Справа № 420/1886/19
Суддя: Цховребова М. Г
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1886/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Цховребова М.Г., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії відповідача у перерахунку раніше призначеної пенсії позивачу на підставі довідки від 28.08.2012 року № 1.6.27-155 «Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій», за посадою заступника керівника польотів (оперативного чергового) центру організації повітряного руху служби аеронавігаційного обслуговування РСП, наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату заборгованості пенсії за минулий час позивачу із розрахунку 86% від грошового забезпечення для обчислення пенсії з 1 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року на підставі довідки від 28.08.2012 року № 1.6.27-155 «Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій», наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, враховуючи офіційний індекс інфляції, наданий Міністерством фінансів України з 2012 року по 2019 рік на користь позивача.

Ухвалами суду від 08.04.2019 року: відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; від 30.05.2019 року: розгляд справи по суті почато спочатку згідно з ч. 5 ст. 223 КАС України; від 01.07.2019 року: відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду частини позовних вимог.

В судове засідання 30.05.2019 року учасники справи та/або їх представники не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду. (а.с.81-83)

30.05.2019 позивачем до суду подано заяву, вхід. № 19512/19, в якій останній просить продовжити розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження. (а.с.86)

29.05.2019 року від представника відповідача до суду електронною поштою надійшло клопотання, вхід. № ЕП/3993/19, в якому останній просить здійснювати розгляд справи без участі представника головного управління. (а.с.84)

Третя особа про причини неявки її представника суд не повідомила, заяви про відкладення судового розгляду до суду від неї не надійшло.

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ч. 3 ст. 194, ч.ч. 1, 3, 9 ст. 205 КАС України, суд дійшов висновку про можливість продовжити судовий розгляд за даною явкою у письмовому провадженні.

Згідно змісту позовної заяви та відповіді на відзив, позивач обґрунтовує заявлені вимоги із зазначенням таких фактичних обставин:

- позивач, підполковник запасу, був військовослужбовцем з 1973 року. Наказом Міністра оборони України від 19.10.1999 р. № 600 позивач був відряджений у розпорядження Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, де він проходив службу на різних посадах та отримував грошове забезпечення. Наказом заступника Міністра оборони України від 27.10.2005 р. № 45 звільнений у запас. Виключений зі списків особового складу Одеського РСП (регіонального структурного підрозділу) Державного підприємства обслуговування повітряного руху України наказом директора Одеського РСП від 21.11.2005 р. № 92/к з посади заступника керівника польотів Одеського РСП;

- при звільнені з Украероруху позивачу була видана довідка про розмір грошового забезпечення, на підставі якої Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувало йому з 1 грудня 2005 року пенсію за вислугу 32 років в розмірі 86 відсотків грошового забезпечення. Пенсійна справа - ЮО 107674;

- 14.02.2019 року при перегляді особової справи, що знаходиться в архіві Одеського обласного військового комісаріату позивач виявив довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 28.08.2012 року № 1.6.27-155, яка надійшла до Одеського обласного військового комісаріату від 04.09.2012 року вх. № 6845 з Державного Підприємства обслуговування повітряного руху України та була спрямована до Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області від 06.09.2012 року вих. 819, з метою перерахунку пенсії звільненим військовослужбовцям, які були відряджені для проходження військової служби в Украерорухі;

- наказом директора Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 28.12.2011 року № 623/0 «Про підвищення посадових окладів військовослужбовцям, які відряджені до Украероруху» з 01.01.2012 р. збільшено розмір грошового забезпечення за прирівняною посадою заступника керівника польотів (оперативного чергового) центру організації повітряного руху служби аеронавігаційного обслуговування РСП. На підставі цього наказу і видано довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій від 22.08.2012 року № 1.6.27-155. Однак, ГУПФ України в Одеській області не прийняло довідку до виконання, не сповістило позивача про її отримання та відмову в виконанні перерахунку пенсії відносно неї, і спрямувало її до архіву;

- згідно з довідкою про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 28.08.2012 року № 1.6.27-155, виданою Державним підприємством обслуговування повітряного руху України станом на 1 січня 2012 року, посадовий оклад за посадою, яку позивач обіймав, значно збільшено. На підставі цієї довідки Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повинно було провести перерахунок пенсії, однак, з вини пенсійного фонду перерахунок пенсії проведено не було;

