Справа № 826/20205/16
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 серпня 2019 року

Київ

справа №826/20205/16

адміністративне провадження №К/9901/14808/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року (ухвалену судом у складі: головуючого судді Файдюка В.В., суддів: Мєзєнцева Є.І., Чаку Є.В.) по справі №826/20205/16 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Споживче товариство "Крокус", Товариство з обмеженою відповідальністю "Сонячний квартал", ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування наказу, висновку, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (далі - Відповідач-1), Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України (далі - Відповідач-1), в якому, з урахуванням заяви про уточнення та збільшення позовних вимог, просив:

1) визнати протиправним та скасувати висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України від 13 грудня 2016 року, складений за результатами розгляду скарги ТОВ «Сонячний Квартал» від 30 листопада 2016 року, разом з її доповненнями від 1 та 7 грудня 2016 року;

2) визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 3688/5 від 16 грудня 2016 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень»:

- від 20 квітня 2016 року за №29340104 та №29341156, прийняті державним реєстратором прав на нерухоме майно Броварської районної державної адміністрації Київської області Кисіль Г.В.;

- від 06 травня 2016 року за №29520048 та №29520992, прийняті приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Саверою М.В.;

- від 26 травня 2016 року за №29770852, № та за №29873737, №29872253 від 2 червня 2016 року, прийняті приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Ніктенко Ю.М.;

- від 07 липня 2016 року за №30355328, прийняте державним нотаріусом Броварської міської нотаріальної контори Журавською В.В.;

- від 22 липня 2016 року за №30594629, прийняте приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Саверою М.В.;

- від 06 жовтня 2016 року за №31740672, №31739745, прийняті державним реєстратором прав на нерухоме майно Броварської державної адміністрації Київської області Грабовецькою Н.В.;

- від 31 жовтня 2016 року за №32132523, №32133412 та від 3 листопада 2016 року за №32197963, 32198893, прийняті приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Саверою М.В.;

- від 4 листопада 2016 року за №32226542 та №32227386, прийняті державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Журавською В.В.,

виданого на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України від 13 грудня 2016 року, складений за результатами розгляду скарги ТОВ «Сонячний Квартал» від 30 листопада 2016 року, разом з її доповненнями від 1 та 7 грудня 2016 року;

3) скасувати реєстраційні дії державного реєстратора Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України Шаманської Анни Станіславівни №32985291 від 16 грудня 2016 року на виконання наказу Міністерства юстиції України від 16 грудня 2016 року №3688/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень»;

4) зобов`язати Міністерство юстиції України вчинити дії щодо поновлення реєстраційних дій, скасованих на підставі наказу Міністерства юстиції України «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обмежень», виданого на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України від 13 грудня 2016 року, складений за результатами розгляду скарги ТОВ «Сонячний Квартал» від 30 листопада 2016 року, разом з її доповненнями від 1 та 7 грудня 2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Комісія в порушення вимог п. 11 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1128 не направила позивачу як зацікавленій особі скаргу, за результатами розгляду якої прийнято оскаржувані висновок та наказ, що призвело до обмеження права на захист та порушення прав та інтересів власника майна та заінтересованих осіб. Позивач зазначив також, що процедура відчуження придбаних ним нежитлових приміщень дотримана у відповідності до вимог чинного законодавства, а саме: договори купівлі-продажу укладені в письмовій формі та посвідчені нотаріально; договори підписані уповноваженими на те особами, що перевірено нотаріусом при посвідченні договорів; на момент вчинення договору нежитлові приміщення належали продавцям на праві власності та було внесені в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; договори купівлі-продажу були оплатними, а нежитлові приміщення продавцями передані позивачу на підставі актів.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року даний адміністративний позов - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №3688/5 від 16 грудня 2016 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

Скасовано реєстраційні дії, проведені державним реєстратором Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України Шаманською А.С. №32985291 від 16 грудня 2016 року на підставі наказу Міністерства юстиції України №3688/5 від 16 грудня 2016 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

