Справа № 635/2063/19
Суддя: Бобко Т. В.
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №635/2063/19
Провадження по справі №2-а/635/77/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Бобко Т.В.,

секретар судового засідання - Ус Ю.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Білик Андрій Васильович,

відповідач - інспектор Липецького відділення поліції

Харківського відділу поліції

Головного Управління національної поліції

в Харківській області старший лейтенант поліції

Почуєв Костянтин Юрійович

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Почуєва Костянтина Юрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , від імені якого на підставі ордеру, виданого відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» діє адвокат Черкасов О.В., пред`явив до суду позов шляхом подання адміністративної позовної заяви до інспектора Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Почуєва К.Ю., яким просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії НК №047392 від 24 лютого 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 24 лютого 2019 року приблизно о 10 годині він, керуючи автомобілем Great Wall реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Світла у с. Черкаські Тишки до будинку №18. Зупинившись біля воріт вказаного будинку, до ОСОБА_1 під`їхали працівники поліції, які не представившись одразу почали вимагати у позивача документи для перевірки. Позивач зазначив, що відповідно до пояснення працівника поліції, причиною вимоги надати останнім документи для перевірки став підозрілий рух ОСОБА_1 , з чим останній не погодився, та зазначив що вказана обставина не може бути причиною зупинки. На вказані твердження позивача поліцейський не відреагував та знов звернувся до нього з вимогою надати документи водія. ОСОБА_1 відповів поліцейському, що дії останнього є незаконними, однак пред`явив усі необхідні документи. Після цього, працівники поліції звинуватили позивача в тому, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Після перевірки працівниками поліції усіх документів, які пред`явив ОСОБА_1 , останній намагався пройти до двору будинку, однак працівники поліції завадили йому в цьому. 02 березня 2019 року позивач отримав поштовим зв`язком постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, яку останній вважає незаконною та яка містить факти, які не відповідають дійсності. ОСОБА_1 зазначив, що інспектор поліції при винесення постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення. Також позивач зазначив, що оскаржувана постанова не містить зазначення порядку її оскарження. Підтвердженням того, що у позивач має в наявності посвідчення водія і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є факти, викладені працівниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №247754 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, який він також отримав засобами поштового зв`язку, з яких вбачається, що посвідчення водія ОСОБА_1 працівниками поліції при складанні зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення не вилучалося, хоча працівникам поліції воно було пред`явлено.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 березня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви ОСОБА_1 , призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 квітня 2019 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про витребування доказів задоволено. Витребувано з Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Харківській області оригінал постанови серії НК № 047392 від 24 лютого 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а також відеозапис з нагрудних камер поліцейських, щодо подій, які сталися 24 лютого 2019 року у с. Черкаські Тишки Харківського району Харківської області по вул. Світла біля буд.18 за участю водія ОСОБА_1 .

Позивач та його представник - адвокат Черкасов О.В., який діє на підставі ордеру виданого відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» у судове засідання не з`явилися, останнім надана до суду заява про розгляд справи за його з позивачем відсутності, в якій ОСОБА_2 також зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 він підтримує, просить їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

В ході розгляду справи суд роз`яснював відповідачу у встановленому КАС України порядку його право на подання суду відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову, однак відповідач таким правом не скористався.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 205 КАС України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та відповідача.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

24 лютого 2019 року інспектором Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Почуєвим К.Ю. винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 047392, згідно якої 24 лютого 2019 року о 09 годині 20 хвилини ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Грейт Волл реєстраційний номер НОМЕР_1 на вул. Світла,18, не пред`явив на вимогу працівника поліції посвідчення водія та поліс обов`язкового страхового відшкодування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, чим порушив вимоги п.2.4 «а» ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Вказаною постановою до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення Правил дорожнього руху (частини перша, друга і четверта статті 126 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 283 КУпАП зокрема визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу. У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначені Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853) ( далі - Інструкція № 1395).

