Справа № 643/9237/19
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питання закриття провадження у справі

20.08.2019 р. справа №643/9237/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Сліденка А.В., за участі: секретаря - Стрєлка О.В., позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача - не прибув, розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку ст. 287 КАС України справу

за позовом ОСОБА_1
доМосковського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області
проскасування постанови, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, громадянин, позивач), у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про скасування постанови головного державного виконавця Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Габрієлової Н.Ю. від 20.03.2019р. про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти, які перевищують 20% розміру пенсії на рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ "Приватбанк", МФО 351533.

Аргументуючи заявлені вимоги зазначив, що оскаржене рішення порушує права та інтереси боржника за виконавчим провадженням, оскільки накладає арешт на усі пенсійні виплати, належні громадянину, тоді як з пенсії не може бути відраховано більше ніж 20 % її розміру.

Відповідач, Московський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі за текстом - Відділ) письмового процесуального документу по суті спору до суду не подав, представника для участі у засіданні не направив, що з огляду на правовий статус відділу як владного суб"єкта та належне сповіщення про дату, час та місце розгляду справи не сприймається судом у якості перешкоди для відправлення правосуддя у даному конкретному випадку.

Суд, заслухавши пояснення позивача, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 25.02.2016 року по справі №643/8646/15-ц із заявника на користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість у розмірі 54.210,00долларів Сполучених Штатів Америки та 3.654,00грн.

17.12.2015 р. за цим рішенням видано виконавчий лист, який знаходиться на примусовому виконанні у Відділі.

Постановою головного державного виконавця Відділу від 20.03.2019р. на грошові кошти заявника на рахунках у низці банків (у тому числі і на рахунок № НОМЕР_1 в АТ «КБ «Приватбанк») накладено арешт у межах 1.314.859,78грн.

Оскільки матеріали справи не містять доказів одержання заявником цієї постанови про накладення арешту, то суд вважає, що вимога заявлена у межах визначеного процесуальним законом строку.

До відносин, які склались на підставі встановлених судом обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

У розумінні ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.10 названого закону заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Отже, арешт коштів згідно з ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» є одним із заходів примусового виконання рішень.

Частиною 1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

До адміністративного суду за правилами ч.2 ст.74 названого закону можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів.

З огляду на викладене, оскаржена постанова про накладення арешту на кошти підлягає оскарженню до Московського районного суду міста Харкова у порядку цивільного судочинства за правилами ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, адже була прийнята державним виконавцем під час примусового виконання рішення райсуду у цивільній справі.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 238, 239, 241-243, 248, 256, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

1. Закрити провадження в адміністративній справі.

2. Роз`яснити, що розгляд даного спору віднесено до юрисдикції Московського районного суду м. Харкова і повинен здійснюватись у порядку ст.447 Цивільного процесуального кодексу України за скаргою зацікавленої особи.

3. Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, а саме протягом 10 днів з дати проголошення судового рішення.

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 272 КАС України, а саме після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Роз`яснити, що судове рішення виготовлено у повному обсязі і проголошено 20 серпня 2019 року.

Суддя Сліденко А.В.