Справа № 367/4141/17
Суддя: Карабаза Н. Ф.
Дата ухвалення: 2018-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №367/4141/17
Провадження № 2-а/367/204/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі Когут К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ірпінського об`єднаного управління пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Ірпінського об`єднаного управління пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. В позовній заяві позивач вказує, що 29.03.2017 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась до відповідача із заявою № 1164 про призначення пільгової пенсії за віком. 28.08.1995 року її було прийнято на посаду врача-радіолога радіологічного відділення № 1 Луганського обласного онкологічного диспансеру (наказ № 152-к від 29.08.1995 року). За результатами атестації за вказаною посадою підтверджено право особи, яка її займає можливість виходу на пенсію за віком на пільгових умовах (наказ № 33 від 18.08.1994 року) за списком № 1. 18.03.1996 року, згідно наказу № 63 від 18.03.1996 року управління охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації, Луганській обласний онкологічний диспансер перейменовано в Луганській клінічний онкологічний диспансер. За результатами атестації підтверджено право виходу на пенсію за віком на пільгових умовах ( наказ №76 від 17.09.1999 року) за займаною нею на той час посадою за списком № 1. 01.02.2002 року, згідно наказу № 14 від 05.02.2002 року радіологічне відділення № 1 перейменовано у відділення променевої терапії, в зв`язку з чим назву посади, яку вона обіймала було змінено на назву - лікар променевої терапії. За результатами атестації за вказаною посадою підтверджено право особи, яка її займає можливості виходу на пенсію за віком на пільгових умовах (наказ №19 від 21.02.2002 року) за списком № 1. Згідно наказу № 68 від 22.02.2007 року за результатами атестації за вказаною посадою підтверджено право особи, яка її займає, можливості виходу на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1. Згідно наказу № 76-к від 23.02.2012 року за результатами атестації за вказаною посадою підтверджено право особи, яка її займає, можливості виходу на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1. 30.09.2014 року, згідно наказу №105/1-к від 23.10.2014 року її було звільнено з займаної посади за власним бажанням згідно ст.38 КЗПП України. 12.01.2015 року, згідно наказу № 21-к від 12.01.2015 року її було прийнято на посаду лікаря - радіолога Філії Медичного центра Кібер Клініки Спіженка. Згідно наказу № 64 від 27.07.2011 року за результатами атестації за вказаною посадою підтверджено право особи, яка її займає, можливості виходу на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1. Згідно наказу № 04/08 від 18.07.2016 року за результатами атестації за вказаною посадою підтверджено право особи, яка її займає, можливості виходу на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1. З 28.08.1995 року та по теперішній час була та є працівником установи охорони здоров`я, яка постійно і безпосередньо працювала та працює з радіоактивними речовинами з активністю на робочому місті більше 10 мілікюрі радію-226 або еквівалентною за радіо токсичністю кількості радіоактивних речовин, а також на гама-терапевтичних апаратах. 29.03.2017 року вона звернулась до позивача із офіційною заявою № 1164 про призначення пільгової пенсії за віком відповідно до визначених вище умов, передбачених до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». На час офіційного звернення до відповідача, тобто на 29.03.2017 року, при загальному трудовому стажі 27 років 0 місяців 7 днів, мала стажу роботи в особливо шкідливих умовах 21 рік З місяці 19 днів. При цьому вже досягла 46 річного віку, тобто мала всі підстави для призначення їй державної пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Незважаючи на це, розглянувши офіційне звернення відповідач прийняв рішення № 1164 від 04.04.2017 року про відмову в призначенні пенсії. Своє рішення відповідач обґрунтував тим, що у наданому нею офіційному документі-трудовій книжці не відображено повної інформації для призначення пільгової пенсії. Просила визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду у місті Ірпінь Київської області щодо відмови в призначені їй пенсії за віком на пільгових умовах та скасувати відповідне рішення відповідача за № 1164 від 04.04.2017 року, зобов`язати управління пенсійного фонду у місті Ірпінь Київської області зарахувати, вказаний в її трудовій книжці трудовий стаж за період часу з 28.08.1995 року по 30.09.2014 року на посадах лікаря - радіолога радіологічного відділення № 1 Луганського обласного онкологічного диспансеру, лікаря променевої терапії у відділення променевої терапії Луганського клінічного онкологічного диспансеру до стажу роботи, що надає право на пенсію за віком на пільгових умовах та призначити пенсію на пільгових умовах з дня досягнення нею 46 річчя, тобто з 17 березня 2017 року. 27.08.2018 року позивачем було подано заяву про зміну позовних вимог в якій вона вказує, що Ірпінським об`єднаним управлінням пенсійного фонду України Київської області 27.06.2018 р. було переглянуте прийняте раніше 04.04.2017 р. рішення про відмову їй в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та винесено нове, згідно якого з 18.03.2017 р. ОСОБА_1 , була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1. Управлінням ПФУ м. Ірпінь було проведено нарахування пенсії з 18.03.2017 р., але заборгованість, яка виникла у зв`язку із несвоєчасними та незаконними діями УПФУ (на момент подання до пенсійного фонду заяви про призначення пенсії, Постанова № 637 п. 20 від 09.12.2015 р. вже діяла) за минулий час, виплачена не була. Враховуючи ту обставину, що їй призначена пенсія за пільговим Списком №1, але період з 18.03.2017 р. не сплачений в сумі 25978,92 грн. Починаючи з жовтня 2014 року вона постійно проживає у АДРЕСА_1 та працює у Медичному Центрі «Кібер Клініка Спіженка» на посаді лікаря-радіолога. Відповідну довідку з місця роботи про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії надавала УПФУ Київської області у м. Ірпінь, це було підтверджено комісією пенсійного фонду під час проведення перевірки у клініці. Також кожні півроку надає довідку з місця роботи про те, що дійсно постійно працює на посаді лікаря-радіолога Філії Медичний Центр «Кібер Клініка Спіженка» у с. Капітанівка Києво-Святошинського району. У зв`язку з воєнними діями на сході вона з сім`єю вимушена була переїхати на контрольовану територію України та знімати житло з 2014 року, забезпечувати та виховувати неповнолітню доньку, якій на час переїзду виповнилось 10 років, сина-студента. Вказує, що постійно знаходиться у матеріальній скруті, тому існує необхідність в отриманні законних коштів, пов`язаних із призначенням пенсії та щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі-пенсіонеру. Несвоєчасне вирішення УПФУ питання про призначення пенсії привело до виникнення заборгованості по виплаті пенсії та недоотриманні виплати щомісячної адресної допомоги ВПО за період з березня 2017 року. Таким чином, дії відповідача - УПФУ у м. Ірпінь Київської області - в непризначені своєчасно пенсії, що спричинило заборгованості на суму 29000,00 грн. та невиплати адресної допомоги як ВПО-пенсіонеру з березня 2017 року (6850 грн.), підпадають під визнання дії відповідача незаконними.Просила визнати дії відповідача - Управління пенсійного фонду у місті Ірпінь Київської області - протиправними у невиплаті заборгованості по пенсії; зобов`язати відповідача - Управління пенсійного фонду у місті Ірпінь Київської області - виплатити суму заборгованості за період з 18.03.2017 року по 30.06.2018 року в розмірі 29705,59 грн.; зобов`язати відповідача - Управління пенсійного фонду у місті Ірпінь Київської області - сприяти УПСЗН у м. Ірпінь в отриманні їй щомісячної адресної допомоги як пенсіонеру починаючи з березня 2017 року та судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні позивач - ОСОБА_1 та її адвокат Червоняк С.П. просили задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача Ірпінського об`єднаного управління пенсійного фонду України Київської області заперечувала щодо задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників процесу суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, згідно довідки від 17.11.2014 року № ОСОБА_1 взята на облік внутрішньо переміщених осіб. Фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Згідно рішення Управління пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області від 04.04.2017 року № 1164 ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії.

Згідно листа заступника начальника Ірпінського об`єднаного управління пенсійного фонду України Київської області Марченко О. О . від 27.07.2018 року № 6103/05 ОСОБА_1 було повідомлено, що згідно заяви від 31.05.2018 року та наданих документів, їй призначена пенсія за віком сп. 1 з 31.05.2018 року згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до рішення комісії № 13 від 11.06.2018 року про відновлення пенсії з моменту призупинення, управлінням проведено нарахування пенсії на липень 2018 року, основні відомості 2089,25 грн. (пенсія липня 2018 року) та на додаткові відомості у сумі («поточна» доплата за період з 31.05.2018 року по 30.06.2018 року). Розпорядженням управління від 27.06.2018 року пенсійна справа приведена відповідність та проведено нарахування пенсії з 18.03.2017 року та на серпень 2018 року проведено обчислення доплати за минулий час з урахуванням порядку з дати права, тобто з 18.03.2017 року. Дорахування «поточної» доплати за період з 01.05.2018 року по 31.07.2018 році в сумі 1570,02 грн., буде включена на серпень 2018 року та буде виплачуватися після прийняття порядку визначеного Кабінету Міністрів України. Період «відкладеної» доплати з 18.03.2017 року по 30.04.2018 року в сумі 2597 грн. обліковується окремо і буде виплачуватися на умовах окремого порядку визначеного Кабінетом Міністрів України.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII.