Зобов`язано Міністерство юстиції України вчинити дії щодо поновлення реєстраційних дій, скасованих на підставі наказу Міністерства юстиції України №3688/5 від 16 грудня 2016 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявність формальних порушень процедурного характеру є обов`язковою підставою для скасування спірного наказу, оскільки важливість дотримання і неухильного виконання процедури розгляду скарги безпосередньо пов`язана із забезпеченням права особи, інтересів якої вона стосується, на захист, зокрема, надання нею відповідних пояснень з приводу правовідносин, що виникли.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2019 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року - скасовано та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовну - відмовлено.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції, виходив із того, що оскаржувані висновок та наказ є правомірними, оскільки, скасовуючи рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нежитлові приміщення за ОСОБА_6 обґрунтовано враховано, що з електронних копій документів, виготовлених з поданих у паперовій формі документів для проведення державної реєстрації прав щодо земельної ділянки, які розміщені в заявах №№16544608, 16545632, 16737475, 16736555, частина з яких також розміщена в електронних реєстраційних справах у розділах Державного реєстру прав з реєстраційними номерами 06 та 06, зокрема, вбачається, що подані ПП "ІТА-К" документи для проведення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - нежилі приміщення, у складі яких є адмінбудівля (літ.А) площею 161 кв.м., прохідна (літ. Б) площею 5,4 кв.м., огорожа, виробничий цех (літ. В) площею 92,9 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 (далі - об`єкт 1) та на об`єкт нерухомого майна - майстерні по тех. обслуговуванню автотранспорту (літ. А) площею 424 кв.м., естакади (літ. І), огорожі (літ. №), складу ГСМ (літ. Б) площею 15,9 кв.м., КПП з оглядовою ямою (літ. В) площею 31,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (далі - об`єкт 2) не відповідали вимогам, встановленим ч. 4 статті 18 Закону. При розгляді скарги ТОВ "Сонячний квартал" відповідачами дотримано процедуру, передбачену Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 за № 1128 (далі-Порядок 1128).

Суть даного позову зводиться до того, що, на думку позивача, оскаржуваними рішеннями порушені його права, як власника об`єктів нерухомого майна.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погодившись із постановою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невірну оцінку наявних у матеріалах справи доказів, просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2019, залишити в силі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року. В доводах касаційної скарги позивач зазначив, що у 2016 році ним на підставі договорів купівлі-продажу часток приміщень набуто право власності на нежитлові приміщення, інформація про реєстрацію права власності на які внесена за рішеннями державних реєстраторів. Проте, за результатами розгляду скарги ТОВ "Сонячний квартал" відповідачами безпідставно та з порушенням процедури скасовано реєстрацію права власності нежитлових приміщень за позивачем. Зазначеними діями відповідачів порушені права та інтереси позивача щодо володіння, користування та розпорядження нерухомим майном.

Міністерство юстиції України та Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України надіслали до Верховного Суду відзиви на касаційну скаргу, відповідно до яких проти задоволення касаційної скарги заперечують в повному обсязі.

Позивач подав 05.07.2019 відповідь на відзив, в якій наполягав на правомірності набуття ПП "ІТА-К" права власності на нерухоме майно та первинних реєстраційних дій зі спірним нерухомим майном попередніми власниками майна.

Третя особа - ОСОБА_5 09.07.2019 надіслав до Верховного Суду пояснення, відповідно до яких доводи апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених у скарзі, просив її задовольнити.

Третя особа - ТОВ "Сонячний квартал" 19.07.2019 надіслав до суду письмові пояснення, відповідно до яких проти доводів, викладених у поясненнях ОСОБА_5 заперечував.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Верховний Суд ухвалою від 28 травня 2019 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року по справі №826/20205/16.

Ухвалою Верховного Суду від 12.08.2019 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 22.07.2016 придбав у власність 1/2 (одну другу) частку майстерні по технічному обслуговуванню автотранспорту, складові частини якої: майстерня по тех. обслуговуванню автотранспорту А (літера "А"), площею 424,2 кв.м., естакада І (літера "І"), огорожа, склад ГСМ Б (літера "Б") площею 15,9 кв.м., КПП з оглядовою ямою В (літера "В") площею 31,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу частки приміщення, посвідченим приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Саверою Л.Л., який зареєстровано в реєстрі за №512.

Крім того, 07.07.2016 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу частки приміщення, згідно якого ОСОБА_7 набув у власність 1/2 (одну другу) частку майстерні по технічному обслуговуванню автотранспорту, складові частини якої: майстерня по тех. обслуговуванню автотранспорту А (літера "А"), площею 424,2 кв.м., естакада І (літера "І"), огорожа №, склад ГСМ Б (літера "Б") площею 15,9 кв.м., КПП з оглядовою ямою В (літера "В") площею 31,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний договір посвідчений державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавською В.В. та зареєстровано в реєстрі за №1-1251.

В подальшому, 31.10.2016 між ОСОБА_1 та СТ "Крокус" укладено договір купівлі-продажу 1/2 частини нежитлового приміщення, на підставі якого позивач придбав у власність 1/2 (одну другу) нежитлового приміщення, кондитерський цех, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Саверою Л.Л. та зареєстровано в реєстрі за №760.

31.10.2016 року між ОСОБА_1 та СТ "Крокус" укладено також договір купівлі-продажу 1/2 частини нежитлового приміщення, предметом якого є купівля позивачем 1/2 (однієї другої) частини нежитлового приміщення, вагова, склад, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Саверою Л.Л. та зареєстровано в реєстрі за №757.

