Справа № 815/1504/17
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

07 серпня 2019 року

Київ

справа №815/1504/17

адміністративні провадження №К/9901/41220/18, №К/9901/41221/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

за участю секретаря судового засідання Лопушенко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Крившука Я.В.,

розглянувши у судовому засіданні касаційні скарги Державної фіскальної служби України та Ізмаїльської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді Балан Я.В., суддів Левчук О.А., Завальнюка І.В. від 20 червня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді Скрипченка В.О., суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В. від 20 вересня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕССАРАБІЯ-АГРО» до Державної фіскальної служби України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Державної казначейської служби України, Ізмаїльської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕССАРАБІЯ-АГРО» (далі - Товариство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Державної казначейської служби України (далі - ДКС), Ізмаїльської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області (далі - Інспекція), в якому просило: 1) визнати протиправними дії ДФС щодо реєстрації 11 та 12 квітня 2016 року в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) 47 податкових накладних, складених Товариством, в яких отримувачем (покупцем) зазначено ТОВ «ЕМАКС» (); 2) зобов`язати ДФС здійснити коригування даних електронного рахунку № НОМЕР_1 Товариства у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - ПДВ) по поновленню (збільшенню) суми, на яку Товариство має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у ЄРПН, у розмірі 53267252,80 грн. (п`ятдесят три мільйона двісті шістдесят сім тисяч двісті п`ятдесят дві гривні 80 коп.).

Обґрунтовуючи позовну заяву, Товариство зазначило, що 07 квітня 2016 року неправомірно з використанням протоколу загальних зборів учасників Товариства від 06 квітня 2016 року, який не підписував єдиний його учасник - ОСОБА_2 , внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, в частині зміни місцезнаходження юридичної особи та призначення ОСОБА_3 на посаду директора Товариства, про що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено запис №0001122 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 190 Кримінального кодексу України (далі - КК України). Однак 11 та 12 квітня 2016 року ДФС зареєстровано в ЄРПН 47 податкових накладних від імені Товариства на користь ТОВ «ЕМАКС» на загальну суму 53267252,80 грн., які від імені постачальника підписані ОСОБА_3 , у зв`язку з чим з рахунку у системі електронного адміністрування ПДВ (далі - електронний рахунок), відкритому позивачу в органі ДКС, списано суму податкового кредиту підприємства у загальному розмірі 53267252,80 грн.

За таких обставин, враховуючи, що ДФС відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року №755-IV мала інформацію про обрання ОСОБА_3 директором Товариства лише 07 квітня 2016 року, позивач вважає протиправною, здійсненою всупереч положенням податкового законодавства, реєстрацію відповідачем в ЄРПН 47 податкових накладних, складених у період з 29 березня 2016 року по 07 квітня 2016 року, й до того ж за безтоварними господарськими операціями. На думку позивача, ДФС, повідомлена про такі обставини, допустила протиправну бездіяльність в частині відновлення на електронному рахунку суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН, чим позбавила Товариство права власності на майно - кошти у сумі 53267252,80 грн., а тому останнє має право на коригування даних електронного рахунку шляхом збільшення (поновлення) такої суми податку.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08 червня 2017 року позовну заяву Товариства в частині вимог щодо визнання протиправними дій ДФС залишено без розгляду з підстав пропущення позивачем шестимісячного строку на звернення до суду, встановленого частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року, позов задоволено; зобов`язано ДФС здійснити коригування даних електронного рахунку № НОМЕР_1 Товариства у системі електронного адміністрування ПДВ по поновленню (збільшенню) суми, на яку Товариство має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у ЄРПН, на суму 53267252,80 грн. (п`ятдесят три мільйона двісті шістдесят сім тисяч двісті п`ятдесят дві гривні 80 коп.).

Рішення судів обґрунтовано тим, що з огляду на доведення обставин безтоварності господарських операцій між Товариством та ТОВ «ЕМАКС», за якими складено згадані податкові накладні, у тому числі у рішенні Господарського суду Одеської області від 05 жовтня 2016 року у справі №916/2282/16, реєстрація в ЄРПН протиправно виданих/отриманих податкових накладних, які підписані від імені особи, незаконно призначеної на посаду директора підприємства, зумовлює безпідставне зменшення у системі електронного адміністрування ПДВ суми, на яку платник податку має право зареєструвати в ЄРПН податкові накладні та/або розрахунки коригування, яка підлягає поновленню, а тому позовні вимоги до ДФС є обґрунтованими.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ДФС та Інспекція подали до Вищого адміністративного суду України касаційні скарги, в яких просили їх скасувати та прийняти ухвалу про залишення позовної заяви Товариства без розгляду.

