Справа № 120/2355/19-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2019-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 серпня 2019 р. Справа № 120/2355/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Слободонюка М.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

23.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просить суд:

- визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 09 від 27.06.2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 згідно ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправним та скасувати його;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком у відповідності до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із заниженням пенсійного віку на п`ять років з ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він має статус громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії ІV, у зв`язку з чим 25.06.2019 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку як потерпілому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС у відповідності до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". До відповідної заяви ним долучено усі необхідні документи, зокрема посвідчення потерпілого ІV категорії - громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю НОМЕР_2 та довідки про місце його проживання в зоні посиленого радіологічного контролю.

Однак, за наслідками розгляду такої заяви відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку із підстав відсутності належних доказів щодо періоду постійного проживання (роботи) в зоні посиленого радіологічного контролю.

Позивач вважає, що така відмова прийнята за відсутності правових підстав оскільки в період часу з 11.12.1984 року по 02.03.1987 року, з 15.07.1988 року по 02.02.1994 року, з 01.12.1998 року по 21.12.1999 року він був зареєстрований та проживав у с. Заозерне Тульчинського району Вінницької області, яке відносилось до населеного пункту категорії № 4, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС з 26.04.1986 року по 31.12.2014 року. У період часу з 04.02.1994 року по 27.12.1995 року, з 02.02.1996 року по 27.11.1998 року, з 04.01.2000 року по 05.07.2005 року, з 05.07.2005 року і по даний час зареєстрований, проживав та проживає в місті Ладижин Вінницької області, що підтверджується довідкою № 1781 від 06.06.2019 року, виданою Відділом ведення реєстру Ладижинської територіальної громади. Крім того, факт проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю не менше 4 роки станом на 01.01.1993 року також підтверджується посвідченням потерпілого від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_2 .

За таких обставин позивач вважає, що наявні всі передумови для призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою від 29.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Також відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

13.08.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 41754), в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позов. Зазначив, що обов`язковою умовою, яка передбачає право особи на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, є встановлення факту постійного проживання чи роботи в зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 року не менше 4 років. Разом з тим, подані позивачем документи в їх сукупності такого факту не підтверджують, оскільки враховуючи надану позивачем довідку № 223 від 06.06.2019 року видану виконкомом Заозерської сільської ради, Тульчинського району Вінницької області, в якій зазначено, що позивач був зареєстрований та проживав в с . Заозерне Тульчинського району в період з 11.12.1984 року по 02.03.1987 року, з 15.07.1988 року по 02.02.1994 року,01.12.1988 року по 21.12.1999 року. Проте, записи трудової книжки в період з 14.03.1987 року по 08.07.1988 року, з 27.07.1988 року по 16.10.1990 року вказують про те, що позивач працював в місті Нижневартовську Російської Федерації, що виключає підтвердження постійного місця проживання в даний період в зоні радіоактивного забруднення. Оскільки документи не підтвердили інформацію про період постійного проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю, в Управління Пенсійного фонду відсутні підстави для призначення пенсії позивачу зі зменшенням пенсійного віку у відповідності до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За таких обставин відповідач просить суд відмовити у задоволені заявленого позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 263 КАС України розгляд справ за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи здійснюється судом у письмовому провадженні в строк не більше 30 днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас частиною четвертою статті 243 КАС України визначено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), що підтверджується копією посвідчення Серії НОМЕР_2 від грудня 1992 року.

25.06.2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зменшенням пенсійного віку. До заяви додав пакет підтверджуючих документів, зокрема: довідку про реєстрацію місця проживання № 223 від 06.06.2019 року, видану виконкомом Заозернянської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, згідно якої позивач був зареєстрований та проживав з 11.12.1984 року по 02.03.1987 року, з 15.07.1988 року по 02.02.1994 року, 01.12.1998 року по 21.12.1999 року в с. Заозерне Тульчинського району Вінницької області; довідку від 06.06.2019 року № 1781, видану Відділом ведення реєстру Ладижинської територіальної громади про те, що місце проживання позивача було зареєстроване в м . Ладижин Вінницької області у період часу з 04.02.1994 року по 27.12.1995 року, з 02.02.1996 року по 27.11.1998 року, з 04.01.2000 року по 05.07.2005 року, з 05.07.2005 року і по даний час; копію трудової книжки серії НОМЕР_4 ; копію посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю Серії НОМЕР_2 від грудня 1992 року; копію паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; копію диплома про навчання серії НОМЕР_5 та інші документи.

За наслідком розгляду заяви позивача ГУ ПФУ у Вінницькій області прийнято рішення від 27.06.2019 року № 09 про відмову у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку у зв`язку з не підтвердженням факту постійного проживання на території зони радіоактивного забруднення.

Приймаючи таке рішення відповідач керувався тим, що згідно записів трудової книжки заявника, ОСОБА_1 з 14.03.1987 року по 08.07.1988 року, з 27.07.1988 року по 16.10.1990 року працював в Нижневартовську Російської Федерації, що, на думку відповідача, вказує на неможливість постійного проживання в даний період в зоні радіоактивного забруднення. Таким чином відповідач робить висновок, що з поданих позивачем документів період проживання або роботи у зазначеній зоні становить 3р. 00 міс. 02 дні, чого не достатньо для призначення зі зниженням пенсійного віку.

Не погоджуючись з такими рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України від 28.02.1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII).

Статтею 11 Закону № 796-XII визначено осіб, які належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи, якими згідно пункту 4 частини першої цієї статті є: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років

Відповідно до частини 4 статті 14 Закону № 796-XII для встановлення пільг і компенсацій особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, визначаються до категорії "4".

Згідно зі статтею 15 Закону № 796-XII підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Визначення рівнів забруднення, доз опромінення, відновлення їх шляхом розрахунку здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідних державних органів та обласних державних адміністрацій.

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення визначені статтею 55 Закону 796 -ХІІ.

Так, згідно частини першої вказаної норми, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Потерпілими від Чорнобильської катастрофи, за змістом абзацу шостого пункту 2 частини першої статті 55 Закон № 796 -ХІІ, вважаються особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років. У цьому випадку зменшується вік для виходу на пенсію на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Таким чином, в даному випадку необхідними умовами виходу на пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 5 років, як для осіб, які постійно проживали у зоні посиленого радіологічного контролю, є наявність двох підтверджених обставин, а саме факту проживання у зоні посиленого радіоактивного контролю протягом 4 років станом на 01.01.1993 року для можливості виходу на пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 2 роки та проживання на такій території ще протягом 9 років для додаткового зменшення пенсійного віку ще на 3 роки.

Тобто, загалом для зниження пенсійного віку на 5 років особа має проживати на відповідній території 4 роки до 01.01.1993 року та 9 років після 01.01.1993 року.

Як свідчать матеріали справи згідно довідки виконкому Заозерненської сільської ради Тульчинського району Вінницької область від 06.06.2019 року № 223, ОСОБА_1 згідно погосподарської книги № 4 з 11.12.1984 року по 02.03.1987 року, з 15.07.1988 року по 02.02.1994 року, з 01.12.1998 року по 21.12.1999 року був зареєстрований та проживав в с. Заозерне Тульчинського району Вінницької області, яке відносилось до населеного пункту категорії № 4, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС з 26.04.1986 по 31.12.2014.

Згідно довідки від 06.06.2019 року № 1781, виданої Відділом ведення реєстру Ладижинської територіальної громади, місце проживання позивача було зареєстроване в м. Ладижин Вінницької області у період часу з 04.02.1994 року по 27.12.1995 року, з 02.02.1996 року по 27.11.1998 року, з 04.01.2000 року по 05.07.2005 року, з 05.07.2005 року і по даний час.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 року № 106 м. Ладижин Тростянецького району Вінницької області та село Заозерне Тульчинського району Вінницької області віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС категорії 4.

Перелік документів, що подаються до органу Пенсійного фонду для призначення пенсії, встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

Відповідно до пункту 1 Порядку 22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно з пунктом 2.1 вищевказаного Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додається, зокрема, документ, який засвідчує особливий статус особи, а саме посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Отже, як видно з наведеної норми, у довідці має бути зазначено період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, та така має бути видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Як свідчать матеріали справи, вказані вимоги Порядку позивачем були дотримані, та надано до поданої заяви як копію посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю Серії НОМЕР_2 від грудня 1992 року так і довідки про період (періоди) проживання на відповідних територіях в с. Заозерне Тульчинського району та в м. Ладижин Вінницької області.

При цьому, дослідивши подані позивачем довідки про зареєстроване місце його проживання № 223 від 06.06.2019 року та № 1781 від 06.06.2019 року, суд встановив, що останні містять чітко визначені періоди проживання позивача, місце проживання та суб`єкта виготовлення відповідної довідки (Виконавчий комітет Заозерненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, Відділ ведення реєстру Ладижинської територіальної громади), які є органом місцевого самоврядування.

Враховуючи наведене, підстав для неприйняття до уваги вказаних довідок та неврахування відповідних періодів проживання позивача на території радіоактивного забруднення при розгляді заяви про призначення пенсії у відповідача не було.

Разом з тим, суд враховує, що Вінницькою облдержадміністрацією в грудні 1992 року ОСОБА_1 було видано посвідчення громадянина (громадянки), який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) Серії НОМЕР_2.