Також, 04.11.2016 між позивачем та ОСОБА_4 укладено договори купівлі-продажу частки нежитлового приміщення, згідно умов яких ОСОБА_1 придбав у власність: - 1/2 частку нежитлового приміщення, кондитерських цех, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; 1/2 частку нежитлового приміщення, вагова, склад, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно судами встановлено, що інформація про право власності позивача на вказані вище приміщення внесена на підставі відповідних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

30.11.2016 року до Міністерства юстиції України звернувся ТОВ "Сонячний квартал" із скаргою, в якій просив:

- скасувати рішення про державну реєстрацію при відкритті розділу (№29340101) та рішення про державну реєстрацію при подальших продажах №29770852, №29873737, щодо об`єкта майна реєстраційний номер 06 (нежитлові будівлі (адмінбудівля, прохідна, огорожа, виробничий цех), адреса: АДРЕСА_4 );

- скасувати рішення про державну реєстрацію при відкритті розділу №29341156 та рішення про державну реєстрацію при подальших продажах №29769860, №29872253, №30355328, №30594629, щодо об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 06 (майстерні по тех. обслуговуванню автотранспорту, естакада, огорожа, склад ГСМ, КПП з оглядовою ямою), адреса: АДРЕСА_1;

- скасувати рішення про державну реєстрацію при відкритті розділу №31740672 та рішення про державну реєстрацію при подальших продажах №32132523, №32197963, №32226542, щодо об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 106 (нежитлові будівлі (вагова, склад), адреса: АДРЕСА_3 ;

- скасувати рішення про державну реєстрацію при відкритті розділу №31739745 та рішення про державну реєстрацію при подальших продажах №32133412, №32198893, №32227386 щодо об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 106 (нежитлові будівлі - кондитерський цех), адреса: АДРЕСА_2 .

Скарга обґрунтована тим, що 07.07.2013 ТОВ "Сонячний квартал" придбало за договорами купівлі-продажу та здійснило державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна - нежитлові будівлі з АДРЕСА_5 . 26.02.2014 року ТОВ "Сонячний квартал" уклав з Броварською міською радою договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 для обслуговування нежитлових приміщень.

ТОВ "Сонячний квартал" зазначив, що ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 вчиняються дії, направлені на захоплення земельної ділянки, яку орендує заявник, шляхом незаконного оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, які розташовані на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_6 . Посилався також на те, що первинна реєстрація права власності на спірні об`єкти нерухомого майна за ПП "ІТА-К", яка відбулась 18.04.2016, здійснена незаконно.

За результатами розгляду скарги ТОВ "Сонячний квартал" від 30.11.2016 з доповненнями до неї від 01.12.2016 та 07.12.2016, Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації складено висновок від 13.12.2016, яким скарга задоволена, скасовані:

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20 квітня 2016 року № 29340104, 29341156, прийняті державним реєстратором прав на нерухоме майно Броварської районної державної адміністрації Київської області Кисіль Г.В.;

- рішення про внесення змін до записів від 06 травня 2016 року № 29520048, 29520992, прийняті приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Саверою М.В.;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26 травня 2016 року № 29770852, 29769860, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нікітенко Ю.М.;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02 червня 2016 року №29873737, 29872253, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нікітенко Ю.М.;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07 липня 2016 року №30355328, прийняте державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Журавською В.В.;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22 липня 2016 року №30594629, прийняте приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Саверою М.В.;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06 жовтня 2016 року №31740672, 31739745, прийняті державним реєстратором прав на нерухоме майно Броварської районної державної адміністрації Київської області Грабовецькою Н.В.;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31 жовтня 2016 року №№32132523, 32133412, від 03 листопада 2016 року №№32197963, 32198893, прийняті приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Саверою М.В.;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04 листопада 2016 року №№32226542, 32227386, прийняті державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Журавською В.В.

16.12.2016 на підставі Висновків, зроблених Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, Міністерством юстиції України прийнято оскаржуваний наказ №3688/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

В ході розгляду скарги заявника та доданих до неї документів Комісія встановила, що з електронних копій документів, виготовлених з поданих у паперовій формі документів для проведення державної реєстрації прав щодо земельної ділянки, які розміщені в заявах №6544608, 16545632, 16737475, 16736555, частина з яких також розміщена в електронних реєстраційних справах у розділах Державного реєстру прав з реєстраційними номерами 06 та 06, зокрема, вбачається, що подані ПП "ІТА-К" документи для проведення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - нежилі приміщення, у складі яких є адмінбудівля (літ.А) площею 161 кв.м., прохідна (літ. Б) площею 5,4 кв.м., огорожа, виробничий цех (літ. В) площею 92,9 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 (далі - об`єкт 1) та на об`єкт нерухомого майна - майстерні по тех. обслуговуванню автотранспорту (літ. А) площею 424 кв.м., естакади (літ. І), огорожі (літ. №), складу ГСМ (літ. Б) площею 15,9 кв.м., КПП з оглядовою ямою (літ. В) площею 31,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (далі - об`єкт 2) не відповідали вимогам, встановленим ч. 4 ст. 18 Закону.

