Справа № 520/6727/19
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.08.2019 р. справа №520/6727/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горшкової О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати дії Прокуратури Харківської області неправомірними стосовно не прийняття ОСОБА_1 на особистому прийомі прокурором Харківської області відповідно до заяв ОСОБА_1 від 17 грудня 2018 року та 01 лютого 2019 року;

- зобов`язати прокурора Харківської області прийняти ОСОБА_1 на особистому прийомі відповідно до заяв ОСОБА_1 від 17 грудня 2018 року та 01 лютого 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17 грудня 2018 року звернувся із письмовою заявою до прокурора Харківської області, в якій просив прийняти його на особистий прийом та письмово повідомити про дату прийому. Листом від 09 січня 2019 року перший заступник прокурора області Степановим А.Б. повідомив позивача, що згідно з вимогами п. 1.2 наказу "Про порядок прийому в органах прокуратури Харківської області" від 27.03.2018 № 26 розгляд заяв та особистий прийом громадян з питань кримінального провадження здійснюються з урахуванням вимог Кримінального процесуального кодексу України. Згідно з п. 3 вказаного наказу від 27.03.2018 № 26 прийом громадян прокурором області здійснюється за зверненнями, у задоволенні яких відмовлено його заступниками, або у разі оскарження їх дій чи рішень. Встановлено, що звернення ОСОБА_1 щодо стану досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000867 апаратом прокуратури області по суті не вирішувалися, відповіді за підписом першого заступника або заступників прокурора області не надавались, а тому, підстав для організації особистого прийому прокурором області відсутні. 01 лютого 2019 року позивач знов звернувся з заявою до прокурора Харківської області, в якій просив прийняти його на особистому прийомі, у зв`язку з незгодою з наданою відповіддю ОСОБА_2 на його звернення від 09.01.2019. 15 лютого 2019 року заступник прокурора Харківської області Юрченко Ю.С. надав відповідь на його заяву від 01.02.2019, в якій окрім іншого вказав, що у зверненні ОСОБА_1 дії або рішення першого заступника прокурора області не оскаржувались, у зв`язку із цим наразі відсутні підстави для організації особистого прийому прокурора області. Таким чином, позивачу відмовлено відповідачем у прийнятті його на особистий прийом, що свідчить про протиправність дій прокуратури Харківської області.

Ухвалою суду від 19 липня 2019 року відкрито спрощене провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Представником відповідача через канцелярію суду 13 серпня 2019 року надано відзив на позов, в якому зазначено, що 17.12.2018 ОСОБА_1 подано звернення з питання проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000867, організації особистого прийому прокурора області з цих питань. У відповіді ОСОБА_1 від 09.01.2019 №04/2/2-192-13 за підписом першого заступника прокурора області, серед іншого, з роз`ясненням встановленого порядку здійснення особистого прийому в апараті прокуратури області повідомлено про відсутність підстав для організації йому особистого прийому прокурором області. У подальшому, ОСОБА_1 подана заява від 01.02.2019 щодо організації особистого прийому прокурора області. Під час розгляду вказаного звернення позивача встановлено, що у відповіді ОСОБА_1 від 09.01.2019 №04/2/2-192-13 не відмовлено у задоволенні доводів по суті, викладених у зверненні від 17.12.2018, а повідомлено про стан досудового розслідування у кримінальному провадженні, учасником якого є заявник, та вжиті заходи з метою активізації досудового розслідування та процесуального керівництва у цьому кримінальному провадженні. Окрім цього, у зверненні від 01.02.2019 ОСОБА_1 дії або рішення першого заступника прокурора області не оскаржувалися. У зв`язку з цим підстав для організації ОСОБА_1 особистого прийому прокурора області за зверненням від 01.02.2019 не вбачалося, про що зазначено у відповіді заявнику від 15.02.2019 №19-11636-06 за підписом заступника прокурора області. Крім цього, звернення ОСОБА_1 від 01.02.2019 стосувалось питань організації особистого прийому прокурора області, а не щодо правомірності дій першого заступника прокурора області. Таким чином, вважаю позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними, та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Просив у позові відмовити.