- з метою перерахунку пенсії, позивач з відповідною заявою від 15.02.2019 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, щодо виправлення даної помилки та зробити перерахунок пенсії відповідно наданої їм довідки від 28.08.2012 року № 1.6.27-155. Однак, своїм листом від 01.03.2019 року № 320/Г-11 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області відмовило позивачу в реалізації даної довідки, мотивуючи тим, що така довідка їм не надходила, що суперечить наявним доказам, з яких видно, що довідка від 06.09.2012 року вих. № 819 була їм направлена. Це свідчить про їх противоправні дії та повну бездіяльність у вирішені питання про перерахунок пенсії;

- довідка оформлена згідно з додатком № 2, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45;

- той факт, що відбулася фактична зміна розміру грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, підтверджується довідкою «Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій», наданою цим підприємством від 28.08.2012 року № 1.6.27-155;

- аналогічна правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду України від 10 травня 2016 року у справі № 522/19979/14-а та постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17 та від 6 листопада 2018 року у справі № 522/3093/17, які дійшли висновку, що пенсія військовослужбовцям, відрядженим до Украероруху, підлягає перерахунку відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв`язку зі зміною розміру грошового забезпечення на підставі наказу державного органу, якому Кабінет Міністрів України делегував своє право визначити розміри посадових окладів, тобто на підставі наказу Украероруху.

Згідно відзиву на позовну заяву, відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, із зазначенням таких підстав:

- механізм взаємодії щодо видачі та надіслання довідок про грошове забезпечення між державними органами, де особа проходила службу до та після відрядження, є чітко визначеним та не може бути порушеним;

- положеннями законодавства передбачено лише право осіб отримувати оклади за посадами, займаними зазначеними особами в державних органах, установах та організаціях, до яких вони відряджені. Однак, будь-якого права щодо самостійного визначення та зміни розмірів відповідних посадових окладів такими державними інституціями не закріплено, а тому й не було делеговано Кабінетом Міністрів України. З огляду на вищевикладене, наказ Украероруху від 28.12.2011 № 623/о «Про підвищення посадових окладів військовослужбовцям, які відряджені до Украероруху» не відповідає Порядку № 45, відповідно до якого перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться лише у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення, а не будь-яким іншим органом. В свою чергу, від Міноборони також не надходило жодного повідомлення про підстави проведення перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям з 01.01.2012 відповідно до наказу Украероруху від 28.12.2011 № 623/о;

- при проведенні перерахунку призначених пенсій головне управління визначає їх максимальний розмір відповідно до статті 13 Закону № 2262, що застосовується до всіх осіб, які отримують пенсію згідно з Законом № 2262. Протягом періоду, коли мали місце спірні правовідносини, а саме з 01.01.2012 по 31.12.2012, частина третя статті 13 Закону № 2262 діяла в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI та передбачала, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1,-100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів. Таким чином, похідна позовна вимога щодо здійснення перерахунку пенсії за минулий час із розрахунку 86 відсотків від грошового забезпечення є безпідставною.

Від третьої особи пояснення щодо позову та/або відзиву до суду не надійшли.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю, з таких підстав.

Судом встановлено, що 15.02.2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою, вхід. № 320/Г-11 (а.с.19-20), в якій просив здійснити перерахунок та виплату заборгованості пенсії на його користь за минулий час, виходячи із розрахунку 86 відсотків від розміру грошового забезпечення на підставі довідки від 28.08.2012 року № 1.6.27-155 «Про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій», наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України за період: з 1 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року, враховуючи офіційний індекс інфляції, наданий Міністерством фінансів України з 2012 року по 2019 рік.

