Справа № 200/5617/19-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2019 р. Справа№200/5617/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Христофорова А.Б.,

за участю секретаря Білоусової К.С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмово провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплект" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

23 квітня 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплект" до Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області в якому позивач просить суд:

- визнати незаконною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 081163 від 09 квітня 2019 року, в сумі 1700,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 20 березня 2019 року посадовими особами Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області при проведенні перевірки транспортного засобу RENAULT, державний номер НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , який використовується позивачем відповідно до договору оренди, під керуванням водія ОСОБА_1 , був складений акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 091737 від 20 березня 2019 року, згідно із яким під час проведення перевірки працівниками Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області, були виявлені порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: під час надання послуг з перевезень вантажів згідно із ТТН № Р105 від 20.03.2019 року, перевізник ТОВ «Комплект» не забезпечив наявність на транспортному засобі НОМЕР_1 у водія ОСОБА_1 протоколу перевірки та адаптації тахографа, передбаченого ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», що є порушенням, відповідальність за яке передбачена ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 48 цього Закону, а саме відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа.

Вважає, що зазначена постанова відповідачем була ухвалена незаконно, необґрунтовано та з порушенням вимог діючого законодавства, оскільки наявність такого документа як протокол перевірки та адаптації тахографа статтею 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» взагалі не передбачено, а ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» передбачає відповідальність за надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів визначених саме ст. 48 цього Закону. Крім того, положеннями абз. 11 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» передбачено відповідальність за управління транспортними засобами без контрольних пристроїв (тахографів) при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень, та Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті передбачено здійснення перевірок щодо наявності встановлених тахографів, виключно на транспортних засобах якими здійснюються міжнародні автомобільні перевезення. У зв`язку із наведеним, враховуючи, що перевезення вантажу здійснювалось за внутрішнім сполученням, а не міжнародним, що взагалі виключає в такому випадку перевірку щодо наявності встановлених тахографів, просив суд визнати незаконною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 081163 від 09 квітня 2019 року.

07 серпня 2019 року від представника позивача до суду надійшов лист в якому повідомлено про те, що встановлений на транспортному засобі RENAULT, державний номер НОМЕР_1 , тахограф є частиною заводської комплектації автомобіля, та він не встановлювався індивідуально, у зв`язку із чим, не потребує окремої додаткової документації. Стосовно наявності у водія індивідуальної контрольної книжки водія, зазначено про те, що її ведення передбачено для водіїв які керують транспортними засобами, що тахографом не обладнані. В листі наголошено на тому, що відповідно до пп. 4 п. 5 наказу №340 Міністерства Транспорту та Зв`язку України «Про затвердження положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів» від 07.06.2010 року обов`язок здійснення перевірок щодо наявності встановлених тахографів покладений на Державну службу України з безпеки на транспорті виключно на транспортних засобах, якими здійснюються міжнародні автомобільні перевезення. У зв`язку із чим позивач наполягав на задоволенні позову.

Ухвалою суду від 20 травня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 11 липня 2019 року, первісного відповідача Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області, було замінено належним - Державною службою України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: 01135, м. Київ, п-т. Перемоги, буд. 14, ), розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, засідання для розгляду справи по суті замінено підготовчим засіданням, строк проведення якого продовжений на 30 днів, та проведення підготовчого засідання призначено на 06 серпня 2019 року.

Крім того, позивача зобов`язано представити суду відомості стосовно обладнання транспортного засобу RENAULT MANAGER, державний номер: НОМЕР_1 , тахографом, та відомості про ведення індивідуальної контрольної книжки водія.

Ухвалою суду від 06 серпня 2019 року підготовче провадження у справі закрите, проведення судового засідання для розгляду справи по суті призначено на 19 серпня 2019 року.

Представники сторін, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явились.

Керуючись положеннями ч. 9 ст. 205 КАС України, за якими, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд приходить до висновку про можливість провести розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Комплект» є юридичною особою, зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з кодом 13532916, одним з видів діяльності якого є діяльність автомобільного вантажного транспорту (а.с. 9, 12).

Згідно із договором оренди транспортного засобу 01-1/2019-1 від 01 березня 2019 року, позивач, в особі директора Білого А.І. , є орендарем транспортного засобу - спеціалізованої вантажної платформи марки RENAULT MANAGER, державний номер: НОМЕР_1 , 1997 року випуску (а.с. 15,16).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - спеціалізованої вантажної платформи марки RENAULT MANAGER, державний номер: НОМЕР_1 , 1997 року випуску, повна маса транспортного засобу становить 18 тон, маса т/з без навантаження - 9,4 тони (а.с. 17).

Згідно із протоколом №00108-02841-17 від 18.08.2017 року перевірки технічного стану транспортного засобу RENAULT MANAGER, державний номер: НОМЕР_1 , відомості про переобладнання зазначеного транспортного засобу відсутні. Після технічного контролю т/з визнаний технічно справним. Дата наступного проходження обов`язкового технічного контролю - не пізніше 18.08.2018 року (а.с. 52).