Позивачем 13 серпня 2019 року надано через канцелярію суду відповідь на відзив, де зазначено, що прокуратурою Харківської області грубо порушеного його права на справедливий суд, оскільки відповідачами не надано до відзиву додатків, а саме: наказ №26 від 27.03.2018, інструкцію №357 від 20.12.2017, довіреність. У зв`язку із чим, просив суд не приймати даний відзив до провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 17 грудня 2018 року звернувся із письмовою заявою до прокурора Харківської області, в якій зазначив, що 01 серпня 2018 року перший заступник прокурора Харківської області Степанов А.Б. вніс відомості в ЕРДР стосовно ОСОБА_3 №0000867 за ч. 1 ст.367 КК України. 27 листопада 2018 року позивач направив клопотання слідчому ОП Московського ВП ГУНП в Харківській області по кримінальному провадженню №0000867 від 01 серпня 2018 року, в якому просив допитати його в якості постраждалого. 07 грудня 2018 року начальник СО Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 . надав відповідь, в якій зазначив що станом на 07 грудня 2018 року кримінальне провадження №0000867 не перебувало та для розслідування не надходило. Окрім іншого вказав, що або в діях ОСОБА_2 або в діях ОСОБА_4 містяться ознаки кримінального правопорушення, у зв`язку із чим просив прийняти його на особистому прийомі та письмово повідомити про дату прийому.

Листом від 09 січня 2019 року перший заступник прокурора області Степанов А.Б., окрім іншого повідомив позивача, що згідно з вимогами п. 1.2 наказу "Про порядок прийому в органах прокуратури Харківської області" від 27.03.2018 № 26 розгляд заяв та особистий прийом громадян з питань кримінального провадження здійснюються з урахуванням вимог Кримінального процесуального кодексу України. Згідно з п. 3 вказаного наказу від 27.03.2018 № 26 прийом громадян прокурором області здійснюється за зверненнями, у задоволенні яких відмовлено його заступниками, або у разі оскарження їх дій чи рішень. Встановлено, що звернення ОСОБА_1 щодо стану досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000867 апаратом прокуратури області по суті не вирішувалися, відповіді за підписом першого заступника або заступників прокурора області не надавались, а тому, підстав для організації особистого прийому прокурором області наразі відсутні.

01 лютого 2019 року позивач знов звернувся з заявою до прокурора Харківської області, в якій просив прийняти його на особистому прийомі, у зв`язку з незгодою з наданою відповіддю ОСОБА_2 на його звернення від 09 січня 2019 року, оскільки вважає, що в діях або ОСОБА_2 або ОСОБА_4 містяться ознаки кримінального правопорушення.

15 лютого 2019 року заступник прокурора Харківської області Юрченко Ю.С. надав відповідь на заяву позивача від 01.02.2019, в якій окрім іншого вказав, що у зверненні ОСОБА_1 дії або рішення першого заступника прокурора області не оскаржувались, у зв`язку із цим наразі відсутні підстави для організації особистого прийому прокурора області.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення визначено приписами Закону України від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР "Про звернення громадян".

Так, частиною 1 статті 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України визначено мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частина 1 статті 3 Закону України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Згідно частини 4 статті 7 Закону України "Про звернення громадян" забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Частина 1 статті 16 Закону України "Про звернення громадян" скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Приписами статті 22 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що керівники та інші посадові особи органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян зобов`язані проводити особистий прийом громадян.

Прийом проводиться регулярно у встановлені дні та години, у зручний для громадян час, за місцем їх роботи і проживання. Графіки прийому доводяться до відома громадян.

Порядок прийому громадян в органах державної влади, місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, об`єднаннях громадян визначається їх керівниками.

Усі звернення громадян на особистому прийомі реєструються. Якщо вирішити порушені в усному зверненні питання безпосередньо на особистому прийомі неможливо, воно розглядається у тому ж порядку, що й письмове звернення. Про результати розгляду громадянину повідомляється письмово або усно, за бажанням громадянина.

Разом з тим, порядок та підстави для організації особистого прийому у прокуратурі Харківської області визначено наказом Генеральної прокуратури України від 30.12.2015 №430 "Про організацію діяльності органів прокуратури України з особистого прийому, розгляду звернень та забезпечення доступу до публічної інформації", Інструкцією про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України, затвердженою наказом Генеральної прокуратури України від 20.12.2017 №357, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2018 за №65/31517 та наказом прокуратури Харківської області "Про порядок особистого прийому в органах прокуратури Харківської області" від 27.03.2018 №26.

Підпунктом 1.1 пункту 1 наказу №26 від 27.03.2018 особистий прийом громадян та запитувачів, розгляд звернень, заяв та скарг у суворій відповідності до вимог Закону України "Про звернення громадян", КПК України, наказу Генерального прокурора України "Про організацію діяльності органів прокуратури України з особистого прийому, розгляду звернень та забезпечення доступу до публічної інформації" від 30.12.2015 №430, Інструкції про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України від 20.12.2017 №357 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2018 за №65/31517.

