Справа № 440/625/19
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 серпня 2019 року

Київ

справа №440/625/19

адміністративне провадження №К/9901/23064/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шишова О.О.,

суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2019 року

у справі № 440/625/19

за позовом ОСОБА_1

до Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича

про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди,-

установив:

ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 25.01.2019, винесеної приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем у виконавчому провадженні ВП№56499996.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 до приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди задоволено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2019 року рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року - скасовано та прийнято нове, яким відмовлено в задоволені позову.

Висновок суду апеляційної інстанції вмотивований тим, що приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович виносячи постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 25.01.2019 у виконавчому провадженні ВП№ 56499996, діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України.

Не погоджуючись із рішеннями суду апеляційної інстанції, позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням відповідає стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Згідно із пунктом 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини третьої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що в даній справі спір виник у відносинах з приводу рішення органу державної виконавчої служби.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішень судів попередніх інстанцій, прийнятих на підставі статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Водночас аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ухвалив:

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2019 року - відмовити.

2. Копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й не оскаржується.

Суддя-доповідач О.О. Шишов

Судді І.В. Дашутін

М.М. Яковенко