачу, а лише відкладено розгляд заяви наймача про приватизацію квартири до вжиття заходів по погашенню заборгованості по комунальним платежам. З даного приводу зазначає, що Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» не передбачено та прямо не заборонено відкладати розгляд справи щодо розгляду заяв про приватизацію житлового фонду. Таким чином дії виконавчого комітету Лозівської міської ради є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції керувався тим, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Проте такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства (ч. 1 ст. 2 КАС України, в цьому випадку й далі - у редакції, чинній на час звернення позивачів до суду з позовом).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Спором адміністративної юрисдикції у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як установлено судом, предметом розгляду у цій справі є рішення, дії та бездіяльність Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області щодо відмови в розгляді заяви про приватизацію двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться у комунальній власності, що підтвердили особи, які з`явились в судове засідання.

Таким чином позивач звернулась із цим позовом саме з метою поновлення порушених, на її думку, прав на поліпшення житлових умов.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у даній справі спір пов`язаний з реалізацією житлових прав особи, зокрема прав на поліпшення житлових умов, придбання його у власність, тобто із цивільним правом, а тому Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області у таких відносинах владних управлінських функцій щодо позивачів не здійснює. Права, за захистом яких звернулися до суду позивачі, виникають із житлових правовідносин.

Спір про захист права конкретної фізичної особи на житло є не публічним, а приватноправовим. Держава, юридичні особи публічного права можуть бути учасниками цивільних відносин, а розгляд такого спору між ними проводиться за правилами цивільного судочинства.

Відтак, спір про захист права конкретної фізичної особи на користування житлом є не публічним, а приватноправовим. Держава, юридичні особи публічного права можуть бути учасниками цивільних відносин, а розгляд такого спору між ними проводиться за правилами цивільного судочинства.

У цьому випадку той факт, що відповідачем є Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області, не змінює правову природу спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на думку особи, рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і ці наслідки пов`язані поновленням порушеного права особи отримати житло, то такі спори відносяться до захисту цивільних (житлових) прав, незалежно від участі у справі суб`єктів владних повноважень як відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 757/37024/15-а, постанові Верховного Суду від 15.04.2019р. по справі № 804/2290/15.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України у редакції, чинній на час звернення позивачів до суду з позовом) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

У порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов`язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання в належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі суб`єкта владних повноважень як відповідача.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що спір, який розглядається, не має публічно-правового характеру та не відповідає нормативному визначенню адміністративної справи, а тому не належить до розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватися за нормами ЦПК України.

За таких обставин, з огляду на предмет та підстави позову в даній справі, враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню .

Разом з тим, суд зауважує, що в даному випадку суд не позбавляє право позивача на доступ до правосуддя, а лише вказує на правильний спосіб захисту її порушених прав.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи те, що, суд дійшов висновку, що даний спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що цей спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів та посадових осіб місцевого самоврядування, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, необхідність розгляду даної справи в за правилами та в порядку цивільного судочинства всі ніші доводи учасників справи, по суті справи, судом до уваги не приймаються.

Також колегія судді зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства

З урахуванням зазначених обставин та норм права, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції помилково розглянув справу в порядку адміністративного судочинства, тому ухвалене судове рішення підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України .

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розміі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заявпро розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляійній та касаційній інстанціях.

Частиною 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вирішити питання про розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач за подання позовної заяви сплатив до Харківського окружного адміністративного суду судовий збір у розмірі 704,80 грн. що підтверджується оригіналом квитанції № 35 від 29.10.2018р. (а.с. 5), за подання апеляційної скарги сплатив судовий збір у розмірі 1057, 20 грн., що підтверджується оригіналом квитанції № 31 від 08.04.2019 р. оригінал якого знаходиться в матеріалах даної справи (а.с. 104).

Враховуючи те, що постановою суду апеляційної інстанції закрито провадження у справі у зв`язку з порушенням правил юрисдикції, суд вважає за необхідне повернути сплачений товариством судовий збір повністю

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 року по справі № 520/8783/18 скасувати.

Провадження у справі закрити.

Повернути ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 1762 грн. згідно квитанції № 35 від 29.10.2018р. та № 31 від 08.04.2019р..

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 19.08.2019 року