Справа № 280/5099/18
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 280/5099/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В. ,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишевіа О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.04.2019 р. в адміністративній справі №280/5099/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Енерго" до Державної фіскальної служби України , Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейд Енерго» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №664345/38920370 від 25.04.2018 року

- зобов`язати зареєструвати податкову накладну №3 від 02.03.2018 року у Єдиному реєстрі податкових накладних у день її направлення, а саме 02.03.2018 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 25.04.2018 №664345/38920370, яким відмовлено у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №3 від 02.03.2018. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №3 від 02.03.2018 днем її направлення, а саме 02.03.2018.

ГУ ДФС у Запорізькій області, не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду вимогам податкового законодавства та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідачів ( ОСОБА_1 ) підтримав доводи апеляційної скарги. Представник позивача (Загрія Р.О.) заперечив щодо наведених в скарзі обставин.

Заслухавши доводи сторін та перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія судді дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, 02 березня 2018 року між ТОВ «Трейд Енерго» як продавцем (постачальником) та ТОВ «Агро - Імпульс. М.» як покупцем у спрощений спосіб був укладений договір поставки товару олива індустріальна І-40, олива моторна М-10ДМ, олива моторна М-10ДМ).

02 березня 2018 року ТОВ «Агро - Імпульс. М.» як покупцю товару виписаний рахунок-фактура №СФ-0000093.

02 березня 2018 року товар (олива індустріальна І-40, олива моторна М-10ДМ, олива моторна М-10 ДМ) поставлений ТОВ «Агро - Імпульс. М.», що підтверджується видатковою накладною №РН-0000063 від 02 березня 2018 року та товарно - транспортною накладною №1197 від 02 березня 2018 року.

Оплата поставленого товару підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями (а.с.35-39).

Також, судом встановлено, що товар, який був поставлений на адресу ТОВ «Агро - Імпульс. М.», придбавався позивачем у ТОВ «СП ЮКОЙЛ» та ТОВ «Торговий дім Агрінол», що підтверджується наданими до матеріалів справи видатковими накладними, рахунками на оплату, платіжними дорученнями.

На виконання вимог чинного законодавства України, позивачем, як підприємством яким постачався товар, виписано на ім`я ТОВ «Агро - Імпульс. М.» податкову накладну №3 від 02.03.2018, яку того ж дня направлено для реєстрації в ЄРПН.

Згідно квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка отримана позивачем 23.03.2018 року № , податкову накладну №3 від 02.03.2018 прийнято, але реєстрацію зупинено, та зазначено підстави зупинення, зокрема вказано, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена ПН/РК відповідає критеріям пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН (а.с.30).

Відповідно до пп.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України, 20.04.2018 року позивачем направлено повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої була зупинена № 13(а.с.31).

Проте, не зважаючи на подання вищевказаних пояснень та документів рішенням комісії ГУ ДФС у Запорізькій області №664345/38920370 від 25.04.2018 року відмовлено у реєстрації в ЄРПН податкової накладної №3 від 02.03.2018 року. Підставою відмови в реєстрації податкової накладної №3 від 02.03.2018 в рішенні комісії ГУ ДФС у Запорізькій області №664345/38920370 від 25.04.2018 зазначено: «Ненадання платником податків копій документів: договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити)" (а.с.32).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про невідповідність вимогам податкового законодавства оскаржуваного рішення, оскільки вимога відповідача щодо надання первинних документів контролюючому органу була виконана, а тому останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі Порядок № 1246, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 12 Порядку № 1246 передбачено здійснення в автоматичному режимі розшифрування та проведення перевірки поданих податкових накладних, серед іншого, на відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 Порядку № 1246, податковим органом формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Така квитанція надсилається платнику податку в автоматичному режимі (в електронному вигляді у текстовому форматі) протягом операційного дня і є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Приписами підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України визначають, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Критерії оцінки, Перелік документів).

Пунктом 6 Критеріїв оцінки визначено два критерії для проведення Моніторингу податкової накладної, при цьому за змістом пункту першого Переліку документів для кожного із критеріїв законодавцем визначено специфічний (окремий) перелік документів, які платник податків може подати податковому органу для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку документів, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Порядок прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у такій реєстрації, у періоді, протягом якого реалізовувалися спірні правовідносини, було регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 190 Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації (далі Постанова № 190).

Нормами пункту 2 Постанови № 190 визначено підстави для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, зокрема, ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту в підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

Абзацом сьомим пункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України платнику податків надано можливість оскаржити Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних в адміністративному або судовому порядку.

При цьому як вбачається з матеріалів справи податковим органом у Рішенні про відмову не наведено жодної конкретної інформації щодо причин, підстав та обґрунтувань прийняття такого рішення. Зокрема, отримавши документи достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної та відмовляючи у її здійсненні відповідач мав конкретизувати які саме документи позивачем не було надано, що унеможливило реєстрацію накладної. Такий обов`язок Комісії передбачено безпосередньо у бланку рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної. Зокрема у переліку підстав для відмови у реєстрації накладних передбачено обов`язок відповідача підкреслити ті документи згідно переліку, які платником податків не надано. Оскаржуване рішення таких конкретних підстав не містить.

При цьому колегія суддів зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Таким чином, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Дійшовши обґрунтованого висновку про неправомірність оскаржених дій відповідача, суд першої інстанції правильно виходив із того, що належним способом захисту порушеного права є не лише скасування таких рішень відповідача, а й зобов`язання останнього зареєструвати податкові накладні в ЄРПН.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.04.2019 р. в адміністративній справі №280/5099/18 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко