Справа № 440/466/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Сич С.С.

08 серпня 2019 р.Справа № 440/466/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Рєзнікової С.С. , Калитки О. М. ,

за участю секретаря судового засідання - Жданюк Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

06.02.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить:

- визнання протиправною відмову відповідача Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі - пенсійний орган, Кременчуцьке ОУПФУ) у нарахуванні компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати;

- зобов`язати відповідача вчинити дії по нарахуванню та виплаті йому компенсації:

- за порушення строків виплати пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, нарахованої за період з 10.11.2010 року по 22.07.2011 року у розмірі 29.304,84 грн на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2011 року по справі № 1615/2а-4613/11, тобто з 02.12.2011 року до дня фактичної виплати вказаних сум пенсії - 22.11.2017 року;

- за порушення строків виплати пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, нарахованої за період з 01.01.2014 року по 15.04.2014 року у розмірі 12.384,86 грн на виконання постанови Крюківського районного суду м. Кременчука від 15.04.2014 року по справі № 537/593/14-а, що набрала законної сили 03.06.2014 року, тобто з 03.06.2014 року до дня ухвалення судового рішення по справі, що розглядається;

- за порушення строків виплати пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, нарахованої за період з 16.04.2014 року по 02.08.2014 року у розмірі 12.605,55 грн на виконання постанови Крюківського районного суду м. Кременчука від 04.09.2014 року по справі № 537/3332/14-а, що набрала законної сили 18.11.2014 року, тобто з 27.11.2014 року до дня ухвалення судового рішення по справі, що розглядається.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою пенсії на підставі рішень судів, які набрали законної сили, оскільки тривале не нарахування пенсії за минулі періоди сталося з вини відповідача.

Заперечуючи проти вимог ОСОБА_1 , у відзиві на адміністративний позов Кременчуцьке ОУПФУ зазначає, що не виплата пенсії позивачу не є виною управління, адже до компетенції відповідача не входить можливість збільшення видатків з Державного бюджету України.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково.

Так, судовим рішенням визнана протиправною відмова пенсійного органу, яка оформлена листом від 04.01.2019 року за № 475/К-14, нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів за період з 24.02.2014 року по 22.11.2017 року у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії позивача, яка була нарахована та виплачена за період з 10.11.2010 року по 22.07.2011 року на підставі постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2011 року по справі №1615/2а-4613/11.

Кременчуцьке ОУПФУ зобов`язане нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів за період з 24.02.2014 року по 22.11.2017 року у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії позивача, яка була нарахована та виплачена за період з 10.11.2010 року по 22.07.2011 року на підставі постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2011 року по справі № 1615/2а-4613/11.

Судове рішення вмотивовано тим, що умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі заробітної плати/грошового забезпечення). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення. Оскільки виплата нарахованих сум пенсійних виплат відповідно до постанови Крюківського районного суду м. Кременчука від 15.04.2014 року по справі № 537/593/14-а, що набрала законної сили 03.06.2014 року, та постанови Крюківського районного суду м. Кременчука від 04.09.2014 року по справі № 537/3332/14-а, що набрала законної сили 18.11.2014 року, відповідачем не проведена, означені вимоги є передчасними.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить його скасувати в частині, якою судом відмовлено в задоволені вимог його адміністративного позову та прийняти нове - про їх задоволення. Одночасно скаржник просить встановити судовий контроль за виконанням цього судового рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що висновок суду першої інстанції про необґрунтованість та передчасність частини позовних вимог порушує позитивні обов`язки держави, покладені на неї ст. 1 Протоколу до Конвенції, та фактично заохочує відповідача-суб`єкта владних повноважень до подальшої невиплати йому як нарахованої за рішенням судів пенсії, так і грошової компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати.

У відзиві на апеляційну скаргу Кременчуцьке ОУПФУ зазначає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому скарга є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції частковому скасуванню, з наступних підстав.

