Справа № 202/1706/19(2-а/202/51/2019)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 202/1706/19 (2-а/202/51/2019)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Вільмовського Романа Олеговича

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 7 травня 2019 року у справі № 202/1706/19 (2-а/202/51/2019) (суддя І інстанції - Мачуський О.М.)

за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (відповідач-1), інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Вільмовського Романа Олеговича (відповідач-2) про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову НК № 503089 від 13 лютого 2019 року, винесену інспектором роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Вільмовським Романом Олеговичем про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 132-1 КУпАП та накладення штрафу 510 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 7 травня 2019 року позов задоволений.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування скарги зазначив, що позивач перевозив великогабаритний вантаж, ширина якого перевищувала 2,6м, але дозволу на таку перевозку не мав, у зв`язку з чим правомірно був притягнутий до відповідальності.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції- без змін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

13 лютого 2019 року інспектором роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Вільмовським Романом Олеговичем винесено постанову НК № 503089 відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 132-1 КУпАп за те, що керуючи транспортним засобом MAN TGX 26.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричипом TAD CLASSIC, реєстраційний номер НОМЕР_2 перевозив великогабаритний вантаж - с/г комбайн, ширина якого більша, ніж 2,6 метра, а саме: 3,7 метра без відповідного дозволу органів Національної поліції, чим порушив п. 22.5 ПДР України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.17).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необгрунтованою, оскільки, по-перше, відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення; по-друге, про відсутність у діях позивача зазначеного в постанові складу адміністративного праворушення, що підтвердждується товарно-транспортною накладною від 13.02.2019 № 13/02-1. Також суд вказав, що відповідачами відзив на апеляційну скаргу не надавався.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Щодо порушення судом норм процесуального права, колегія суддів вказує таке.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 6 березня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 21 березня 2019 о 10:30.

У резолютивній частині цієї ухвали вказано, зокрема про надіслання відповідачу копій цієї ухвали та адміністративного позову з доданими до нього матеріалами. (а.с. 22-23)

Відповідно до судової повістки від 6 березня 2019 року на поштові адреси учасників справи направлена копія ухвали від 06.03.2019 на 1 аркуші. (а.с. 24)

Тобто, адміністративний позов з доданими до нього матеріалами відповідачу направлений не був.

21 березня 2019 року судом складена довідка про відкладення розгляду справи на 2 квітня 2019 року, у зв`язку з неявкою сторін у справі (а.с. 25) та направлено судову повістку як на поштову, так і електронну адреси відповідачів (а.с. 27, 28).

29 березня 2019 року від відповідача-2 до суду надійшло клопотання про надіслання останньому копії матеріалів справи для ознайомлення. (а.с. 29)

На адресу суду повернулись повідомлення про вручення відповідачам поштових відправлень 22.03.2019, проте із них (повідомлень) неможливо встановити яких саме поштових відправлень: судової повістки від 06.03.2019(додатком якої була ухвала про відкриття та призначення справи до розгляду на 21.03.2019 на 1 арк.) чи від 21.03.2019 (про перенесення розгляду справи на 02.04.2019). (а.с. 30, 31)

Також 5 квітня 2019 року судом на електронну адресу відповідачів направлена повістка, проте з електронного звіту неможливо встановити, яка ж повістка була направлена останнім. (а.с. 32)

11 квітня 2019 року на адресу суду від відповідача-2 повторно надійшло клопотання про надіслання копій матеріалів справи для ознайомлення. (а.с. 33)

Довідкою від 2 квітня 2019 року розгляд справи відкладено на 24 квітня 2019 року о 09:00, у зв`язку з неявкою учасників справи та направлено судову повістку на поштові адреси відповідачів. (а.с. 35)

24 травня 2019 року судом складена довідка про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неявкою сторін, на 7 травня 2019 року о 09:00 год, про що направлені судові повістки на поштові адреси відповідачів.

Також 24 квітня 2019 року на поштову адресу відповідача-2 направлено копію ухвали про відкриття провадження і призначення справи до розгляду на 21.03.2019 на 1 арк. та копія позовної заяви з додатком. (а.с. 42)

Тобто, копія позовної заяви разом з додатками, яку неодноразово (29.03.2019 та 11.04.2019) просив направити йому відповідач-1 була направлена лише 24 квітня 2019 року. Доказів отримання відповідачем-2 такого відправлення матеріали справи не містять.

7 травня 2019 року Індустріальним районним судом. Дніпропетровська у порядку письмового провадження (у зв`язку з неявкою сторін) ухвалено оскаржене рішення. (а.с. 46-48)

Отже суд, незважаючи те, що копія адміністративного позову була ним відправлена відповідачу-2 лише 24 квітня 2019 року, не маючи доказів отримання такого відправлення останнім, 7 травня 2019 року розглянув справу по суті позову на підставі наявних у справі матеріалів, позбавивши відповідача-2 на право подати свої заперечення та докази.

Відзив на адміністративний позов, додатком до якого є диск з відеозаписом, який вказаний у відповідній графі оскарженої позивачем постанови, зареєстрований судом першої інстанції 22 травня 2019 року. (а.с. 51-56)

Звертаючись до суду апеляційної інстанції відповідач-2 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказавши підстави для такого поновлення.