20 березня 2019 року Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області на підставі направлення на перевірку №009928 від 18 березня 2019 року, було проведено перевірку транспортного засобу RENAULT, державний номер: НОМЕР_1 , який на підставі договору оренди перебуває у користуванні ТОВ «Комплект».

За наслідками цієї перевірки 20 березня 2019 року посадовими особами Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області був складений акт № 091737 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зазначено, що під час перевірки виявлено порушення, яке полягає у тому, що під час надання послуг з перевезень вантажів згідно із ТТН №105 від 20 березня 2019 року за замовленням ТОВ «Лисичанська інженерно-будівельна компанія», перевізник ТОВ «Комплект» не забезпечив наявність на зазначеному транспортному засобі, державний номер: НОМЕР_1 , у водія ОСОБА_1 , протоколу перевірки та адаптації тахографа, передбаченого ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», за що передбачена відповідальність встановлена ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме за надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений у ст. 48 цього Закону, а саме відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа (а.с. 20).

Листом відповідача від 04 квітня 2019 року за вих. №22 позивача повідомлено про складання вищевказаного акту, та запрошено на розгляд справи комісією до Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області на 09 квітня 2019 року (а.с. 19).

09 квітня 2019 року відповідачем була ухвалена постанова про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу №081163, в сумі 1700,00 грн., за порушення ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», за що відповідальність передбачена ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» (а.с. 23).

Листом відповідача від 17 квітня 2019 року за вих. №29 позивача повідомлено про ухвалення вищевказаної постанови, а також про необхідність сплатити адміністративно-господарський штраф у встановленій в постанові сумі, не пізніше 15 днів після отримання її копії, про що повідомити відповідача (а.с. 22).

Правовідносини сторін, що виникають у сфері організації та діяльності автомобільного транспорту регулюються нормами ЗУ «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001р. №2344-Ш (надалі по тексту Закон №2344-Ш), Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 24 червня 2010 №385 (далі по тексту Інструкція №385) та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2010р. за №946/18241, Порядком обліку карток, що використовуються в цифрових контрольних пристроях (тахографах), затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України 30 травня 2013р. №340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2010р. №964/23496, постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006р. №1567 Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті. Європейською угодою щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) до якої Україна приєдналася Законом України «Про приєднання до ЄУТР» від 07 вересня 2005 р. №2819-ІV (далі по тексту ЄУТР).

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 статті 18 Закону України "Про автомобільний транспорт", положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

24.06.2010 року Міністерством транспорту та зв`язку України на виконання вимог законодавства про автомобільний транспорт видано наказ № 385 про затвердження Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі - Інструкція №385). Цю Інструкцію розроблено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)(далі - ЄУТР), Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року N 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, а також Законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух». Вона визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Пунктом 1.4 Інструкції №385 встановлено, що контрольний пристрій (тахограф) це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Згідно із п. 2.1 Інструкції № 385, виробники транспортних засобів здійснюють установлення тахографів згідно з вимогами ЄУТР ( 994_016).

Відповідно до положень Інструкції №385, ПСТ це пункт сервісу тахографів, спеціально облаштовані виробничі ділянки для надання послуг щодо установлення та технічного обслуговування тахографів суб`єктами господарювання (резидентами України), що виконують передбачені ЄУТР ( 994_016 ) функції "майстерні або механіка" та внесені Мінінфраструктури як компетентним органом з виконання ЄУТР до переліку уповноважених суб`єктів господарювання (далі - Перелік);

Відповідно до п. 2.2. Інструкції, ПСТ установлюють тахографи на транспортні засоби, що перебувають в експлуатації, та виконують роботи з технічного обслуговування тахографів згідно із замовленнями перевізників відповідно до вимог ЄУТР ( 994_016 ), а також виробників тахографів та транспортних засобів.

Відповідно до положень Інструкції №385, адаптація тахографа до транспортного засобу це оновлення або підтвердження параметрів автомобільного транспортного засобу, що зберігаються у пам`яті тахографа, до яких залежно від типу тахографа належать: ідентифікаційний номер (VIN-код) та номерний знак (цифри та літери, нанесені на номерному знаку, - VRN) автомобільного транспортного засобу, розмір застосованих пневматичних шин, результати визначення константи тахографа "k", характеристичного коефіцієнта автомобільного транспортного засобу "w", ефективного кола шини "l", а також показники часу, пробігу, граничного значення швидкості, на яке налаштований обмежувач швидкості транспортного засобу (за наявності).

Згідно із п. 2.7 Інструкції № 385, за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1. ПСТ надає один примірник зазначеного протоколу перевізнику, а другий залишає собі і зберігає разом з тахокартою або у разі цифрового тахографа - з роздруківкою та електронними файлами, що підтверджують достовірність наведених у протоколі даних. Протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу зберігають протягом трьох років з дати проведення робіт.

Пунктом 3.3 Інструкції, визначено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа -особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена Європейською угодою щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Пунктом 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340, встановлено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тон повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Разом з цим, цей же розділ Положення «Облік робочого часу» містить пункт 6.3, який визначає, що водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.

