Справа № 280/2392/19
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 липня 2019 року Справа № 280/2392/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікова Н.В., розглянувши у порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Головного управління ДФС у Запорізькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАС - АГРО"

про накладення арешту на кошти та інші цінності, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Запорізькій області (надалі - позивач) звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі - відповідач), в якому позивач просить суд накласти арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків ТОВ "БАС-АГРО".

Ухвалою суду від 27.05.2019 відкрито провадження у адміністративній справі №280/2392/19 за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду без виклику сторін.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у межах строку, встановленого ст. 258 КАС України.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

В обґрунтування позову зазначено, що за підприємством рахується податковий борг з податку на додану вартість у сумі 528 779,05 грн. Платнику надіслано податкову вимогу про сплату боргу, однак її було повернуто у зв`язку з неможливістю вручити. Позивачем вживалися і інші заходи щодо стягнення вказаного податкового боргу, проте результатів не принесли. Вказує, що оскільки у підприємства відсутні джерела погашення податкового боргу, але наявні розрахункові рахунки, податковий орган звернувся із цим позовом на підставі підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю " БАС - АГРО " (ідентифікаційний код 39994862) зареєстроване як юридична особа 07.09.2015 року, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.18).

Товариство перебувало на обліку в ГУ ДФС у Черкаській області.

З 01.01.2019 перебуває на обліку в ГУ ДФС у Запорізькій області (Вознесенівське управління у м.Запоріжжя) (а.с. 19).

Станом на час розгляду адміністративної справи у суді за відповідачем обліковується податковий борг з податку на додану вартість у загальній сумі 528 779,05 грн., який виник на підставі наступного.

Судом встановлено, що відповідачем до податкового органу подавались податкові декларації:

№ від 18.11.2018, згідно якої відповідач самостійно визначив суму податку, що підлягає нарахуванню та сплаті у бюджет у розмірі 234 271,05 грн.

№ від 05.12.2018 року, згідно якої відповідач самостійно визначив суму податку, що підлягає нарахуванню та сплаті у бюджет у розмірі 294508,00 грн.;

Загальна сума податкових зобов`язань за вищезазначеними податковими деклараціями з податку на додану вартість складає 528779,05 грн.

Вказані суми у встановлені законодавством строки відповідачем не були сплачені, у зв`язку з чим набули статусу податкового боргу.

Із матеріалів справи судом встановлено, що позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме згідно з положеннями статті 59 ПК України Головним управлінням ДФС у Черкаській області області 26 грудня 2018 року була сформована податкова вимога №64573-17 на суму 234271,05 грн., яка надсилалась відповідачу засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, однак була повернута у зв`язку з наможливістю вручення (а.с. 24).

21 січня 2019 року начальником ГУ ДФС у Черкаській області прийнято Рішення №2327/23-00-17-020-019 про опис майна у податкову заставу (а.с.26).

Крім того, в матеріалах адміністративної справи наявні листи відповідних установ на запити податкового органу про наявність у ТОВ "БАС-АГРО" майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, відповідно до яких такого майна у відповідача не має (а.с. 27-31).

Оцінивши надані документи та матеріали, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до положень підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 203.1 статті 203 ПК України визначено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно із пунктом 203.2 статті 203 ПК України платник податку зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

У пункті 57.3 статті 57 ПК України зазначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

В підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - це сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 59.1. статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як зазначено у підпункті 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова вимога - це письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 59.4 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Вищенаведеним нормативним актом не передбачено направлення податкових вимог в інших випадках.

Пунктом 60.1 ст. 60 ПК України визначені обставини за наявності яких податкова вимога вважається відкликаною.

Відповідач не надав заперечень проти вимог заявленого позову, тому у суду відсутні підстави вважати податкову вимогу від 26.12.2018 №64573-17 відкликаною, крім того, наданою позивачем обліковою карткою відповідача підтверджується, що податковий борг повністю не погашений. Відтак, податкова вимога позивача є чинною.

Згідно підпунктом 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено право податкового органу звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Тобто, право звертатися до суду з позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності платника податку виникає у податкового органу в разі одночасної наявності двох умов: наявність у платника податків податкового боргу та відсутність майна для його погашення.

Як встановлено судом з матеріалів адміністративної справи у відповідача відсутнє майно, яке може бути джерелом погашення податкового боргу.

Пунктом 87.2 статті 87 ПК України встановлено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими органами.

Згідно пунктом 88.1 статті 88 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

За приписами підпункту 89.1.1 пункту 89.1, пункту 89.2, пункту 89.3 статті 89 ПК України, право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності у день виникнення такого права.

Майно на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом державної податкової служби.

Судом встановлено, що контролюючим органом складено рішення від 21.01.2019 року №2327/23-00-17-02-019 про опис майна у податкову заставу.

З наведеної норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України вбачається, що податковий орган повинен надати суду докази наявності у платника податків коштів та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку.

Суд зазначає, що згідно інформації відповідача за відповідачем обліковуються відкриті рахунки в банківських установах (а.с. 19-20).

Відповідачем на підтвердження податкового боргу відповідача з податку на додану вартість у сумі 528779,05 грн. надано інтегровану картку платника податку на додану вартість "БАС-АГРО", довідку про заборгованість, податкові декларації, податкову вимогу.

На момент розгляду справи в суді, вказана сума податкових зобов`язань відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена.

Отже, судом встановлено, що за відповідачем обліковується податкова заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 528779,05 грн., а також, що у відповідача відсутнє майно для погашення наявної заборгованості.

Таким чином, згідно вимог підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України, в даному випадку наявна сукупність обставин, що дають право позивачу на звернення до суду з позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності платника податку.

Проте, суд також звертає увагу на те, що накладення арешту на кошти допускається лише в сумі існуючого податкового боргу.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час розгляду справи відповідач доказів сплати заборгованості не надав, проти позову не заперечив, доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов ГУ ДФС у Запорізькій області є доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр-т. Соборний, буд. 166, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАС - АГРО" (69005, м.Запоріжжя, вул. Гагаріна, б.3, оф.5, ) про накладення арешту на кошти та інші цінності - задовольнити.

Накласти арешт на кошти та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю "БАС-АГРО" (), що знаходяться в банках в межах суми податкового боргу у розмірі 528 779,05 грн. (п`ятсот двадцять вісім тисяч сімсот сімдесят дев`ять гривень 05 коп.).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі 26.07.2019 року.

Суддя Н.В.Стрельнікова