Справа № 309/2337/19
Суддя: Лук'янова О. В.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/2337/19
Провадження № 2-а/309/69/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" серпня 2019 р. м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Лук`янової О.В.

за участю: секретаря судового засідання Орос В.М.

представника позивача Суринця В. В .

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Хуст адміністративну справу за позовом Хустського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області до громадянки Казахстану ОСОБА_2 про примусове видворення за межи України,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, посилаючись на те, що:

-14 травня 2019 року працівниками Хустського РВ ГУДМС України в Закарпатській області у ході проведення профілактичних заходів щодо нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері під умовною назвою «Мігрант» було виявлено громадянку Казахстану - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-у ході перевірки та наданих пояснень особу ОСОБА_2 встановлено: копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , від 12 лютого 2010 року, виданого Дондушенским ЗАГС с.Клімануци Ятакського району Республіки Молдова, та копією паспорту громадянина Республіка Казахстан, НОМЕР_3 , виданого відділом внутрішніх справ Темірської райради Актюбінської області 30 вересня 1992 року;

-з зібраних відносно неї матеріалів вбачається, що ОСОБА_2 в 1994 році приїхала в смт.Вишково Хустського району Закарпатської області з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де разом з ним прожила до 2000 року, після чого ОСОБА_3 її залишив, а вона залишилася проживати в смт.Вишково сама, заробляючи на проживання працею по домогосподарству у громадян смт.Вишково;

-на даний час ОСОБА_2 проживає з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-документи для перебування та проживання на території України ОСОБА_2 не оформляла, постійної роботи не має, повернутись на територію Республіки Казахстан або звернутись в Посольство Казахстану в м.Київ вона не має можливості через відсутність коштів;

-свідоцтво про народження та паспорт нею втрачені,

звернувся до суду з адміністративним позовом та просить: видворити громадянку Казахстану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України; у порядку п.3 ч.2 ст.371 КАС України звернути рішення до негайного виконання.

В судовому засіданні представник Хустського РВ ГУДМС України в Закарпатській області Суринець В.В. позов підтримав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги фактично визнала.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 14 травня 2019 року під час проведення профілактичних заходів щодо нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері в м.Хуст та Хустському районі під умовною назвою «Мігрант» було виявлено громадянку Казахстану - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на території України без наявних законних підстав, які б надавали право законного перебування її на території України на визначений термін.

Згідно постанови про накладання адміністративного стягнення начальника Хустського РВ ГУДМС України у Закарпатській області Суринця В.В. від 14 травня 2019 року громадянку Казахстану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1700грн. за порушення нею міграційного законодавства щодо продовження строку перебування в Україні /а.с.16/.

Відповідно до рішення про примусове повернення з України від 22 травня 2019 року заступником начальника Хустського РВ ГУДМС України у Закарпатській області Бабцем В.І. вирішено примусово повернути з України громадянку Казахстану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано її до 6 червня 2019 року покинути територію України /а.с.13-15/.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» /далі Закон/.

Відповідно до ч.16 ст.4 Закону: іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Відповідно до ст.9 Закону: іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку. Іноземці та особи без громадянства під час проходження прикордонного контролю у пунктах пропуску через державний кордон зобов`язані подати свої біометричні дані для їх фіксації. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.25 Закону: іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій. Рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення.

Відповідно ч.ч.1,5 ст.26 Закону: іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідно до ч.8 ст.26 Закону: примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Відповідно до ст.31 Закону встановлено вичерпний перелік підстав за яких забороняється примусове повернення чи примусове видворення або видача чи передача іноземця та особи без громадянства.

Так, іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн:

-де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

-де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

-де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

-де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Забороняється колективне примусове видворення іноземців та осіб без громадянства.

Іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону та статтею 13 Закону України «Про імміграцію».

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до ч.1 ст.288 КАС України: позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 із заявою про її добровільне повернення за межі України до міграційної служби не зверталася, строк її перебування в Україні закінчився в 1994 році, рішення від 22 травня 2019 року Хустського РВ ГУДМС України у Закарпатській області про її примусове повернення із України не оскаржувала, в судовому засіданні позов фактично визнала, не навіла підстав, за яких забороняється примусове видворення за межі України, передбачені ст.31 Закону, та статусу біженця відповідач не отримувала.

За таких підстав, суд дійшов висновку про обґрунтованість підстав вважати, що відповідач ухилятиметься від виїзду з території України в добровільному порядку, про що свідчить порушення нею законодавства України, відсутність документа на право перебування в Україні, на підставі якого вона може самостійно покинути територію України, а також відсутність у неї законних підстав перебування та проживання на території України.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 5-15, 72-79, 241-246, 250, 255, 257, 288 КАС України, ст.ст.4, 9, 25, 26, 30, 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Хустського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області /місце знаходження: 90400, м.Хуст Закарпатської області, вулиця 900 річчя Хуста, №29; код в 8/ до громадянки Казахстану ОСОБА_2 /місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційного номеру облікової картки платника податків не має; паспорту не має/ про примусове видворення за межи України, - задовольнити повністю.

Примусово видворити за межі України громадянку Казахстану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допустити негайне виконання рішення суду.

Повне судове рішення складено 12 серпня 2019 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково - у відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу VIІ Перехідних положень КАС України, - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Хустський районний суд в десятиденний строк з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хустського

районного суду: Лук`янова О.В.