Відповідно до змісту вказаної заяви, її подано з таких підстав, зокрема:

- 14.02.2019 року при перегляді особової справи, що знаходиться в архіві Одеського обласного військового комісаріату, позивач виявив довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 28.08.2012 року № 1.6.27-155, яка надійшла до Одеського обласного військового комісаріату від 04.09.2012 року (вх. № 6845) з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України та була спрямована до Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області від 06.09.2012 року (вих. 819) з метою перерахунку пенсії звільненим військовослужбовцям, які були відряджені для проходження військової служби в Украерорухі;

- однак, ГУПФ України в Одеській області не прийняло довідку до виконання, не сповістило позивача про отримання довідки та відмову в виконанні перерахунку пенсії відносно неї, і спрямувало її до архіву;

- згідно з довідкою про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 28.08.2012 року № 1.6.27-155, виданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України станом на 1 січня 2012 року, посадовий оклад за посадою яку обіймав позивач, значно збільшено;

- на підставі цієї довідки Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області повинно було провести перерахунок пенсії, однак, з вини пенсійного фонду перерахунок пенсії проведено не було;

- згідно з абз. 9 п. 3 Постанови КМУ від 13.02.2008 року № 45 «Особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій підприємств та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами»;

- до речі, довідка оформлена згідно з додатком № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45;

- відповідно до статті 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку;

- крім того, позивач зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2009 р. № 74 «Особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами»;

- відповідно до Закону України від 15 липня 2015 року № 614-VIII Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та згідно статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», - «Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком»;

- а стаття 55 цього Закону (Виплата пенсії за минулий час) свідчить, що - «Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.».

До даної заяви позивачем було додано копію довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 28.08.2012 року № 1.6.27-155, виданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України позивачу, який займав посаду заступника керівника польотів районного диспетчерського центру Одеського РСП Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, звільненого з займаної посади 1 грудня 2005 року, про те, що відповідно до наказу Украероруху від 28.12.2011 № 623/о «Про підвищення посадових окладів військовослужбовцям, які відряджені до Украероруху» всього розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 1 січня 2012 року, за відповідною посадою, на місяць становить 11394,50 грн. (а.с.16)

Листом від 01.03.2019 року № 320/Г-11 (а.с.21) на заяву позивача від 15.02.2019 року відповідач повідомив позивача, зокрема, що:

- відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції, яка діяла до 01.01.2017, усі призначені за цим Законом пенсії підлягали перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснювався на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадився у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону;

- порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45;

- оскільки згідно з цим Порядком повідомлення Міністерства оборони України про підстави перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям відповідно до наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 28.12.2011 № 623/о «Про підвищення посадових окладів військовослужбовцям, які відрядженні до Украероруху» до Пенсійного фонду України не надходило, для проведення перерахунку пенсії з 01.01.2012 підстав не було.

Не погоджуючись, по суті, із бездіяльністю відповідача щодо неперерахунку та з діями відповідача щодо відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії позивачу на підставі довідки від 28.08.2012 року № 1.6.27-155 «Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій», позивач звернувся до суду із вищенаведеними вимогами.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем суду надано копії, зокрема (а.с.12-15, 17-18):

- витягу з наказу Міністерства оборони України (по особовому складу) від 19 жовтня 1999 року № 600, яким в тому числі позивача відряджено у розпорядження Державного підприємства обслуговування повітряного руху України;

- витягу з наказу заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 27 жовтня 2005 року № 45, яким звільнено з військової служби у запас за пунктом 67, підпункту «а» (за віком), з правом носіння військової фори одягу підполковника ОСОБА_1 , заступника керівника польотів районного диспетчерського центру Одеського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України;

- наказу Одеського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 21 листопада 2005 року № 92/к з особового складу, яким підполковника ОСОБА_1 , заступника керівника польотів районного диспетчерського центру Одеського РСП Украероруху, звільненого з військової служби у запас наказом заступника Міністра оборони України від 27 жовтня 2005 року № 45 за пунктом 67 підпункт а" (за віком) з правом носіння військової форми одягу, 30 листопада 2005 року звільнено з посади та виключено із списків особового складу підприємства з 1 грудня 2005 року; направлено для зарахування на військовий облік до Київського РВК м. Одеси;

- розрахунку на пенсію за вислугу періодів служби позивача від 7 березня 2006 року, відповідно до якого, пенсія призначена з 01.12.2005 року за вислугу 32/32 років в розмірі 86% окладів;

- листа Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 28.08.2012 року № 15.8-73 до Військового комісара Одеського обласного військового комісаріату «Про надання фінансових довідок», вх. № 6845 від 04.09.2012 року, з яким надано довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій звільненим військовослужбовцям, які були відряджені для проходження військової служби в Державному підприємстві обслуговування повітряного руху України і звільнилися з підприємства, в тому числі ОСОБА_1 ;

