Справа № 640/13831/19
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

13 серпня 2019 року м. Київ № 640/13831/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шулежко В.П., розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї документи Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними дій, скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - позивач) з позовом до Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправними дій, скасування постанови про накладення штрафу від 11.07.2019 ВП №59165009.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2019 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів сплати судового збору.

Отримання копії вказаної ухвали підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником Головного управління ДФС у м. Києві подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання позивач посилається на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не має можливості сплатити судовий збір у зв`язку з відсутністю коштів, призначених на цю мету, та, посилаючись на положення частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір», просить звільнити Управління від сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Водночас, статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачені умови, коли враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Зокрема, якщо:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, підстави звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення чітко урегульовано законом. Наведені позивачем у клопотанні обставини не свідчать про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, передбачених ст. 133 КАС України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для зменшення чи відстрочення його сплати.

Варто зазначити, що обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду.

Враховуючи викладене, в розумінні статті 8 Закону України «Про судовий збір» позивач не є суб`єктом, на якого поширюються положення вказаного Закону щодо відстрочення сплати або звільнення від сплати судового збору, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, виявлені недоліки позовної заяви, встановлені в ухвалі суду від 29.07.2019, Головне управління ДФС у м. Києві у визначений судом строк станом на момент прийняття даної ухвали не усунуто.

Інших доказів та матеріалів на виконання вимог ухвали суду від 29.07.2019 позивачем не подано.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, зважаючи на достатній час для усунення недоліків позовної заяви та час, суд вважає, що позовну заяву слід повернути позивачу.

Згідно з частиною восьмою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169, ст. 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними дій, скасування постанови про накладення штрафу повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви разом з доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст.256 КАС України. Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293-297 КАС України.

Суддя В.П. Шулежко