Справа № 240/6816/19
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/6816/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Панкеєва В.А.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

15 серпня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року (ухвалене у м. Житомирі 05 червня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області, в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у присвоєнні їй статусу "Члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни" та зобов`язати відповідача присвоїти їй статус "Члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни".

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що статус інваліда 2 групи ОСОБА_2 призначено у зв`язку із загальним захворюванням, що прямо вказує на те, що захворювання не було пов`язане із захистом Батьківщини. ОСОБА_2 звільнено у запас у зв`язку із демобілізацією, а не за станом здоров`я чи внаслідок поранення. Висновок ВЛК чи інші документи військових лікувальних закладів, що дозволяють віднести початок захворювання на період перебування безпосередньо в зоні АТО або в період проходження військової служби, відсутні.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказала на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зазначила, що 14.06.2017 помер її чоловік, який за життя проходив службу у збройних Силах України та брав участь в Антитерористичній операції з 15.01.2015 по 14.03.2015. Після проходження служби тривалий період хворів внаслідок захворювання отриманого під час проходження військової служби, яке в подальшому й стало причиною його смерті.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2019, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 від 27.12.2014.

Згідно свідоцтва про смерть від 14.06.2017 Серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_3 від 30.04.2015 ОСОБА_2 був ветераном війни - учасником бойових дій.

Факт проходження ОСОБА_2 військової служби зокрема в період з 26.03.2014 по 14.03.2015 підтверджується довідкою військового комісару Малинського ОМВК від 19.11.2015, довідкою військової частини польова-пошта НОМЕР_4 від 14.03.2015, військовим квитком НОМЕР_5 .

З 07.11.2016 ОСОБА_2 був інвалідом 2 групи загального захворювання, що підтверджується довідкою Житомирської військової МСЕК серії 12 ААА № 901127 від 07.11.2016. Захворювання з проходженням військової служби пов`язане не було.

Протоколом засідання комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу ветерана війни відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №1 від 12.04.2019 встановлено відсутність правових підстав для надання ОСОБА_1 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни відповідно до п.1 ст.10 Згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". За результатами голосування відмовлено у наданні статусу "член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни" ОСОБА_1 - дружині померлого учасника бойових дій з числа учасників антитерористичної операції, ОСОБА_2 .

Вважаючи дії відповідача протиправними позивач звернулась до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено право на отримання статусу "Члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни".

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ (Закон № 3551-ХІІ).

Поширення чинності Закону № 3551-XII на членів сім`ї загиблої особи є похідним від приналежності такої особи до ветеранів війни.

Відповідно до ст.4 Закону № 3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно до ст.10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", чинність цього Закону поширюється на: сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів. До членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать: діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття.

Встановлено, що чоловік позивача ОСОБА_2 мав статус учасника бойових дій.

Згідно із витягом із протоколу від 12.07.2017 №1926 засідання Центральної військово-лікарської комісії по встано вленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, підтверджено зв`язок захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_2 та участі в антитерористичній операції. У витягу зазначено, захворювання "Хронічна печінкова недостатність. Портальна гіпер тензія II. Цироз печінки, стадія сформованого цирозу", молодшого сержанта у запасі ОСОБА_2 , 1973 року народження, та причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини.

Оскільки, позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з померлим ОСОБА_2 , який відповідно до посвідчення був ветераном війни - учасником бойових дій та помер внаслідок захворювання, яке пов`язане із захистом Батьківщини, позивач у відповідності до вимог статті 10 Закону №3551-XII має право на встановлення статусу та отримання посвідчення члена сім`ї загиблого ветерана війни, а тому відповідач протиправно відмовив у задоволенні її заяви про визначення такого статусу.

Належним способом захисту прав позивача, порушених вказаною протиправною відмовою, є зобов`язання управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області присвоїти ОСОБА_1 статус "Члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни".

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.