Згідно з нормами статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Нормами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Позиція пенсійного фонду щодо необхідності застосування норм Постанов Кабінету Міністрів, якими визначений порядок припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам, зокрема, у зв`язку зі скасуванням довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, у разі не підтвердження місця фактичного проживання пенсіонера, отримання інформації з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також необхідність повторного звернення для подальшого поновлення пенсії є безпідставними, оскільки пріоритетними для застосування у спірних правовідносин є саме вимоги статті 49 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 6 лютого 2018 року у справі № 263/7763/17 (провадження № К/9901/202/17).

Згідно ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Згідно до ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом. Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Суд зазначає, що у цій справі сам факт існування у позивача права на отримання пенсії не оспорюється сторонами. Суть права позивача є достатньо чіткою і передбачено діючим законодавством.

Суд враховує, що в силу положень статті 1 Протоколу №1 до Конвенції, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини вимоги щодо пенсії безперечно підпадають під дію цієї статті і вважаються майном, а майно, яке має особа-це конвенційне поняття права власності, та як абсолютне тлумачення, це те на що особа може розраховувати.

Перша і найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що буд-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Позбавлення власності можливо тільки "на умовах передбачених законом" і повинно переслідувати легітимну мету. Крім того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції, а тому, при будь-якому втручанні державних органів у право на мирне володіння майном повинно бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачем не надано достатніх та переконливих доказів для припинення виплати пенсії позивачу, тому суд вважає таке втручання не виправданим з урахуванням вимог статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Отже, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає дії Ірпінського об`єднаного управління пенсійного фонду України Київської області у невиплаті заборгованості по пенсії протиправними та вважає за необхідне зобов`язати Ірпінське об`єднане управління пенсійного фонду України Київської області виплатити ОСОБА_1 суму заборгованості по пенсії за період з 18.03.2017 року по 30.06.2018 року в сумі 29705,59 грн. Позовні вимоги в частині зобов`язати відповідача - Управління пенсійного фонду у місті Ірпінь Київської області - сприяти УПСЗН у м. Ірпінь в отриманні позивачу щомісячної адресної допомоги як пенсіонеру починаючи з березня 2017 року задоволенню не підлягають, оскільки Управління пенсійного фонду у місті Ірпінь Київської області не наділено такими повноваженнями.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 250, 255, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ірпінського об`єднаного управління пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії Ірпінського об`єднаного управління пенсійного фонду України Київської області у невиплаті заборгованості по пенсії - протиправними.

Зобов`язати Ірпінське об`єднане управління пенсійного фонду України Київської області виплатити ОСОБА_1 суму заборгованості по пенсії за період з 18.03.2017 року по 30.06.2018 року в сумі 29705,59 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення буде складено протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Суддя Н.Ф. Карабаза