У доводах касаційних скарг, які є ідентичними за своїм змістом, відповідач та третя особа посилаються на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення процесуальних норм, вирішення спору з неповним та необ`єктивним встановленням всіх обставин справи. По суті вказують на те, що списання податкового кредиту з електронного рахунку Товариства відбулося виключно на підставі виписаних позивачем на адресу ТОВ «ЕМАКС» податкових накладних, які подані платником податку-продавцем, прийняті та зареєстровані ДФС в ЄРПН, що є її обов`язком. На думку заявників, оскільки в частині визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень щодо реєстрації в ЄРПН відповідних податкових накладних позовні вимоги ухвалою суду залишені без розгляду, тому підстави для задоволення вимог про зобов`язання ДФС здійснити коригування даних електронного рахунку платника податків відсутні, так як відсутній причинно-наслідковий зв`язок. Також зазначають, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ДФС та Інспекції у порядку письмового провадження, хоча останні бажали приймати участь при розгляді справи, чим порушив норми процесуального права.

Справа передана до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України.

Справу призначено до касаційного розгляду в судовому засіданні на 20 червня 2019 року, у яке представники третіх осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце касаційного розгляду, не з`явилися, у зв`язку з чим, беручи до уваги положення частини 4 статті 344 КАС України, касаційний суд ухвалив здійснювати розгляд справи за їх відсутності. В подальшому оголошено перерву у судовому засіданні до 07 серпня 2019 року.

В судовому засіданні представник ДФС підтримав касаційну скаргу, просив їі задовольнити; представник позивача проти доводів та вимог касаційних скарг ДФС і Інспекції заперечив, вважаючи їх безпідставними, про що також зазначив у поданому до суду письмовому відзиві на них.

Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, Верховний Суд вказує на таке.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариство () зареєстроване 31 січня 2014 року як юридична особа шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб та перебуває на обліку в Інспекції як платник податків з 03 лютого 2014 року.

28 жовтня 2015 року згідно протоколу-рішення Загальних зборів учасників Товариства від 28 жовтня 2015 року №15 його директором обрано ОСОБА_4 , у зв`язку з чим 29 жовтня 2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб внесено запис про зазначену особу як директора Товариства, який приступив до своїх обов`язків. Зазначене підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та наказом №13 від 29 жовтня 2015 року «Про вступ на посаду директора ТОВ «БЕССАРАБІЯ-АГРО».

07 квітня 2016 року неправомірно з використанням протоколу Загальних зборів учасників Товариства від 06 квітня 2016 року, який не підписував його єдиний учасник - ОСОБА_2 , поданого державному реєстратору Дніпровського району реєстраційної служби ГУ юстиції у м. Києві Лободі В.О., внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині: зміни місцезнаходження юридичної особи Товариства; звільнення ОСОБА_4 з посади директора Товариства; призначення ОСОБА_3 на посаду директора Товариства; викладення статуту Товариства у новій редакції; зміни відомостей про зв`язок з юридичною особою.

Листом №1 від 11 квітня 2016 року Товариство повідомило Ізмаїльське МВ ГУ МВС України в Одеській області про зазначені вище обставини та за результатами розгляду відповідного повідомлення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено запис №0001122 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України, про що повідомлено директора позивача - ОСОБА_4 листом №44/4-4347 від 20 травня 2016 року.

