Справа № 240/10025/19
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про закриття провадження у справі)

20 серпня 2019 року м. Житомир справа № 240/10025/19

категорія 111020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панкеєвої В.А.,

секретар судового засідання Бондаренко Д.А.,

за участю: представника заявника Кінзерської Н.В.,

представника фізичної особи-підприємця Волинець Є.Д. - Ясинецької Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за заявою Головного управління ДФС у Житомирській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ,

встановив:

Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , застосованого рішенням керівника контролюючого органу від 15.08.2019 №2/14/06-30-13-02.

Ухвалою суду від 16.08.2019 відповідно до вимог ст.283 КАС України заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду на 19.08.2019 о 16:00 год.

В судовому засіданні представник Головного управління ДФС у Житомирській області підтримала заяву про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна та просила її задовольнити.

Представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заперечила проти задоволення заяви про застосування адміністративного арешту з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с.56).

В судовому засіданні 19.08.2019 судом задоволено клопотання представників сторін про виклик свідків та оголошено перерву до 14:00 год. 20.08.2019.

20.08.2019 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом про визнання протиправними та скасування наказу начальника Головного управління ДФС у Житомирській області від 07.08.2019 №1470 про проведення фактичної перевірки та рішення начальника Головного управління ДФС у Житомирській області від 15.08.2019 №2/14/06-30-13-02 про застосування адміністративного арешту майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (а.с.74-77).

Судом поставлено на обговорення питання про закриття провадження у даній справі, оскільки із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Представник заявника заперечувала щодо закриття провадження у справі.

Представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначила, що існують підстави для закриття провадження у даній справі, оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому висловила незгоду з рішеннями контролюючого органу на підставі яких застосовано адміністративний арешт її майна.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяви, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем з 1998 року (а.с.9).

Наказом начальника, Голови комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Житомирській області від 07.08.2019 №1470 призначено проведення фактичної перевірки з 07.08.2019 тривалістю 10 діб, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за місцем фактичного провадження діяльності готель " Гермес ", платника податків за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.31).

У направленнях на проведення перевірки від 12.08.2019 № №1921, 1922 метою перевірки зазначено: дотримання вимог Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами і доповненнями), Законів України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (із змінами і доповненнями), від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (із змінами і доповненнями), від 02.03.2015 №222-VIII, "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 (із змінами і доповненнями), "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148 (із змінами і доповненнями), Кодексу законів про працю України, введеного в дію з 01 червня 1972 року Законом Української PCP від 10 грудня 1971 року № 322-VIII (зі змінами та доповненнями) в частині використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та інше (а.с.40-41).

15.08.2019 у зв`язку з відмовою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від підпису у направленні на перевірку та отриманні копії наказу на проведення фактичної перевірки начальником відділу розгляду звернень та державним ревізором інспектором складено акт №499/06-30-13-02 (а.с.35).

У зв`язку з відмовою у отриманні попереднього акту перевіряючими було складено акт про відмову від 15.08.2019 №498/06-30-13-02 (а.с.36).

Так, у зв`язку з відмовою у допуску до проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 інспекторами складено акт №497/06-30-13-02 від 15.08.2019 (а.с.38).

Рішенням начальника, Голови комісії з реорганізації ГУ ДФС у Житомирській області від 15.08.2019 №2/14/06-30-13-02 застосовано адміністративний арешт майна платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (а.с.44).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.78.5. ст.78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) допуск посадових осіб контролюючих органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом 81.1. статті 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

У п.81.2. ст.81 ПК України визначено, що в разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Відповідно до п.94.1. ст.94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (п.п.94.2.3. п.94.2. ст.94 ПК України).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

При цьому, згідно із пунктом 2 частини 4 статті 283 КАС України суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що спір про право в контексті ст.283 КАС України має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у вказаній законодавчій нормі.

Водночас, КАС України не містить переліку будь-яких критеріїв такої незгоди, як підстави для висновку про існування спору про право.

Таким чином, у кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору. Адже така незгода має втілюватися у вчиненні учасником процесу об`єктивно необхідних дій для відновлення порушеного права.

Разом з тим, наявність спору про право в окремих випадках може бути виявлено після відкриття провадження у справі за відповідною заявою. У такому разі суд повинен закрити провадження у справі, оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного провадження, яким є провадження за поданням податкового органу.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі № 826/13785/17 та від 22 березня 2018 року у справі №808/2623/17, відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, є обов`язковими для суду при розгляді даної справи.

Верховний Суд у постанові від 26 лютого 2019 року у справі №640/20138/18 зазначив, що спір про право в контексті норми п. 2 ч. 4 ст. 283 КАС України має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 283 КАС України. Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання.

Верховний Суд у постанові 22 березня 2018 року у справі №808/2623/17 зазначив, що факт подання платником податків адміністративного позову про визнання протиправними дій щодо призначення перевірки та скасування наказу про призначення перевірки свідчить про незгоду платника податків з діями контролюючого органу та наявність між ними спору про право.

Відповідно, спір про право наявний у разі коли платник податків звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому висловив незгоду з рішеннями контролюючого органу, що слугувало підставою для виникнення обставин щодо застосування адміністративного арешту майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Наявність спору про право в окремих випадках може бути виявлена також і після відкриття провадження у справі за відповідним поданням.

Така ж правова позиція викладена у листі Вищого адміністративного суду від 02.02.2011 № 149/11/13-11 "Про особливості провадження у справах за зверненням органів державної податкової служби".

З огляду на наведене, та те, що про існування спору про право між сторонами суду стало відомо після відкриття провадження у справі за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України.

Керуючись статтями 72, 238-239, 243, 248, 256, 283 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Закрити провадження в адміністративній справі № 240/10025/19 за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Повернути Головному управлінню Державної фіскальної служби у Житомирській області (вул.Юрка Тютюнника,7, м.Житомир, 10003, ) судовий збір у розмірі 1921,00 грн згідно платіжного доручення №1360 від 13.08.2019.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення за правилами, встановленими статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів п.п.15.5. п.15. Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Панкеєва