- листа Військового комісара Одеського обласного військового комісаріату до Начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, вих. № 819 від 06.09.2012 року, з яким відповідно до листа Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 28.08.2012 року № 15.8-73 надіслано довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2012 на пенсіонерів, які були відрядженні до вищезазначеного підприємства та звільнені з нього, а саме довідки ГЗ від 28.08.2012 № 1.6.27-153 1.6.27-167 на 15 аркушах.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються заперечення, та на виконання ухвали суду відповідачем суду надано копії матеріалів пенсійної справи позивача. (а.с.113-150)

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частинами 1, 4 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 1999 року № 1281 «Про створення об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України» передбачено, зокрема, що грошове та матеріальне забезпечення військовослужбовців, відряджених до Украероруху, потрібно здійснювати у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2001 року №104 «Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби, відряджених до державних органів, установ та організацій».

Відповідно до пункту 80 Положення про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, затвердженого Указом Президента України від 7 листопада 2001 року № 1053/2001, пенсійне забезпечення звільнених у запас або у відставку відряджених військовослужбовців здійснюється на загальних підставах, передбачених законодавством для військовослужбовців.

За правилами пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 №45 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Абзацом сьомим пункту 3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» передбачено, що керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право установлювати посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, у відповідних випадках.

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2019 р. № 74 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» постановлено: внести до постанов Кабінету Міністрів України зміни, що додаються.

Так, Змінами № 74 доповнено пункт 3 Порядку № 45 абзацами такого змісту, зокрема:

«Особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами.

Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України».

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постанові Верховного Суду від 6 листопада 2018 року у справі № 522/3093/17 (адміністративне провадження № К/9901/37463/18), відповідно до якої, зокрема:

- аналіз частини 3 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» дає підстави для висновку про те, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Кабінет Міністрів України делегував керівникам державних органів своє право визначати розміри посадових окладів, тому наказ Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, в даному випадку від 28.12.2011 року № 623/о «Про підвищення посадових окладів військовослужбовцям, які відрядженні до Украероруху» з 01.01.2012 року, є підставою для перерахунку пенсії відповідно до частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Отже, оскільки наказом Державного підприємства «Украерорух» від 28.12.2011 № 623/о «Про підвищення посадових окладів військовослужбовцям, які відряджені до Украероруху» встановлено нові розміри посадових окладів військовослужбовців, відряджених до Украероруху, й позивачу видано довідку для перерахунку пенсії, пенсія військовослужбовців, зокрема позивача, відряджених до Украероруху, підлягає перерахунку відповідно до частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв`язку зі зміною розміру грошового забезпечення на підставі зазначених наказів державного органу (Державного підприємства обслуговування повітряного руху України), якому Кабінет Міністрів України делегував своє право визначати розміри посадових окладів; відмова ж відповідача у перерахунку пенсії, мотивована тим, що вказані вище накази не є підставою для перерахунку пенсії, не ґрунтується на законі.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом України у постанові від 5 липня 2016 року у справі 461/2167/14-а) та Верховним Судом у постановах від 24 квітня 2018 року у справі № 461/939/17 та від 10 липня 2018 року у справі № 461/6479/16-а, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17.

Згідно ст. 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до ст. 55 Закону № 2262-ХІІ нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Щодо позовних вимог позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату заборгованості пенсії за минулий час позивачу із розрахунку 86% від грошового забезпечення, слід зазначити таке.
Відповідно до наявного в пенсійній справі позивача розрахунку на пенсію за вислугу періодів служби позивача від 7 березня 2006 року, пенсія призначена з 01.12.2005 року за вислугу 32/32 років в розмірі 86% окладів.

Частиною 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, передбачала, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постанові Верховного Суду від 24.04.2018 року по справі № 686/12623/17 (адміністративне провадження № К/9901/849/17), відповідно до якої, оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 90 відсотків, а потім 80 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Крім того, слід зазначити, що згідно зі ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування правомірності вчинення оскаржуваних дій, з дотриманням вимог абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем суду не наведено та не надано.

При цьому слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.), відповідно

суд дійшов висновку, що:
- на виконання вимог ч. 1 ст. 77 КАС України позивачем доведені обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги;

- позиція відповідача зі спірних питань є помилковою та не відповідає нормам чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини та/або фактичним обставинам справи;

- оскаржувані позивачем дії вчинені відповідачем: не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дії; недобросовісно; нерозсудливо; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці дії, відповідно, вони є протиправними.