Судом установлено, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2011 року по справі № 1615/2а-4613/11 /т. 1, а.с. 11-13/ апеляційну скаргу частково задоволено апеляційну скаргу Кременчуцького ОУПФУ, зокрема, - скасовано постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.06.2011 року по цій справі та прийняте нове судове рішення., яким, окрім іншого, пенсійний орган зобов`язаний провести перерахунок державної пенсії позивача по інвалідності у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні виплати з 10.11.2010 року по 22.07.2011 року з урахуванням фактично виплачених сум.

Кременчуцьким ОУПФУ Полтавської області від 27.07.2018 року № 231/К-14 /т. 1, а.с. 14/ позивача повідомлено, що на виконання вказаного рішення суду управлінням проведено перерахунок його пенсії. За результатами вжитих дій позивачу нараховано доплату у розмірі 29.304,84 грн.

На виконання означеного судового рішення пенсійним органом проведений перерахунок пенсії позивача ОСОБА_1 та 22.11.2017 року ОСОБА_1 виплачена сума 29.304,84 грн різниці між раніш виплаченими сумами пенсійних виплат та сумами, що належать до виплати згідно з судовим рішенням /т. 1, а.с. 18, 41/.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.04.2014 року по справі № 537/593/14-а, що набрала законної сили 03.06.2014 року /т. 1, а.с. 20-22, 223-229/, частково задоволені вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 , зокрема, - пенсійний орган зобов`язаний провести перерахунок державної пенсії позивача по інвалідності у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 01.01.2014 року по 15.04.2014 року з урахуванням фактично виплачених сум.

На виконання судового рішення пенсійним органом проведений перерахунок пенсії позивача, сума доплати складає 12.384,86 грн /т. 1, а.с. 23/. Станом на 02.08.2019 року сума заборгованості ОСОБА_1 не виплачена. Донарахована сума за цим судовим рішенням прийнята до обліку рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року /т. 2, а.с. 64-68/.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.09.2014 року по справі № 537/3332/14-а, що набрала законної сили 18.11.2014 року /т. 1, а.с. 26-27, 257-260, 262-264/, частково задоволені вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 , зокрема, - пенсійний орган зобов`язаний провести перерахунок державної пенсії позивача по інвалідності у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 16.04.2014 року по 02.08.2014 року з урахуванням фактично виплачених сум.

На виконання судового рішення пенсійним органом проведений перерахунок пенсії позивача, сума доплати складає 12.605,55 грн /т. 1, а.с. 28, 41/. Станом на 02.08.2019 року сума заборгованості ОСОБА_1 не виплачена. Донарахована сума за цим судовим рішенням прийнята до обліку рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року (т. 2, а.с. 64-68/.

Кременчуцьким ОУПФУ Полтавської області від 27.07.2018 року № 2290/К-14 /т. 1, а.с. 28/ позивача повідомлено, що на виконання вказаного рішення суду управлінням проведено перерахунок його пенсії, за результатами якого, позивачу за період з 01.01.2014 по 15.04.2014 нараховано доплату у розмірі 12.605,55 грн. Зазначена сума нарахувань залишилась невиплаченою.

21.12.2018 року позивач звернувся до пенсійного із заявою про нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати /т. 1, а.с. 31-32/, у якій просив здійснити нарахування йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати належних до отримання пенсійних виплат:

Листом від 04.01.2019 року № 475/К-14 /т. 1, а.с. 33/ відповідач повідомив позивача, що проведення фактичних виплат за рішенням суду можливо після виділення відповідного фінансування на зазначені цілі з Державного бюджету України. Іншого чинним законодавством не теперішній час не передбачено. В листі також зазначено, що пенсія йому нараховувалась та виплачувалась своєчасно, щомісячно, в терміни, визначені законодавством, а тому відсутні правові підстави для виплати донарахованої за рішенням суду суми пенсії із застосуванням індексів інфляції, так як в даному випадку факт порушення строків виплати пенсії відсутній.