Слід вказати, що Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. N 51 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Порядок) затверджений порядок, який регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 2 Порядку посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Отже, за наявності підстав передбачених ст. 14 Закону особі видається відповідне посвідчення, яке надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та після отримання такого посвідчення, особа вважається такою, що має статус потерпілої від ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до статті 11 Закону.

Пунктом 10 Порядку встановлено, що посвідчення видаються особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток N 7).

Системний аналіз положень статей 9, 14 Закону №796-ХІІ у поєднанні із нормою ч. 3 ст. 65 цього Закону дають підстави дійти до висновку, що основним доказам проживання, роботи або навчання на території зони радіоактивного забруднення чи участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи або посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, яке відповідно до змісту ст.14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", є підставою для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку (ст. 55 Закону № 796-ХІІ).

З аналізу наведених норм права також слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

На час звернення позивача до суду дане посвідчення НОМЕР_2 від грудня 1992 року ніким не скасовано, не визнано недійсним, отже є таким, що підлягає для застосування і надання пільг, встановлених Законом №796-ХІІ. Однією із пільг є зменшення віку, необхідного для призначення і виплати пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону №796-ХІІ.

Таким чином, наявність у позивача зазначеного посвідчення є достатнім підтвердженням факту, що він на протязі 4 років до 01.01.1993 року проживав або постійно працював у зоні посиленого радіоекологічного контролю. Обставини проживання позивача після 01.01.1993 року на протязі 9 років на відповідній території підтверджуються відомостями про зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_3 (в період з 04.02.1994 року по 27.12.1995 року, з 02.02.1996 року по 27.11.1998 року); по АДРЕСА_4 (в період з 04.01.2000 року по 05.07.2005 року) та по АДРЕСА_5 (в період з 05.07.2005 року по даний час) згідно довідки №1781 від 06.06.2019 року. А в с. Заозерне Тульчинського району Вінницької області в період з 15.07.1988р. по 02.02.1994р., з 01.12.1998р. по 21.12.1999р. - згідно довідки № 223 від 06.06.2019р.

Щодо посилання відповідача на період роботи ОСОБА_1 в іншій місцевості, а саме в період з 14.03.1987 року по 08.07.1988 року, з 27.07.1988 року по 16.10.1990 року в місті Нижневартовську Російської Федерації, про що містяться відомості у його трудовій книжці, то такі на переконання суду є безпідставними, оскільки не спростовують можливість проживання позивача в цей же час в зоні посиленого радіоекологічного контролю в м. Ладижин. У підтвердження відповідних доводів, позивач посилається на вахтовий метод роботи (особлива форма організації робіт, заснована на використанні трудових ресурсів поза місцем їх постійного проживання, яка полягає у зміні персоналу задля забезпечення щоденного/щотижневого/щомісячного повернення працівників до місця постійного проживання), які жодним чином відповідачем спростовані не були.

Крім того, як уже наголошувалося судом вище, обставини постійного проживання позивача в даний період часу на відповідній території першочергово підтверджуються посвідченням НОМЕР_2 , виданим позивачу як особі, яка постійно проживала на території зони радіоекологічного контролю, та яке безумовно підтверджує факт проживання останнього на такій території протягом не менше як 4 роки станом на 1 січня 1993 року.

Тобто, досліджені судом обставини справи вказують на те, що позивачем дотримано усіх вимог, за наявності яких останній має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років як особа, яка постійно проживали у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років станом на 1 січня 1993 року та наступних 9 років після цієї дати.

За таких обставин рішення Головного управління ПФУ у Вінницькій області № 09 від 27.06.2019 року про відмову позивачу в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є протиправним, а тому наявні підстави для його скасування.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема у випадку, якщо пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку 25.06.2019 року , а досяг віку 55 років ІНФОРМАЦІЯ_2, тому саме з наступного дня - ІНФОРМАЦІЯ_3 необхідно зобов`язати відповідача призначити пенсію відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Разом із тим вимога позивача в частині забезпечення нарахування та виплати пенсії задоволенню не підлягає, оскільки наслідком призначення пенсії є логічно-послідовний етап здійснення її наступного нарахування та виплати. Крім того, суд захищає лише порушені, оспорювані або не визнані права осіб. Однак, в даному випадку відсутній правовий спір стосовно невиплати позивачу призначеної пенсії органом пенсійного фонду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 1 статті 6 КАС України).

З огляду на вищенаведене, заявлений адміністративний позов належить задовольнити частково.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 139 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 768,40 грн. належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 09 від 27.06.2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 згідно ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку на п`ять років згідно ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 21.07.2019 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_5 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100)

Суддя Слободонюк Михайло Васильович