Згідно з п. 2 наказу №26 від 27.03.2018 на працівників відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів покладено організацію особистого прийому прокурора області, зокрема, вивчення підстав для проведення особистого прийому громадян (зміст порушеного питання, наслідки попередніх звернень, прийняті рішення тощо).

Судом встановлено, що позивач у своїх заявах, адресованих безпосередньо прокурору Харківської області від 17 грудня 2018 року та 01 лютого 2019 року, просив записати його на особистий прийом до прокурора Харківської області.

Як зазначалось вище, у своєму листі від 09 січня 2019 року перший заступник прокурора області Степанов А.Б. повідомив позивача про стан досудового розслідування у кримінальному провадженні та зазначив, що підстав для організації особистого прийому прокурора області наразі не має.

Положеннями п. 3 наказу №26 від 27.03.2018 визначено, що особистий прийом громадян прокурором області, першим заступником та заступниками прокурора області здійснюється згідно з графіком, затвердженим прокурором області, або проводиться за їхнім безпосереднім дорученням.

Прийом громадян прокурором області здійснюється за зверненнями, у задоволенні яких відмовлено його заступниками, або у разі оскарження їх дій чи рішень.

Питання організації особистого прийому прокурора області вирішується до дня його прийому.

Першому заступнику, заступникам прокурора області здійснювати особистий прийом громадян у разі незгоди з діями чи рішеннями, прийнятими керівником самостійного структурного підрозділу апарату прокуратури області, керівником місцевої прокуратури.

Отже, отримавши відмову на своє звернення щодо запису на особистий прийом до прокурора Харківської області, позивач повторно 01 лютого 2019 року звернувся з заявою до прокурора Харківської області з підстав запису до нього на особистий прийом.

З урахуванням викладеного вище, суд доходить висновку, що надаючи відповідь на звернення позивача від 17 грудня 2018 року, першим заступником прокурора області Степановим А.Б. було відмовлено позивачу у записі на особистий прийом, що свідчить про протиправність дій відповідача на реалізацію ОСОБА_1 свого права на запис на особистий прийом, передбаченого діючими приписами Закону України від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР "Про звернення громадян" та наказу прокуратури Харківської області "Про порядок особистого прийому в органах прокуратури Харківської області" від 27.03.2018 №26.

Відтак, під час звернення позивача 01 лютого 2019 року до прокурора області з проханням записати його на особистий прийом, відповідач мав вчинити дії передбачені п. 3 наказу прокуратури Харківської області "Про порядок особистого прийому в органах прокуратури Харківської області" від 27.03.2018 №26 та статтею 22 Закону України від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР "Про звернення громадян".

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги вище наведене, враховуючи, що відповідачем не надано до суду доказів правомірності неприйняття ОСОБА_1 на особистий прийом прокурором Харківської області відповідно до його заяв від 17 грудня 2018 року та 01 лютого 2019 року, а матеріали справи не спростовують вказані вище обставини, суд доходить висновку про задоволення позову в частині визнання неправомірними дій Прокуратури Харківської області стосовно неналежного розгляду заяв ОСОБА_1 від 17 грудня 2018 року та 01 лютого 2019 року щодо неприйняття його на особистий прийом прокурором Харківської області.

Щодо позовних вимог про зобов`язання прокурора Харківської області прийняти ОСОБА_1 на особистому прийомі відповідно до заяв ОСОБА_1 від 17 грудня 2018 року та 01 лютого 2019 року, суд зазначає наступне.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Так, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Згідно Рекомендацій Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Так, відповідно до пункту 10.3 Постанови Пленуму ВАСУ від 20.05.2013 року у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов`язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право. Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє. Суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Таким чином, суд не може надавати вказівки прокуратурі Харківської області, оскільки це є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, тому суд доходить висновку, що для повного захисту прав позивача необхідно зобов`язати прокурора Харківської області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 17 грудня 2018 року та 01 лютого 2019 року щодо його прийняття на особистий прийом.

Щодо посилань позивача у його відповіді на відзив щодо неприйняття відзиву відповідача на позов, оскільки останнім не направлено ОСОБА_1 додатків до нього, суд зазначає, що вони є безпідставними, так як матеріали справи містять фіскальний чек та накладну як доказ направлення відзиву позивачу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору не вирішується.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Прокуратури Харківської області стосовно неналежного розгляду заяв ОСОБА_1 від 17 грудня 2018 року та 01 лютого 2019 року щодо неприйняття його на особистий прийом прокурором Харківської області.

Зобов`язати прокурора Харківської області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 17 грудня 2018 року та 01 лютого 2019 року щодо його прийняття на особистий прийом.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Горшкова О.О.