Частково погоджуючись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що за ст. 1 Закону України від 19.10.2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон № 2050-III в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Зі змісту цієї норми випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Статті 2, 3 цього Закону встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, - один і більше календарних місяців, дається визначення поняття «доходи» для цілей цього Закону, а також порядок обчислення суми компенсації.

Пункти 1, 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок) відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

У пункті 4 Порядку прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у ст. 3 Закону № 2050-ІІІ та п. 4 Порядку формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Аналогічний підхід до розуміння зазначених норм права Верховний Суд України висловив у постанові від 19.12.2011 року (справа N 6-58цс11), у постанові від 11.07.2017 року (справа № 2а-1102/09/2670).

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо повної необґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 , частково задовольняє апеляційну скаргу останнього та частково скасовує судове рішення в частині, якою судом відмовлено в задоволені вимог позивача з прийняттям нового судового рішення про їх часткове задоволення.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно з п. 3 Порядку компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, пенсія (основна - по інвалідності та додаткова за шкоду, заподіяну здоров`ю), а не загальна сума боргу по виплаті перерахованих, на виконання судових рішень, пенсійних виплат. Таким чином, компенсації підлягає сума різниці між сумами своєчасно, щомісячно, нарахованих та виплачених пенсійних виплат та сумами, нарахованими за відповідний місяць, однак своєчасно не виплаченими.

Колегія суддів зауважує, що та обставина, що виконання судових рішень здійснюється згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» не звільняє пенсійний орган від обов`язку нарахувати компенсацію.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права (п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

Колегія суддів не вбачає підстав для застосування положень ст. 382 КАС України та встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, оскільки судам першої та апеляційної інстанцій позивач не надав жодних доказів, які б посвідчували наміри пенсійного органу безпідставно не виконувати судові рішення.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5-10, 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року скасувати в частині, якою судом відмовлено в задоволені вимог ОСОБА_1 про: визнання протиправною відмову Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області у нарахуванні компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та зобов`язання Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області вчинити дії по нарахуванню та виплаті компенсації: - за порушення строків виплати пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, нарахованої за період з 01 січня 2014 року по 15 квітня 2014 року на виконання постанови Крюківського районного суду м. Кременчука від 15 квітня 2014 року по справі № 537/593/14-а, що набрала законної сили 03 червня 2014 року, тобто з 03 червня 2014 року до дня ухвалення судового рішення по справі, що розглядається; - за порушення строків виплати пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, нарахованої за період з 16 квітня 2014 року по 02 серпня 2014 року на виконання постанови Крюківського районного суду м. Кременчука від 04 вересня 2014 року по справі № 537/3332/14-а, що набрала законної сили 18 листопада 2014 року, тобто з 27 листопада 2014 року до дня ухвалення судового рішення по справі, що розглядається, з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення цих вимог.

Визнати протиправною відмову Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області у нарахуванні ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Зобов`язати Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області вчинити дії по нарахуванню та виплаті ОСОБА_1 компенсації:

- за порушення строків виплати пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, нарахованої за період з 01 січня 2014 року по 15 квітня 2014 року на виконання постанови Крюківського районного суду м. Кременчука від 15 квітня 2014 року по справі № 537/593/14-а, що набрала законної сили 03 червня 2014 року, тобто з 03 червня 2014 року до дня ухвалення судового рішення по справі, що розглядається;

- за порушення строків виплати пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, нарахованої за період з 16 квітня 2014 року по 02 серпня 2014 року на виконання постанови Крюківського районного суду м. Кременчука від 04 вересня 2014 року по справі № 537/3332/14-а, що набрала законної сили 18 листопада 2014 року, тобто з 18 листопада 2014 року до дня ухвалення судового рішення по справі.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в іншій частині - відмовити.

Відмовити в задоволені заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судових рішень.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова О.М. Калитка
Постанова у повному обсязі складена і підписана 16 серпня 2019 року.