При цьому слід зазначити, що, як встановлено вище, не погоджуючись, по суті, із бездіяльністю відповідача щодо неперерахунку та з діями відповідача щодо відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії позивачу на підставі довідки від 28.08.2012 року № 1.6.27-155 «Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій», позивач звернувся до суду із вимогами про визнання протиправними дій відповідача у перерахунку раніше призначеної пенсії позивачу на підставі довідки від 28.08.2012 року № 1.6.27-155 «Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій», за посадою заступника керівника польотів (оперативного чергового) центру організації повітряного руху служби аеронавігаційного обслуговування РСП, наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України.

Тобто, має місце некоректне формулювання позивачем позовних вимог.

В частині 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Виходячи з того, що позивачем, на його розсуд, обрано спосіб захисту своїх прав шляхом оскарження саме дій відповідача, та наявності відповіді відповідача на заяву позивача з порушеного у позові питання, якою позивачу фактично відмовлено у поданій заяві, керуючись положеннями частині 2 статті 9 КАС України, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача у вказаній частині шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії позивачу на підставі довідки від 28.08.2012 року № 1.6.27-155 «Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій», за посадою заступника керівника польотів (оперативного чергового) центру організації повітряного руху служби аеронавігаційного обслуговування РСП, наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, відповідно

- адміністративний позов в частині вимог зобов`язального характеру, з урахуванням вищенаведених висновків суду щодо цих вимог, також підлягає задоволенню повністю.

В прохальній частині позовної заяви позивач також просить суд зобов`язати відповідача подати в установлений судом строк звіт, про виконання судового рішення відповідно до ст. 382 КАС.

У відзиві на позовну заяву представником з порушеного позивачем питання зазначено, що позивачем не враховано, що процесуальні приписи не є імперативними, передбачають диспозитивну поведінку суду щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. У свою чергу, положення ч. 1 ст. 382 КАС України кореспондують з положеннями ч. 6 ст. 246, п. 4 ч. 1 ст. 322, п. 4 ч. 1 ст. 356 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині рішення суду першої інстанції зазначається встановлений судом порядок та строк виконання рішення, а в резолютивній частині постанови суду апеляційної чи касаційної інстанції - встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій. Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт. Аналогічна позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31 липня 2018 року по справі № 235/7638/16-а. Зважаючи на те, що всі рішення, які набрали законної сили, відповідно до ст. 370 КАС України є обов`язковими до виконання на всій території України та позивачем не наведено відповідних доказів, які б могли свідчити, що прийняте рішення суду в подальшому може бути не виконане головним управлінням, позовна вимога щодо встановлення контролю за виконанням судового рішення є безпідставною.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З наведеної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суб`єктом владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, є правом, а не обов`язком суду.

Тобто, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами.

Проте, позивачем не наведено доводів та не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження необхідності саме в даному випадку для зобов`язання відповідача, як суб`єкта владних повноважень, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, у додатковій постанові Верховного Суду від 31.07.2018 року по справі № 235/7638/16-а (адміністративне провадження № К/9901/43354/18).

Враховуючи та на підставі вищенаведеного, в задоволенні вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позовної заяви додано квитанцію про сплату № ПН992 від 01.04.2019 року про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову в сумі 768,40 грн.

Відповідно, стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Керуючись ст.ст. 194, 205, 241-246, 250, 255, 257, 258, 262, 295 та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ідентифікаційний код юридичної особи: 20987385), третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи: НОМЕР_2 ), про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій від 28.08.2012 року № 1.6.27-155, за посадою заступника керівника польотів (оперативного чергового) центру організації повітряного руху служби аеронавігаційного обслуговування РСП.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату заборгованості пенсії за минулий час ОСОБА_1 із розрахунку 86% від грошового забезпечення для обчислення пенсії з 1 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року на підставі довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій від 28.08.2012 року № 1.6.27-155, враховуючи офіційний індекс інфляції, наданий Міністерством фінансів України з 2012 року по 2019 рік на користь ОСОБА_1 .

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

У встановленні судового контролю за виконанням судового рішення відмовити.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Г. Цховребова

.