Пунктом 4 Розділу І Інструкції № 1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, статтею 126 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким відповідно до статті 9 КУпАП є протиправна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Згідно зі ст. 279 КУпАП, посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Разом з тим, як встановлено під час судового розгляду, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП була розглянута за його відсутності, в матеріалах справи відсутні відомості щодо належного повідомлення останнього про дату, час та місце розгляду справи у відношенні нього, такі відомості не надані і відповідачем під час судового засідання.

На виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області від 05 квітня 2019 року відповідачем в ході розгляду справи до суду був наданий відеозапис з нагрудних камер поліцейських, з якого також не вбачається, що складення оскаржуваної постанови відбувалося за участю позивача ОСОБА_1 .

Отже, винесення оскаржуваної постанови за відсутності ОСОБА_1 свідчить також про те, що останньому не були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що є суттєвим порушенням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі на особисту участь під час розгляду справи відносно неї, надання пояснень, а також права на захист, яке гарантоване Конституцією України та Конвенцією з прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до вимог пункт 8-10 Розділу ІІІ Інструкції № 1395, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП). Якщо при складанні протоколу (якщо складення протоколу передбачається КУпАП) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, їй за місцем проживання (перебування), роботи надсилається повідомлення про запрошення до підрозділу поліції на розгляд справи. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Наведене свідчить, що під час винесення оскаржуваної постанови були порушені норми чинного законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право на об`єктивний та справедливий розгляд справи.

Крім того, суд погоджується з доводами позивача, що надіслана йому поштовою кореспонденцією копія оскаржуваної постанови не містила відомостей щодо порядку її оскарження,, що також є безумовним порушенням прав позивача.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг у справах про адміністративні правопорушення" від 24 червня 1988 року № 6, розглядаючи скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного.

Відповідачем на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності не надано суду жодних доказів.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини та докази, суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги КУпАП.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

На підставі викладеного відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Відповідно до ст.18 Закону «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність вищевказаним критеріям, суд приходить до висновку, що приймаючи оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення, посадовою особою не було дотримано встановленого законом порядку її винесення, а тому вона підлягає скасуванню у судовому порядку.

Частиною 1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Згідно з пунктом другим частини третьої вищенаведеної статті Кодексу, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

На підставі викладеного, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є порушення відповідачем процедури розгляду справи, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність надіслання справи про адміністративне правопорушення у відношенні позивача на новий розгляд до компетентного органу, а саме - Управління патрульної поліції в Харківській області.

Щодо вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача, суд зазначає наступне.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

У відповідності до приписів ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду по суті в порядку адміністративного судочинства є не будь-які рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а лише ті, що породжують права та обов`язки учасників спірних правовідносин.

Отже, обов`язковою ознакою рішень, дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

В силу ч.1 ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

При цьому, дії зі складання постанови у справі про адміністративне правопорушення є, по суті, виконанням службовими особами своїх повноважень, наданих законодавством. Отже, вказані дії суб`єкта владних повноважень не порушують прав позивача.

У свою чергу, особа, що притягнута до адміністративної відповідальності, наділена правом оскарження зазначеної постанови.

Суд зазначає, що не дії відповідача, а його рішення у формі постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності породжує для позивача певні правові наслідки і має обов`язковий характер.

У даному випадку поліцейським патрульної поліції Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Почуєвим К.Ю. за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесено оскаржувану постанову, якою і притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, суд зазначає, що дії відповідача щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності самі по собі не містять владно-управлінських ознак, оскільки юридичні наслідки для особи у даному випадку має лише рішення у формі постанови, яким останнього притягнуто до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправними відповідних дій поліцейського, оскільки, як зазначено вище, не дії відповідача, а його рішення (оскаржувана постанова), призвела до порушення права позивача у вигляді притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,6,7,20,139, 241-246, 257-263, 286 КАС України, суд-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Почуєва Костянтина Юрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Почуєва Костянтина Юрійовича серії НК № 047392 від 24 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративне правопорушення направити на новий розгляд до Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Харківській області.

В задоволенні вимог про визнання протиправними дій відповідача - відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - інспектор Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Харківській області старший лейтенант поліції Почуєв Костянтин Юрійович, адреса місця роботи: Харківська область, Харківський район , с. Слобожанське , вул . Першотравнева, буд.1.

Суддя Т.В. Бобко