Розглянувши вказане клопотання та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд визнав поважними підстави для поновлення строку скаржнику на апеляційне оскарження, оскільки пропуск такого строку відбувся з незалежних від апелянта причин.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що судом першої інстанції було позбавлено відповідача-2 права на подання заперечень на адміністративний позов та відповідних доказів, колегія суддів дійшла висновку прийняти доданий до відзиву диск з відеозаписом, який вказаний у відповідній графі оскарженої позивачем постанови, як належний та допустимий доказ та розглянути справу з його врахуванням.

При вирішенні справи по суті заявленого позову, апеляційний суд виходить з наступного.

Єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами встановлюються Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30).

Відповідно до п. 2 цих Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

За приписами п. 22.5 Правил дорожнього руху України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно з п. 4 Правил № 30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно з п.п 4 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок № 879) габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пунктами 3 та 15 Порядку № 879 визначено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

З аналізу наведених норм права вбачається, що як рух (проїзд) великогабаритних транспортних засобів (з вантажем або без нього), так і перевезення великогабаритних транспортних засобів (з вантажем або без нього) автомобільними дорогами здійснюється за спеціальними правилами встановленими законом. Такий рух здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів. Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють, зокрема, уповноважені підрозділи Національної поліції. Такий контроль включає, в тому числі, перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам.

Статтею 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

З доданого до відзиву на адміністративний позов та прийнятого судом апеляційної інстанції як доказ диску з відеозаписом вбачається, що позивач керуючи транспортним засобом MAN TGX 26.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом TAD CLASSIC, реєстраційний номер НОМЕР_2 перевозив великогабаритний вантаж - сільськогосподарський комбайн. На вимогу інспектора пред`явити дозвіл на участь у дорожньому русі керованого позивачем транспортного засобу, останній сказав, що такого документу у нього не має. Інспектором за допомогою вимірювальної рулетки зроблено замір великогабаритного вантажа, що перевозився, а саме с/г комбайна, ширина якого склала 3,7 метра, тобто є більшою, ніж визначена приписами п. 22.5 ПДР України, а саме перевищила 2,60 метра.

Інспектор Вільмовський Р.О. повідомив ОСОБА_1 про порушення ним вимог дозволу, а також п. 22.5 ПДР України склав постанову НК № 503089, яку позивач підписав без зауважень та повідомив останнього про заборону подальшого руху.

Як на відсутність підстав притягнення до адміністративної відповідальності, так і складу правопорушення у його діях, позивачем до адміністративного позову додано товарно-транспортну накладну від 13.02.2019 № 13/02-1, яка, на його думку, підтверджує безпідставність винесення щодо нього оскарженої постанови, оскільки вказані у ній габарити ширини вантажу - 2,5 метра, що не перевищують допустиму п. 22.5 ПДР України норму.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення спростовується вказаною товарно-транспортною накладною.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Дослідивши наявну у матеріалах справи, а саме на аркуші справи 17, товарно-транспортну накладну від 13.02.2019 № 13/02-1 вбачається, що у графі «Відомості про вантаж. Найменування вантажу (номер контейнера), у разі перевезення небезпечних вантажів: клас небезпечних речовин, до якого віднесено вантаж» зазначено: Комбайн САSE 2388 - з.н. НОМЕР_3 (2008 р.в.), габарити 2,5 м*3,8 м. На ремонт.

Вказана товаро-транспортна накладна підписана директором ТОВ «З Іноземними Інвестиціями «ЛідерпартсУкраїна» ОСОБА_3 та водієм ОСОБА_1 , тобто відомості у таку накладну про габарити вантажу, що перевозився, вносились відповідальною особою вантажовідправника.

За відомостями офіційного сайту виробника ширина Зернозбиральний комбайн САSE 2388 за технічними характеристиками становить 3490 мм, тобто 3,49 метра.

Позивачем як до суду першої, так і апеляційної інстанції, не надано жодних документів на комбайн САSE 2388 - з.н. НОМЕР_3 (2008 р.в.), що перевозився, з яких можливо було б ідентифікувати саме його технічні характеристики.

Враховуючи те, що відомості у товаро-транспортну накладну про габарити вантажу, що перевозився - комбайн САSE 2388 - з.н. НОМЕР_3 (2008 р.в.) вносились відповідальною особою вантажовідправника, а за відомостями офіційного сайту Зернозбиральний комбайн САSE 2388 ширина останнього за технічними характеристиками становить 3,49 метра, що є наближеним до фактичних замірів, зроблених інспектором поліції, колегія суддів дійшла висновку, що така накладна не може вважатись належним та допустимим доказом, який свідчить про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Враховуючи те, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджений належними доказами, наданими відповідачем, а самим позивачем не спростований, колегія суддів дійшла висновку, що винесена інспектором роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Вільмовським Романом Олеговичем відносно ОСОБА_1 постанова НК № 503089 від 13 лютого 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 132-1 КУпАП та накладення штрафу 510 грн є правомірною та скасуванню не підлягає.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржена постанова суду першої інстанції прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Вільмовського Романа Олеговича задовольнити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 7 травня 2019 року у справі № 202/1706/19 (2-а/202/51/2019) скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Вільмовського Романа Олеговича про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко