Справа № 2340/3728/18
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/3728/18
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

19 серпня 2019 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Ісаєнко Ю.А., перевіривши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу, суддя-доповідач вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки апелянтом порушено строк апеляційного оскарження зазначеного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Так, апеляційна скарга подана 30.07.2019, натомість рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 було направлено апелянту 13.11.2018. Проте, вказане поштове відправлення повернулось до суду першої інстанції 12.12.2018 за закінченням встановленого терміну зберігання. А тому, суд приходить до висновку про порушення апелянтом встановленого строку на оскарження зазначеного судового рішення.

Між тим, апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що позивач не був обізнаний з фактом розгляду справи та прийняттям оскаржуваного рішення.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції у встановленому порядку повідомляв позивача про відкриття провадження у справі та подальший розгляд, проте поштова кореспонденція поверталась за незапитом, що вказує на безпідставність тверджень апелянта щодо неповідомлення його про розгляд справи.

У низці рішень Європейського суду з прав людини зазначено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 р. зазначено, що обмеження не буде сумісним з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., «якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та постановленою метою».

Так, існування процесуальних строків на оскарження судових рішень зумовлене вимогами щодо забезпечення швидкого та ефективного розгляду справ, дисциплінування поведінки учасників процесу. Саме тому закон передбачає різноманітні способи визначення проміжку часу, протягом якого такі учасники можуть здійснити свої процесуальні права.

Важливість існування та дотримання строків звернення з апеляційною скаргою також зумовлено і такими обставинами.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким кожна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Водночас, суд звертає увагу, що поважними визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Такими обставинами є ті, що унеможливлюють вчасне звернення до суду з апеляційною скаргою.

Дослідивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд вважає що, воно є безпідставним, оскільки недотримання порядку звернення та не отримання поштової кореспонденції з вини сторони не вказує на поважність причин пропуску строку оскарження, що свідчить про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення відповідного клопотання апелянта.

За змістом ч. 3 ст. 298 КАС України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення установлених строків і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та встановити десятиденний строк з моменту вручення цієї ухвали протягом якого скаржник має право надати обґрунтовану заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, або зазначивши дійсно поважні обставини такого пропуску.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 169, 296, 296, 298 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження відмовити.

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, залишити без руху.

Встановити десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали, протягом якого апелянт має право усунути зазначені вище недоліки апеляційної скарги.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя Ю.А. Ісаєнко