Справа № 204/3102/17(2-а/204/148/17)
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

15 серпня 2019 року

Київ

справа №204/3102/17(2-а/204/148/17)

адміністративне провадження №К/9901/7078/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Білак М.В.,

суддів Губської О.А., Калашнікової О.В.,

розглянув в порядку письмового провадження справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 27 червня 2017 року (головуючий суддя - Книш А.В.)

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2017 року (головуючий суддя - Уханенко С.А., судді: Богданенко І.Ю., Дадим Ю.М.)

у справі №204/3102/17 (2-а/204/148/17)

за позовом ОСОБА_1

до інспектора Управління патрульної поліції в місті Дніпрі лейтенанта Саєнка Євгена Володимировича

про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

I. РУХ СПРАВИ

1. У травні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції міста Дніпро лейтенанта поліції Саєнка Є.Ю. про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАА №102640 від 23 травня 2017 року у вигляді штрафу в сумі 255 грн за порушення встановлене частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та закрити провадження у справі.

2. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вказана постанова прийнята з порушенням статей 258, 276, 268 КУпАП, а факт вчинення ним правопорушення є недоведеним, у зв`язку з чим постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є протиправною та підлягає скасуванню.

3. Постановою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 27 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

4. У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 23 травня 2017 року о 08 год. 59 хв. керуючи транспортним засобом «ТОЙОТА Ленд Крузер Прадо», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 виїжджаючи з вулиці Гоголя на вулицю Чкалова в місті Дніпро не виконав вимоги знаку 4.2 «Рух праворуч» та здійснив поворот ліворуч, чим порушив підпункту "г" пункту 8.4 Правил дорожнього руху (порушення вимог наказових знаків).

6. Вказаний факт встановлений відповідачем, який постановою про накладення адміністративного стягнення від 23 травня 2017 року притягнув позивача до адміністративної відповідальності передбаченої частиною першою статті 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

7. Позивач з постановою у справі про адміністративне правопорушення відносно нього не погодився та вказав, що факт вчинення ним правопорушення є недоведеним, а постанова винесена з порушенням статей 258, 276, 268 КУпАП.

8. Вважаючи вказану постанову протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ.

9. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивача обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності, а постанова відповідача є правомірною.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

10. Позивач у своїй касаційній скарзі зазначив, що суди попередніх інстанцій не звернули увагу на те, що згідно з частиною п`ятою статті 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорює (не визнає) допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу. Вказаний протокол є додатком постанови у справі про адміністративне правопорушення, але відповідачем не складався.

11. Крім того, згідно з додатком №5 до Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 7 листопада 2015 року, у спірній постанові не зазначені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Такі права не зачитувались та не доводились йому до відома.

12. Позивач у касаційній скарзі посилається на те, що спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідачем прийнята на місці, тобто, з порушенням порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення передбаченого статтями 122 та 276 КУпАП, що призвело до порушення прав позивача передбачених статтею 268 КУпАП, зокрема користуватись кваліфікованою юридичною допомогою при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а тому вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

13. Позивач вважає, що всупереч вимогам статті 283 КУпАП в постанові не вказано, яким чином зафіксоване порушення та дата народження.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

14. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, вважає за необхідне зазначити наступне.

15. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16. Відповідно до частини першої статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

17. Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, що передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 цього Кодексу. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

18. Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до статті 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

19. Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

20. Згідно з положеннями статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

21. У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення. Постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

22. Судами попередніх інстанцій в оскаржуваних рішеннях, з посиланням на статті 222, 258 КУпАП, спростовано посилання позивача, викладені в позовній заяві, на незаконність розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу позивача та без складання відповідного протоколу.

23. Крім того, згідно з пунктом 8.1. розділу 8 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

24. Відповідно до розділу 33 ПДР України знак 4.2 «Рух праворуч» відноситься до групи наказових знаків.

25. Як зазначено в підпункті «г» пункті 8.4. ПДР України наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

26. Як встановлено судом апеляційної інстанції, згідно з наданим відеозаписом, зафіксовано факт здійснення позивачем повороту ліворуч, виїжджаючи з вулиці Гоголя на вулицю Чкалова всупереч вимогам знаку 4.2 «Рух праворуч», про що відповідач повідомив позивача та вказав про вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме недотримання підпункту "г" пункту п.8.4. ПДР України, на що позивач не заперечував та вказав, що не помітив вказаний знак та визнав вчинене правопорушення.

27. Частиною першою статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків.

28. Положеннями пунктів 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

29. Щодо відсутності в спірній постанові роз`яснення прав позивача, то апеляційний суд обґрунтовувано зазначив, що стаття 283 КУпАП не містить таких вимог, а права були роз`яснені позивачу безпосередньо під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

30. За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову.

31. Виходячи з приписів статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості перевіряти правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, інакше, аніж на підставі встановлених ними фактичних обставин справи. При цьому будь-яких обставин, які б свідчили про допущення судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, що дозволяли б суду вийти за межі доводів касаційної скарги та слугували обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, судом не встановлено.

32. Доводи касаційної скарги, фактично зводяться до переоцінки встановлених судами фактичних обставин справи та висновку судів попередніх інстанцій не спростовують.

33. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

34. З огляду на наведене, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 341, 345, 356 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 27 червня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2017 року у справі №204/3102/17 (2-а/204/148/17) - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак

О.А. Губська

О.В. Калашнікова,

Судді Верховного Суду