11 та 12 квітня 2016 року ДФС України внесено до ЄРПН від імені Товариства на користь ТОВ «ЕМАКС» 47 податкових накладних на загальну суму 53267252,80 грн., які підписані директором ТОВ «БЕССАРАБІЯ-АГРО» ОСОБА_3 , а саме: 11 квітня 2016 року податкова накладна від 01 квітня 2016 року №1 на суму 957250,80 грн. та 12 квітня 2016 року податкових накладних від 29 березня 2016 року №507 на суму 1779300,00 грн., від 29 березня 2016 року №508 на суму 1797300,00 грн., від 30 березня 2016 року №478 на суму 759000,00 грн., від 30 березня 2016 року №479 на суму 1797300,00 грн., від 30 березня 2016 року №480 на суму 757020,00 грн., від 30 березня 2016 року №481 на суму 1779300,00 грн., від 30 березня 2016 року №843 на суму 759000,00 грн., від 30 березня 2016 року №484 на суму 1797300,00 грн., від 30 березня 2016 року №488 на суму 1779300,00 грн., від 30 березня 2016 року №489 на суму 759000,00 грн., від 30 березня 2016 року №492 на суму 1779300,00 грн., від 30 березня 2016 року №493 на суму 1797300,00 грн., від 30 березня 2016 року №494 на суму 759000,00 грн., від 30 березня 2016 року №499 на суму 757020,00 грн., від 30 березня 2016 року №505 на суму 759000,00 грн., від 30 березня 2016 року №510 на суму 759000,00 грн., від 30 березня 2016 року №512 на суму 1797300,00 грн., від 30 березня 2016 року №516 на суму 759000,00 грн., від 30 березня 2016 року №519 на суму 1779300,00 грн., від 30 березня 2016 року №520 на суму 757020,00 грн., від 30 березня 2016 року №522 на суму 1797300,00 грн., від 30 березня 2016 року №535 на суму 759000,00 грн., від 30 березня 2016 року №537 на суму 1797300,00 грн., від 31 березня 2016 року №482 на суму 733920,00 грн., від 31 березня 2016 року №490 на суму 733920,00 грн., від 31 березня 2016 року №501 на суму 759000,00 грн., від 31 березня 2016 року №502 на суму 757020,00 грн., від 31 березня 2016 року №503 на суму 1779300,00 грн., від 31 березня 2016 року №504 на суму 733920,00 грн., від 31 березня 2016 року №517 на суму 733920,00 грн., від 02 квітня 2016 року №2 на суму 149730,80 грн., від 02 квітня 2016 року №3 на суму 1096930,80 грн., від 02 квітня 2016 року №495 на суму 849730,80 грн., від 02 квітня 2016 року №506 на суму 1096930,80 грн., від 02 квітня 2016 року №511 на суму 849730,80 грн., від 02 квітня 2016 року №513 на суму 1096990,80 грн., від 02 квітня 2016 року №521 на суму 1096930,80 грн., від 02 квітня 2016 року №536 на суму 849730,80 грн., від 02 квітня 2016 року №538 на суму 1096990,80 грн., від 02 квітня 2016 року №7 на суму 1096930,80 грн., від 02 квітня 2016 року №9 на суму 1096990,80 грн., від 04 квітня 2016 року №485 на суму 1296930,80 грн., від 04 квітня 2016 року №5 на суму 1491730,80 грн., від 04 квітня 2016 року №514 на суму 1296930,80 грн., від 04 квітня 2016 року №518 на суму 1491730,80 грн., від 07 квітня 2016 року №33 на суму 303400,00 грн. Факт реєстрації вказаних вище податкових накладних підтверджується витягом з Єдиного реєстру податкових накладних №325442 на запит від 22 липня 2016 року за №325442 та №320247 на запит від 12 квітня 2016 року за №320247.

12 квітня 2016 року по 46 податковим накладним, які зареєстровані цього ж дня, списано з електронного рахунку позивача в органі ДКС України податковий кредит з ПДВ на суму 52310002,0 грн. Разом з цим, 19 квітня 2016 року за 1 податковою накладною, яку було зареєстровано 11 квітня 2016 року, списано з електронного рахунку позивача в органі ДКС України податковий кредит з ПДВ на суму 957250,80 грн. Зазначене підтверджується листом Ізмаїльської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області №6514/10/15-02-12 від 12 вересня 2016 року та витягом в розрізі операцій з Системи електронного адміністрування ПДВ.

Відповідно до протоколу-рішення №20/1 від 12 квітня 2016 року на Загальних зборах учасників Товариства: встановлено факт нескликання та проведення загальних зборів Товариства 06 квітня 2016 року; протокол загальних зборів Товариства від 06 квітня 2016 року №06/04 визнано таким, що не підписувався єдиним його учасником - ОСОБА_2 , та як наслідок, встановлено факт недійсності вказаного протоколу; встановлено факт, що рішення, викладені у протоколі Загальних зборів Товариства від 06 квітня 2016 року №06/04 не ухвалювалися, зокрема, такі рішення: про звільнення ОСОБА_4 з посади директора Товариства з 06 квітня 2016 року та призначення його директором ОСОБА_3 з 07 квітня 2016 року; про зміну місцезнаходження юридичної особи Товариства з адреси: Одеська обл., м. Ізмаїл, Болградське шосе, 8а, на адресу: 03115, м. Київ, вул. М.Котельникова, буд. 2/14; про затвердження нової редакції Статуту Товариства; про зміну додаткової інформації про зв`язок з Товариством на тел. НОМЕР_2 та електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; про уповноваження директора Товариства ОСОБА_3 на проведення державної реєстрації вказаних змін, у т.ч. з правом делегування нею повноважень третім особам за дорученням. Окрім того, встановлено факт завдання Товариству збитків на загальну суму 53267252,80 грн. у формі протиправного списання з електронного рахунку № НОМЕР_1 МФО 899998, відкритого Товариству у ДКС України, податкового кредиту на загальну суму 53267252,80грн. внаслідок складання, підписання з використанням електронного цифрового підпису та подання до реєстрації в ЄРПН директором Товариства ОСОБА_3 , яка діяла з перевищенням службових обов`язків, 47 податкових накладних ТОВ «БЕССАРАБІЯ-АГРО» (), складених за безтоварними господарським операціями.

Також встановлено, що позивачем в офіційному друкованому виданні КМУ - «Урядовий кур`єр» (від 13 квітня 2016 року №70) опубліковано оголошення про незаконний характер змін, зокрема, місцезнаходження Товариства та його директора ОСОБА_4 , а також про недійсний характер усіх документів, підписаних ОСОБА_3 за директора Товариства.

13 квітня 2016 року Товариство шляхом опублікування оголошення у газеті «ФАКТИ» (№67 від 13 квітня 2016 року) повідомило усі органи, підприємства, установи та організації про те, що Товариство не відвантажувало товари, не виконувало роботи та не надавало послуги й документи будь-яким особам, а також про те, що Товариство не є контрагентом ТОВ «ЕМАКС» ().

Згідно листа Ізмаїльської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області від 23 вересня 2016 року №6745/10/15-02-12 господарські операції між Товариством - постачальником та ТОВ «ЕМАКС» - покупцем насіння соняшнику, шроту соняшника гранульованого та транспортних послуг на загальну суму 319603516,80 грн., серед яких ПДВ складає 53267252,80грн., з однієї сторони та ТОВ «ЕМАКС» - продавця й підприємств-покупців є такими, що носять безтоварний (нереальних) характер. Ізмаїльською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області складено узагальнену податкову інформацію №1550/15-02-12-00 від 29 липня 2016 року, за результатами якої реальність здійснення операцій з продажу товарів (робіт, послуг) по ланцюгу поставки від Товариства та ТОВ «ЕМАКС» за березень 2016 року та квітень 2016 року не підтверджено.

До того ж рішенням Господарського суду Одеської області від 05 жовтня 2016 року у справі №916/2282/16 стягнено з ОСОБА_3 на користь Товариства збитки у розмірі 100000,00 грн.

Вважаючи, що ДФС, за наведених обставин, безпідставно відмовляє позивачеві у поновленні показників ПДВ на електронному рахунку, останній звернувся до суду із вимогою, яка й була предметом розгляду судів у цій справі.

В аспекті заявлених вимог, з огляду на фактичні обставини Верховний Суд дійшов наступного висновку.

Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування ПДВ визначено статтею 200-1 розділу V ПК України, якою було доповнено вказаний Кодекс згідно Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи».

Так, згідно пунктів 200-1.1, 200-1.2 статті 200-1 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) система електронного адміністрування ПДВ забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в ЄРПН; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування ПДВ; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу. Платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування ПДВ.

За змістом пункту 200-1.3 статті 201-1 ПК України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН на суму податку (?Накл), обчислену за такою формулою: ?Накл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах - ?НаклВид - ?Відшкод - ?Перевищ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» (далі - Порядок №569) затверджено Порядок електронного адміністрування ПДВ, пунктом 13 якого визначено, що ДФС автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.

Тобто сума податку у системі електронного адміністрування ПДВ, на яку платник податку має право зареєструвати в ЄРПН податкові накладні та/або розрахунки коригування, автоматично зменшується ДФС на суму виданих та зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних.

У відповідності до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Вимогами абзаців першого, другого пункту 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з абзацами четвертим, восьмим пункту 201.10 статті 201 ПК України підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин (абзац дев`ятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

У пункті 9 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), визначено, що причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: 1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; 4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); 5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 ПК України.

Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається протягом операційного дня платникові податку засобами телекомунікаційного зв`язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Зміст наведених положень у їх системному зв`язку свідчить про те, що реєстрація податкової накладної в ЄРПН є обов`язком постачальника товарів чи послуг. Цьому обов`язку кореспондує обов`язок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (ДФС), прийняти та зареєструвати надану платником податку-продавцем податкову накладну в ЄРПН.

Водночас перелік підстав для відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації, закріплений у пункті 9 Порядку №1246, є вичерпним.

У справі, яка розглядається, суди, посилаючись на вищенаведені обставини неправомірної зміни директора Товариства, безтоварний (нереальний) характер взаємовідносин позивача із ТОВ «ЕМАКС», а також рішення Господарського суду Одеської області від 05 жовтня 2016 року по справі №916/2282/16, дійшли висновку, що 47 податкових накладних на загальну суму 53267252,80 грн., які підписані директором ТОВ «БЕССАРАБІЯ-АГРО» ОСОБА_3 , складені протиправно, що зумовлює безпідставне зменшення у системі електронного адміністрування ПДВ суми, на яку платник податку має право зареєструвати в ЄРПН податкові накладні та/або розрахунки коригування.

Слід зазначити, що відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду із даним позовом та розгляду справи судами попередніх інстанцій) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 6 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Моментом порушення є момент прийняття рішення, вчинення дій чи бездіяльності, які породжують або можуть породити в майбутньому негативні правові наслідки для особи у вигляді виникнення, зміни чи припинення певних правовідносин за її участю. Іншими словами, таке рішення (дії чи бездіяльність) є юридичним фактом, котрий має існувати на момент звернення до суду, передувати йому та підтверджуватися належними доказами.

Тобто, зобов`язанню суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, як правило, має передувати встановлення судом порушення діями та/або бездіяльністю цього суб`єкта прав позивача й, відповідно, визнання їх протиправними, що також випливає й зі змісту приписів статті 162 КАС України.

Однак, у цій справі суди, задовольняючи позовну вимогу та зобов`язуючи ДФС здійснити коригування даних електронного рахунку позивача, не навели будь-яких обставин, з якими конкретні положення ПК України та Порядку ведення ЄРПН пов`язують можливість неприйняття податкових накладних до реєстрації в ЄРПН й, як наслідок, давали б ДФС підстави для відмови у прийнятті до реєстрації 47 податкових накладних, поданих Товариством (позивачем у справі). Не вказали суди й, які порушення прав та інтересів позивача допустив відповідач у межах правовідносин, що є предметом розгляду у справі.

Водночас, як вже зазначено вище, позовну вимогу Товариства щодо визнання протиправними дій ДФС суд першої інстанції залишив без розгляду з підстав пропущення позивачем строку на звернення до суду.

Натомість зі змісту позовної заяви вбачається, що ця вимога була заявлена Товариством в обґрунтування наявності, на думку позивача, порушення суб`єктом владних повноважень його прав й викладена передумовою для задоволення іншої вимоги як способу захисту порушеного права - зобов`язання вчинити дії щодо коригування даних електронного рахунку Товариства у системі електронного адміністрування ПДВ. Проте суди питанню дотримання строку звернення до суду в цій частині позову оцінки не надали.

З огляду на обґрунтування розглянутої судами позовної вимоги, яке по суті зводиться до опису подій щодо незаконної, як вважає позивач, зміни керівника Товариства та подання ним на реєстрацію до ЄРПН податкових накладних, виписаних безпідставно на користь ТОВ «ЕМАКС», тобто обставин, які стосуються повноважень певної особи (корпоративних відносин) та майнових прав позивача, суди попередніх інстанцій жодних мотивів з приводу того, що звернення Товариства до адміністративного суду із цим позовом зумовлено саме необхідністю захисту його прав у сфері публічно-правових відносин не зазначили.

У цьому контексті, з урахуванням положень статті 72 КАС України, не є безумовно прийнятним й посилання судів на рішення Господарського суду Одеської області від 05 жовтня 2016 року у справі №916/2282/16, оскільки обставини, що мають значення для розгляду даної справи (про які вже йшлося вище), об`єктом дослідження й встановлення господарського суду не були.

Отже, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився й апеляційний суд, без повного з`ясування всіх обставин справи передчасно дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо зобов`язання ДФС здійснити коригування даних рахунку Товариства у системі електронного адміністрування ПДВ по поновленню (збільшенню) суми, на яку Товариство має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у ЄРПН.

При цьому Верховний Суд не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права при ухваленні судового рішення у зв`язку із розглядом справи у письмовому провадженні, про які зазначається у касаційних скаргах, оскільки, враховуючи приписи частини шостої статті 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Таким чином, враховуючи, що у судовому засіданні 08 червня 2017 року підстави для відкладення розгляду справи були відсутні, суд першої інстанції у відповідності до положень процесуального закону перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

За правилами статті 341 КАС України (в редакції, чинній на момент ухвалення даної постанови) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи, що допущені судами першої та апеляційної інстанції порушення норм процесуального права не можуть бути усунуті судом касаційної інстанції, який процесуальним законом позбавлений можливості досліджувати докази і встановлювати нові обставини, судові рішення на підставі статті 353 КАС України підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з`ясувати всі фактичні обставини справи з перевіркою їх належними та допустимими доказами та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355, 359 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги Державної фіскальної служби України та Ізмаїльської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко,

Судді Верховного Суду