Комісія з урахуванням встановлених обставин, дійшла висновку про те, що державна реєстрація права власності на об`єкт 1 та об`єкт 2, проведена державним реєстратором Кисіль Г.В. та приватним нотаріусом Саверою М.В., суперечить нормам чинного законодавства, оскільки проведена на підставі документів, які не відповідали вимогам, встановленим Законом, а отже оскаржувані рішення №29340104, 29341156, 29520048, 29520992 підлягають скасуванню.

З урахуванням висновків Комісії стосовно протиправності рішень №29340104, 29341156, 29520048. 29520992, які дали змогу зареєструвати перехід права власності на об`єкт 1 та об`єкт 2, Комісія дійшла висновку про необхідність скасування рішень №№29770852, 29873737, 29769860, 29872253, 30355328, 30594629, виходячи з того, що таке скасування є єдиним можливим та ефективним засобом відновлення порушеного права ТОВ "Сонячний квартал".

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

З такими висновками судів колегія не погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України (у редакції, чинній на час ухвалення рішень судами попередніх інстанцій) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із частиною другою статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Так, на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебувала справа №826/9341/17, обставини та підстави позову в якій є подібними до справи, що розглядається.

Вирішуючи зазначений спір Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.05.2019 дійшла наступного правового висновку.

Виникнення спірних правовідносин зумовлено незгодою позивача з наказом Мін`юсту «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень». Тобто позовні вимоги у справі заявлено на поновлення порушеного цивільного (майнового) права позивача.

Ураховуючи те, що позовні вимоги в цій справі є похідними при вирішенні судом питання щодо правомірності набуття фізичними особами права власності на спірне майно і можуть впливати на майнові права та інтереси цих осіб, Велика Палата Верховного Суду, незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, дійшла висновку про те, що цей спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Тобто предметом спору у цій справі є визнання права власності на нерухоме майно, оскільки зазначені позовні вимоги приводять до вирішення питання про право власності на це нерухоме майно.

Отже, спірні правовідносини у справі пов`язані з необхідністю захисту права на об`єкт нерухомого майна, тобто права цивільного, тому позов у справі не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

З наведеного можна зробити висновок про те, що правовідносини, що склалися між сторонами, є цивільно-правовими та не можуть бути предметом спору в адміністративному процесі, оскільки в цьому випадку є спір про право цивільне, а саме про визнання прав, свобод та інтересів, що виникають із житлових відносин.

Відповідно до частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Юрисдикція цивільних справ визначена статтею 19 ЦПК, згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

У справі, що розглядається, позовні вимоги спрямовані на захист порушеного, на думку позивача, права власності на спірні приміщення внаслідок реєстрації цього нерухомого майна за фізичною особою.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

Таким чином, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на об`єкт нерухомого майна, то спір стосується цивільного права і за суб`єктним складом сторін має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Зазначена вище правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах від 21.11.2018р. у справі № 813/1362/16, 28.11.2018 по справі №825/642/18, 29.01.2019 по справі № 803/1589/17 під час розгляду спорів у подібних правовідносинах.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.»

Зважаючи на те, що саме Велика Палата Верховного Суду є судом, уповноваженим вирішувати юрисдикційні спори, колегія суддів не має підстав не погодитися із запропонованим підходом.

У справі, що розглядається, позовні вимоги спрямовані на захист порушеного, на думку позивача, права власності на об`єкти нерухомого майна, спір фактично виник між позивачем і третьою особою - Товариством з обмеженою відповідальністю "Сонячний квартал" з приводу захисту права власності на нерухоме майно та право користування земельними ділянками.

За таких обставин, беручи до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду у цій категорії справ, колегія суддів дійшла висновку, що спір в цій справі не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а залежно від суб`єктивного складу учасників справи може бути розглянутий в порядку господарського чи цивільного судочинства.

З матеріалів справи судом встановлено. що, спірні правовідносини виникли між фізичною особою та юридичною особою, а тому, враховуючи суб`єктний склад учасників справи, цей спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини 3 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених статтями 238, 240 КАС України.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги (стаття 354 КАС України).

Пунктом 5 частини першої статті 349 цього ж Кодексу передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року по справі №826/20205/16 підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі

Керуючись ст. 341, 345, 349, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року по справі №826/20205/16 - скасувати і закрити провадження по справі.

Роз`яснити позивачу, що справу належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Тацій

Судді : А.І. Рибачук

С.Г. Стеценко