Справа № 160/8468/18
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2019 року м. Дніпросправа № 160/8468/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 р. в адміністративній справі №160/8468/18 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення від 06.07.2018 року за №, прийняте на підставі акту камеральної перевірки від 23.04.2018 року №136815/04-36-13131.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року в задоволені позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши підстави апеляційного перегляду колегія суддів дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, 23.05.2018 року на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.76 Податкового кодексу України посадовою особою податкового органу проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати узгоджених грошових зобов`язань по єдиному податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

За результатами якої складено акт від 23.05.2018 року № 26815/04-36-13131, відповідно до висновків якого встановлено порушення вимог пункту 122.1 статті 122 Податкового кодексу України та станом на 23.05.2018 року у інтегрованій картці платника податків ФОПя ОСОБА_1 обліковується штрафна санкція у сумі 5839,30 грн.

На підставі вказаного Акта відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 06.07.2018 року про зобов`язання сплатити штраф за затримку на 542 календарних днів сплати/за несплату (неперерахування) фізичною особою грошового зобов`язання/авансових внесків єдиного податку в сумі 11 678,60 грн. у розмірі 50 відсотків у сумі 5839,30 грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем правомірно, у відповідності норм пункту 122.1 статті 122 Податкового кодексу України на позивача накладено штраф у розмірі 50% ставки єдиного податку обраної платником єдиного внеску, а тому, податкове повідомлення-рішення від 06.07.2018 року за №, прийняте на підставі акту камеральної перевірки від 23.04.2018 року №136815/04-36-13131, є правомірним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Приписами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України на платника податків покладено обов`язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: 2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень (підпункт 2 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктами 295.1, 295.2 статті 295 Податкового кодексу України, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року. У разі якщо сільська, селищна або міська рада приймає рішення щодо зміни раніше встановлених ставок єдиного податку, єдиний податок сплачується за такими ставками у порядку та строки, визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 цього Кодексу. Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до пункту 300.1 статті 300 Податкового кодексу України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Відповідно до норм пункту 2 розділу І Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року №422 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 року за №751/28881, інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що відповідно до даних індивідуальної картки платника відображені відомості щодо сплати позивачем протягом листопада 2016 року - червня 2018 року авансових внесків єдиного податку з фізичних осіб платника (а.с.31-43), за окремі податкові періоди було нараховано до сплати авансовий внесок з єдиного податку. При цьому, позивачем не було сплачено єдиний податок у розмірі 640,00 грн. в листопаді 2016 року, а також 640,00 грн. у січні та грудні 2017 року. Також не було сплати єдиного податку у лютому 2018 року, своєчасно не здійснено авансового внеску за квітень 2018 року, так як сума надійшла 04.05.2018 року.

Отже, вищенаведеними даними з ІКП підтверджуються 5 фактів порушення позивачем строків сплати авансових внесків єдиного податку, а саме: в сумі 275,60 грн. терміном сплати до 20.11.2016 року; в сумі 640,00 грн. терміном сплати до 20.01.2017 року; в сумі 640,00 грн. терміном сплати до 20.02.2017 року; в сумі 744,60 грн. терміном сплати до 20.02.2018 року; в сумі 744,60 грн. терміном сплати до 20.04.2018 року. При цьому, долучені до позовної заяви копії платіжних документів вказані факти порушення позивачем строків сплати авансових внесків єдиного податку не спростовують.

Приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, наведеним підтверджується, що ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно сплачено узгоджені суми грошового зобов`язання з єдиного податку за період з грудня 2016 року по травень 2018 року, оскільки позивачем не сплачено авансовий внесок з єдиного податку за грудень 2016 року, в результаті чого в ІКП виник податковий борг, який погашався в календарній черговості на виконання приписів пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України та виникав новий податковий борг з урахуванням строків сплати авансових внесків по наступним періодам.

Доводи позивача щодо порушення контролюючим органом строків направлення акту камеральної перевірки, передбачених пунктом 86.2 статті 86 Податкового кодексу України, колегія суддів вважає неспроможними з огляду на те, що відповідачем надано копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що акт камеральної перевірки було відправлено 23.05.2018 року (а.с. 44).

Стосовно доводів, що відповідачем порушено строк прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки згідно з пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, що акт камеральної перевірки №26815/04-36-13131 складено 23.05.2018 року та отримано позивачем 12.06.2018 року. Відтак, відповідачем порушено строки прийняття податкового повідомлення-рішення.

Разом з тим, якщо податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом у межах компетенції та з його форми можна чітко встановити його зміст, зокрема, порушення законодавства, згідно з яким визначено грошове зобов`язання платника податків, суму такого зобов`язання, таке рішення є правомірним, навіть у разі, коли порушено строки прийняття, що передбачено пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України.

Також, відповідно до п. 58.18 ст. 58 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

При цьому позивачем не спростовується факт порушення строків сплати узгоджених сум грошового зобов`язання з єдиного податку за період з грудня 2016 по травень 2018 року, а лише зазначає про порушення строків прийняття податкового повідомлення-рішення, що не може бути самостійною підставою для визнання спірного податкового повідомлення-рішення протиправним та його скасування.

Також не є обґрунтованими твердження апелянта щодо відсутності розрахунку податкового повідомлення-рішення, оскільки такий розрахунок міститься в матеріалах справи та наданий відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 122.1 статті 122 Податкового кодексу України, несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

Враховуючи наявність заборгованості зі сплати авансових внесків з єдиного податку, яка була триваючою та належна до сплати сума авансового внеску єдиного податку за період січень 2017 року - червень 2018 року становила 11678,00 грн., тому суд погоджується з розміром застосованої відповідачем штрафної санкції в сумі 5839,30 грн. (11 678,60 Х 50%).

Колегія суддів, враховуючи викладене зазначає, що оскільки позивачем несвоєчасно сплачено авансовий внесок по єдиному податку, що призвело до виникнення податкового боргу за період з з грудня 2016 року по травень 2018 року, доходить висновку щодо правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1- залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 р. в адміністративній справі №160/8468/18

- залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко