Справа № 640/2937/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 серпня 2019 року № 640/2937/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування рішень,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - ГУ ДФС у м. Києві, відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати у повному обсязі податкові повідомлення-рішення відповідача від 08 листопада 2018 року № , № в частині неіснуючих порушень:

- п.п. «а», пп. 168.2.1, п. 168.2 статті 168, з урахуванням вимог п.п. «д» пп. 164.2.17, п. 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (далі - ПК України), що до незадекларованого доходу за 2017 рік в сумі 3 403 614, 90 грн. та неперерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб в сумі 612 650, 68 грн;

- п.п. 1.2, 1.3, п. 1.6-1 Підрозділу XX ПК України, що до неперерахування до бюджету військового збору за 2017 рік в сумі 51 054, 22 грн.

Ухвалою суду від 25 березня 2019 року було відкрито провадження в даній справі та вирішено, у зв`язку з її належністю до категорії справ незначної складності у відповідності до вимог статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), враховуючи вимоги статті 257 КАС України, здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року у справі № 754/6345/18, яким встановлено порушення порядку звернення стягнення на предмет іпотеки, що свідчить про відсутність правових підстав для прощення ПАТ «УКРСОЦБАНК» залишку заборгованості позивача за кредитним договором та, відповідно, виникнення обставин прощення (анулювання) боргу в розмірі 3 403 614, 90 грн.

Крім того, позивач наголошує про неможливість застосування вимог абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 статті 164 ПК України у зв`язку із спливом строків позовної давності.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому він просить відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог з огляду на відповідність вимогам законодавства дій щодо проведення перевірки позивача та рішень, прийнятих за результатами її здійснення.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу про проведення позапланової невиїзної перевірки від 21 вересня 2018 року № 14282 була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податків, прощеного (анульованого) кредитором ПАТ «УКРСОЦБАНК» () фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

У зв`язку з технічною помилкою допущеною у наказі ГУ ДФС у м. Києві від 21 вересня 2018 року № 14282, був винесений наказ від 02 жовтня 2018 року № 14765 «Про внесення змін до наказу ГУ ДФС у м. Києві від 21.09.2018 № 14282».

Позивач у 2017 році, відповідно даних ЦБД ДРФО ДФС України, мав взаємовідносини з ПАТ «УКРСОЦБАНК» та отримав оподатковуваний дохід як додаткове благо у вигляді основної суми боргу, анульованої кредитором.

Позивачу було направлено лист ГУ ДФС у м. Києві від 30 травня 2018 року №25502/Ф/26-15-13-04-20 щодо подання уточнюючої декларації про майновий стан та доходи за 2017 рік та декларування доходу як додаткове благо.

На лист ГУ ДФС у м. Києві від 30 травня 2018 року № 25502/Ф/26-15-13-04-20 про подання уточнюючої декларації про майновий стан та доходи за 2017 рік та декларування доходу, отриманого як додаткове благо, позивачем уточнююча декларація про майновий стан і доходи та інформація не надані.

ПАТ «УКРСОЦБАНК» подано до контролюючого органу податковий розрахунок за формою 1-ДФ за IV кв. 2017р., в якому відображено нарахований та виплачений дохід у вигляді анулювання (прощення) боргу за ознакою доходу - 126 (дохід, отриманий як додаткове благо) ОСОБА_1 в загальній сумі 3 403 614, 90 грн.

На лист ГУ ДФС у м. Києві від 12 червня 2018 року № 27101/10/26-15-13-04-22 ПАТ «УКРСОЦБАНК» направило відповідь листом від 26 червня 2018 року № 05.6-12/79- 685, в якому підтвердило інформацію, зазначену в податковому розрахунку за формою №1-ДФ, щодо отриманого доходу ОСОБА_1 у вигляді основної суми боргу (кредиту), анульованого ПАТ «УКРСОЦБАНК» та надало копію довідки №1914 від 25 грудня 2017 року про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу, в якій зазначено, що на позичальника покладається обов`язок сплати податку на доходи фізичних осіб з суми анульованого боргу.

Таким чином, перевіркою встановлено, що фізичною особою ОСОБА_1 не задекларовано загальний річний оподатковуваний дохід за 2017 рік, отриманий у вигляді додаткового блага, у сумі 3 403 614, 90 грн., в податковій декларації про майновий стан і доходи, та не сплачено податок на доходи фізичних осіб з таких доходів.