Таким чином, розділ VI Положення містить два альтернативних варіанта обліку робочого часу: для транспортних засобів, обладнаних тахографами, та транспортних засобів, не обладнаних тахографом.

Отже, обов`язок мати протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу корелює з обладнанням транспортного засобу таким тахографом, в разі ж його відсутності, Положення визначає інший спосіб обліку робочого часу, а отже і інші документи, які ці обставини встановлюють та підтверджують.

Перелік документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення наведено у Закону України від 5 квітня 2001 року № 2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-ІІІ).

Відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року №2344-III (далі - Закон №2344-III), автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, визначений даною статтею перелік документів не є вичерпним.

Виходячи з положень зазначеної норми, окрім наведених у статті документів, можуть бути і інші, передбачені законодавством України.

До таких згідно із пунктом 3.3. Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24 червня 2010 року № 385, відносяться протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, заповнені тахокарти у кількості у кількості, передбаченому ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом. Такі документи повинні мати при собі водії транспортних засобів, що здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами з повною масою понад 3,5 тонн.

Аналогічного висновку дійшов Вищий адміністративний суд України в своїй ухвалі від 17 лютого 2016 року у справі К/800/19930/15.

У зв`язку із наведеним, посилання позивача на те, що протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу повинен мати при собі лише водій транспортного засобу, що здійснює міжнародні перевезення а не внутрішні, суд відкидає.

З матеріалів справи встановлено, та не заперечується позивачем, що повна маса транспортного засобу - спеціалізованої вантажної платформи марки RENAULT MANAGER, державний номер: НОМЕР_1 , 1997 року випуску, становить 18 тон. Позивачем зазначено, що та тахограф є частиною заводської комплектації автомобіля а тому не підлягає адаптації.

На підтвердження цього позивачем надано копію протоколу перевірки стану транспортного засобу № 00108-02841-17 (бланк АК № 040854). Разом з тим, суд не бере до уваги зазначені обставини з огляду на те, що у вказаному протоколі дата наступного проходження обов`язкового технічного контролю зазначена не пізніше 18.08.2018 року, проте перевірка позивача відбулася 20.03.2019 року, тобто після спливу дії означеного протоколу. Крім того, із наданої копії технічного паспорту неможливо встановити чи дійсно тахограф є частиною автомобіля у заводській комплектації. Інших доказів (протоколів перевірки технічного стану транспортного засобу) чинних станом на час здійснення перевірки позивачем суду не надано, як не надано доказів відповідності тахографа державним стандартам, та відсутності потреби в його перевірці та адаптації.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджений постановою КМУ від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок №1567).

За правилами абзаців другого, третього та десятого пункту 15 цього нормативного акту ( в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 320) , під час проведення рейдової перевірки Укртрансбезпекою перевіряється виключно:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344-ІІІ документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону № 2344-ІІІ;

додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів.

З метою встановлення додержання водієм режиму праці та відпочинку Укртрансбезпека вправі перевіряти протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, заповнені тахокарти у кількості, передбаченій ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Виходячи з наведеного, доводи позивача про відсутність підстав для здійснення перевірки у водія протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу є безпідставними.

Однією з підстав відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачених статтею 60 Закону № 2344-ІІІ, є надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48цього Закону.

Позивачем не заперечується той факт, що 20 березня 2019 року ТОВ «Комплект», як перевізником під час надання послуг з перевезень вантажів згідно із ТТН № Р105 від 20.03.2019 року, надавались послуги з перевезення вантажів без оформлення протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку, що в діях останнього наявний факт правопорушення, передбаченого статтею 60 Закону № 2344-ІІІ, що свідчить про правомірність ухвалення контролюючим органом постанови про застосування до позивача стягнення у виді адміністративно-господарського штрафу.

Аналогічні висновки наведені Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 17.02.2016 року у справі К/800/19930/15, та в постанові від 29.03.2017 року у справі № К/800/16628/15 (№813/5710/14).

У підсумку суд зазначає, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Оцінюючи в силу положень ст.ст. 72,73, 90 КАС України представлені позивачем письмові докази у їх сукупності та вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, у зв`язку із чим, враховуючи наявність у відповідача підстав для проведення відповідної перевірки, та встановлення здійснення позивачем вантажних перевезень без протоколу перевірки та адаптації тахографа, що жодним чином позивачем не спростовано, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно застосовано до позивача стягнення у виді адміністративно-господарського штрафу шляхом ухвалення спірної постанови № 081163 від 09 квітня 2019 року, у зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2,5-14,19-22,72-78,94,132-143,159-165,192-205,241-247,255,295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Комплект" (місцезнаходження: 87502, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Таганрозька, буд. 1, ) до Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області (місцезнаходження: 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна, буд. 11-1, ) про визнання незаконною та скасування постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу - відмовити.

Рішення ухвалене та підписане у нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 19 серпня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров