Справа № 686/10436/19
Суддя: Логінова С. М.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/472/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2019

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді - Логінової С.М.,

при секретарі судового засідання Д`яковичу О.О.,

за участю представників відповідача Фортельної Ю.Ю., Майдана В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Державної міграційної служби України у Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та скасування постанови,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Державної міграційної служби України у Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що 02 квітня 2019 року завідувачем сектору у справах іноземців та осіб без громадянства Хмельницького РВ Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області Казмірчук Ольгою Антонівною відносно неї прийнято рішення № 7 про примусове повернення до країни походження або третьої країни, яке супроводжується забороною подальшого в`їзду в України строком на три роки. Зазначеним рішенням її зобов`язано залишити територію України в термін до 16.04.2019.

Не погоджується із зазначенням рішенням та вважає його неправомірним, необґрунтованим.

Відповідно до ч. 1. ст. 203 КУпАП, за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті,- тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

02 квітня 2019 року керуючись ч. 1 ст. 203 КУпАП начальником Хмельницького РВ УДМС в Хмельницькій області відносно неї прийнято рішення, що оформлене постановою про накладання адміністративного стягнення за порушення правил перебування іноземців на території України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України №3773-VI від 22.09.2011 «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення.

Згідно із ст. 26 Закону, рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в`їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Тобто, рішення про заборону подальшого в`їзду в Україну є необов`язковим, а є санкцією, яка може застосовуватись під час прийняття рішення про примусове повернення в країну походження за наявності передбачених Законом підстав.

Перелік підстав для заборони в`їзду в Україну іноземцю або особі без громадянства передбачено вимогами ст. 13"Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства". є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.02 квітня 2019 року під час прийняття рішення № 7 про примусове повернення до країни походження або третьої країни, що супроводжується забороною подальшого в`їзду в України строком на три роки, завідувачем сектору у справах іноземців та осіб без громадянства Хмельницького РВ Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, не зазначається підстави передбачені ст. 13 Закону, зокрема, щодо необхідності заборони в`їзду в Україну в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку, що це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні, відсутні посилання на підстави, якими керувався відповідач при прийнятті зазначеного рішення, що дає підстави дійти висновку, що рішення в частині заборони подальшого в`їзду в Україну строком на три роки є упередженим, необґрунтованим та безпідставним.

Просить скасувати рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни № 7 від 02.04.2019 в частині заборони подальшого в`їзду в Україну строком на три роки стосовно неї - ОСОБА_2 , що прийняте завідувачем сектору у справах іноземців та осіб без громадянства Хмельницького РВ Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 17.04.2019 року відкрито провадження у справі та справа призначена до судового розгляду.

Відповідач направив до суду відзив, просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 , посилаючись на його безпідставність.

У судовому засіданні позивач не прибула, звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала.

Представники відповідача позов не визнали, пояснивши, що підстави для задоволення позову відсутні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 02 квітня 2019 року завідувачем сектору у справах іноземців та осіб без громадянства Хмельницького РВ Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області відносно ОСОБА_2 прийнято рішення № 7 про примусове повернення до країни походження або третьої країни, яке супроводжується забороною подальшого в`їзду в України строком на три роки. Зазначеним рішенням її зобов`язано залишити територію України в термін до 16.04.2019.

Відповідно до ч. 1. ст. 203 КУпАП, за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті,- тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України №3773-VI від 22.09.2011 «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення.

Відповідно до ст. 26 Закону, рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в`їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Тобто, рішення про заборону подальшого в`їзду в Україну є необов`язковим, а являється санкцією, яка може застосовуватись під час прийняття рішення про примусове повернення в країну походження за наявності передбачених Законом підстав.

Згідно з п. 18 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №1 від 25.06.2009 "Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні" при вирішенні судами спорів про оскарження рішень про заборону в`їзду в Україну слід ураховувати, що застосування такої заборони визначене статтею 13 та частиною другою статті 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

При цьому необхідність заборони в`їзду в інтересах забезпечення безпеки України або охорони громадського порядку визначається компетентними державними органами та має превентивний характер, який не потребує обов`язкової наявності порушень законодавства особами, яким заборонено в`їзд. Судам під час розгляду спорів про заборону в`їзду в Україну необхідно мати на увазі, що процедура заборони в`їзду в Україну не є прямим наслідком примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України. Підстави для заборони в`їзду іноземців та осіб без громадянства в Україну визначені статтею 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Крім того, відповідно до частини другої статті 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, дії яких порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Таке рішення може бути оскаржене разом або окремо від рішення про примусове повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється:

в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку;

якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні;

якщо при клопотанні про в`їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи;

якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі;

якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, органів доходів і зборів та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні;

якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну;

якщо така особа з порушенням встановленого законодавством України порядку здійснила в`їзд на тимчасово окуповану територію України або до району проведення антитерористичної операції чи виїзд з них або вчинила спробу потрапити на ці території поза контрольними пунктами в`їзду-виїзду;

Вказаний перелік підстав для заборони в`їзду в Україну іноземцю або особі без громадянства є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Судом встановлено, що 02 квітня 2019 року під час прийняття рішення № 7 про примусове повернення до країни походження або третьої країни, що супроводжується забороною подальшого в`їзду в України строком на три роки, завідувачем сектору у справах іноземців та осіб без громадянства Хмельницького РВ Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, не зазначається підстави передбачені ст. 13 Закону, зокрема, щодо необхідності заборони в`їзду в Україну в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку, що це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні, відсутні посилання на підстави, якими керувався Відповідач при прийнятті зазначеного рішення, що дає підстави дійти висновку, що рішення в частині заборони подальшого в`їзду в Україну строком на три роки є упередженим, необґрунтованим та безпідставним.

Відповідно до статей 9, 29 Загальної декларації прав людини (1948 року) та ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 року) ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

Суд приходить до висновку, що слід скасувати постанову завідувача сектору у справах іноземців та осіб без громадянства Хмельницького РВ Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про примусове повернення до країни походження або третьої країни № 7 від 02.04.2019 в частині заборони подальшого в`їзду в Україну строком на три роки відносно ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд приходить до висновку, що підстави для визнання постанови завідувача сектору у справах іноземців та осіб без громадянства Хмельницького РВ Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області неправомірною відсутні.

Керуючись ст.ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд

вирішив:

адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Державної міграційної служби України у Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та скасування постанови задовольнити частково.

Скасувати постанову завідувача сектору у справах іноземців та осіб без громадянства Хмельницького РВ Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про примусове повернення до країни походження або третьої країни № 7 від 02.04.2019 в частині заборони подальшого в`їзду в Україну строком на три роки відносно ОСОБА_1 .

У решті позову відмовити.

Повне судове рішення виготовлено 9 серпня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 10 днів до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Логінова С.М.