На підставі наведених висновків, оскільки позивачем не було сплачено податок на доходи фізичних осіб та військовий збір виходячи з суми отриманого додаткового блага у розмірі 3 403 614, 90 грн., відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення від 08 листопада 2018 року:

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб у розмірі 612 650, 68 грн. та визначено 153 162, 67 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання зі сплати військового збору у розмірі 51 054, 22 грн. та визначено 12 763, 56 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 червня 2008 року між ОСОБА_1 та АКБ CP «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є ПАТ «УКРСОЦБАНК», був укладений договір споживчого кредиту № 028/25-308 на суму 131 000, 00 $ строком до 18 червня 2033 року.

Згідно з п.1.3.1 укладеного договору, сторони для забезпечення кредитного договору уклали договір іпотеки № 028/15-350, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Бочаровою С.В та зареєстрований в реєстрі за № 2436. Згідно з укладеними договором іпотеки, ОСОБА_1 передав ПАТ «УКРСОЦБАНК» як іпотекоутримувачу трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 68,8 кв.м. яка належить позивачеві по праву власності, заставною вартістю 154 926, 56 $ (п.1.2 договору).

29 січня 2014 року ПАТ «УКРСОЦБАНК», надіслав позивачеві письмову вимогу про дострокове виконання умов кредитного договору у зв`язку з відсутністю своєчасного погашення позивачем кредитної заборгованості.

07 грудня 2017 року державним реєстратором Хохичем Р.В. було здійснено перереєстрацію речових прав, а саме права власності на квартиру АДРЕСА_1 , на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК».

У зв`язку з цим, ПАТ «УКРСОЦБАНК» сформовано довідку № 1914 від 27 грудня 2017 року про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу, відповідно до якої підтверджується отримання банком права власності на предмет іпотеки та прощення (ануляцію) позивачу залишку заборгованості за договором кредиту № 028/25-308 від 18 червня 2008 року в розмірі 152 236, 10 доларів США та пені 46 612, 15 доларів США. Встановлено, що до складу річного доходу позивача за 2017 рік включається дохід у вигляді основної суми прощеного (анульованого) боргу в розмірі 125 552, 25 доларів США, що становить 3 403, 614, 90 грн.

Відповідно до вимог статті 163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента є, в тому числі, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно з п. 164.1 статті 164 ПК України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до вимог абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 статті 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді, зокрема, основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Тобто, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням виключно до закінчення строку позовної давності.

Так, приписами Цивільного кодексу України для відповідних правовідносин встановлюється загальний строк позовної давності тривалістю у 3 роки, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (статті 256, 257 ЦК України).

При цьому, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (ч.ч. 1, 5 статті 261 ЦК України).

Як вже зазначалось, 29 січня 2014 року ПАТ «УКРСОЦБАНК» надіслало позивачеві письмову вимогу про дострокове виконання умов кредитного договору у зв`язку з відсутністю своєчасного погашення позивачем кредитної заборгованості, в якій від позивача вимагалось погасити заборгованість зо договором до 07 лютого 2014 року.

Отже, трирічний строк позовної давності, в даному випадку, закінчився у лютому 2017 року.

Водночас, обставини прощення (анулювання) ПАТ «УКРСОЦБАНК» боргу позивача в розмірі 125 552, 25 доларів США, що становить 3 403, 614, 90 грн., мали місце лише у грудні 2017 року, тобто поза межами строку позовної давності.

Таким чином, вимоги абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 статті 164 ПК України не можуть бути застосовані до правовідносин, що досліджуються судом в межах розгляду даної справи, а тому, відповідно, безпідставною є позиція відповідача щодо визначення за позивачем обов`язку сплати податків та зборів (податок на доходи фізичних осіб, військовий збір) на суму прощеного (анульованого) боргу в розмірі 125 552, 25 доларів США, що становить 3 403, 614, 90 грн., оскільки така сума коштів не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу ОСОБА_1 . А тому, протиправними та такими, що підлягають скасуванню в судовому порядку повністю, є оскаржувані податкові повідомлення-рішення, які ґрунтуються на таких висновках контролюючого органу.

Щодо посилання позивача на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року у справі № 754/6345/18, суд звертає увагу, що згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, таке судове рішення було скасоване ухвалою від 05 липня 2019 року у цій же справі.

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки оскаржувані рішення не відповідають всім наведеним вище критеріям,

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у м. Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, 33/19; ) про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 08 листопада 2018 року № , № .

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві у розмірі 8 296, 31 грн. (вісім тисяч двісті дев`яносто шість гривень тридцять одна копійка).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону №2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.І. Келеберда