Справа № 823/1426/18
Суддя: Літвіна Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1426/18 Суддя першої інстанції: С.О. Кульчицький
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Сорочка Є.О.

Федотова І.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій відповідача протиправними та зобов`язання вчинити дії, щодо його звернення від 22 березня 2018 року про перерахунок та виплату пенсії у відповідності до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII (надалі - Закон № 796-XII), а саме: особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовлено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року залишено без змін.

ОСОБА_1 24 травня 2019 року звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з заявою про перегляд зазначеного рішення суду за виключними обставинами.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року в задоволенні такої заяви позивачу було відмовлено та залишено судове рішення, які він просив переглянути, в силі.

Не погоджуючись з даною ухвалою, позивач - ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом вимог процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу. Скаржник зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(ІІ)2019 у справі № 3-14/2019(402/19, 1737/19) визнано неконституційним словосполучення «дійсної строкової», що міститься у ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ та застосовується як критерій для визнання права особи на обчислення пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, а тому він має право на відповідний перерахунок його пенсії.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить суд залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з`явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та поданого письмового відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так колегією суддів встановлено, що приймаючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами та залишаючи в силі рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року у справі № 823/1426/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалюючи рішення про відмову в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 та про залишення вказаного рішення без змін, слід виходити з того, що позивач не відповідає усім критеріям, наявність яких обумовлює право особи на перерахунок пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відбувалася поза межами проходження «дійсної строкової служби».

Тобто, суд виходив, з того, що на час виникнення спірних правовідносин та на час ухвалення Черкаським окружним адміністративним судом рішення від 25 червня 2018 року положення ч. 3 чт. 59 Закону України «Про статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» були чинними та належали застосуванню відповідачем.

А тому, оскільки предметом розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції були правовідносини, що існували до прийняття рішення Конституційним судом України від 25 квітня 2019 року № 1-р(ІІ)2019 у справі № 3-14/2019(402/19, 1737/19), а рішення суду, яке позивач просить переглянути, не містило вимог зобов`язального характеру (не було зобов`язано відповідача вчинити дії, у тому числі нарахувати та виплатити, стягнути кошти), відсутня, відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, для перегляду рішення суду за виключними обставинами.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Водночас, надаючи оцінку таким доводам позивача та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАСУ судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

За приписами частин 5 ст. 361 КАСУ підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення;

3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

За ч. 6 ст. 361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи № 823/1426/19 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року, що переглядається за виключними обставинами, набрало законної сили.

Обґрунтовуючи відмову в задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанції виходили з приписів чинних на той час правових норм.

Зокрема, суди в рішеннях зазначили наступне.

Статтею 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (надалі - Закон №796-XII; в редакції чинній до 01 жовтня 2017 року) передбачено, що пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до ст. 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків) або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Отже, ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII у редакції, чинній до 01 жовтня 2017 року, було визначено одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII ст. 59 Закону №796-ХІІ викладено в наступній редакції: «Пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до ст. 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до ст. 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року».

Закон № 2148-VIII в частині внесених змін, згідно Прикінцевих та перехідних положень, набрав чинності з 01 жовтня 2017 року.

Отже, Законом № 2148-VІІІ розширено перелік категорій осіб, на яких вказана норма розповсюджується, а саме: осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Враховуючи зазначене, ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям:

1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або

2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або

3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Окрім того, згідно внесених змін суттєво змінився коефіцієнт, з якого необхідно здійснювати розрахунок пенсії, а саме з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження на п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

У зв`язку з цим, Урядом прийнято постанову від 15 листопада 2017 року № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою доповнено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пунктом 9-1.

Так, за правовою позицією Верховного Суду, висловленою в ухвалах від 08 травня 2018 року (провадження №Пз/9901/33/18), від 21 травня 2018 року (провадження №Пз/9901/37/18) та від 13 червня 2018 року (провадження №Пз/9901/43/18) право на перерахунок пенсії згідно ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII виникає у зазначених осіб лише за наявності трьох умов у сукупності (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII не допускається):

1) особа має статус особи з інвалідністю;

2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях;

3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

А тому, оскільки матеріалами справи встановлено, що позивач брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, як військовозобов`язаний, який призваний на спеціальні збори, а не під час проходження ним дійсної строкової служби (згідно військового квитка дійсну строкову службу Позивач проходив з 08 травня 1983 року по 07 червня 1985 року), правових підстав для задоволення його позову та зобов`язання вчинити дії, щодо його звернення від 22 березня 2018 року про перерахунок та виплату пенсії у відповідності до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII (надалі - Закон № 796-XII), а саме: особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року - немає.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(ІІ)2019 у справі № 3-14/2019(402/19, 1737/19) визнано неконституційним словосполучення «дійсної строкової», що міститься у ч. 3 ст. 59 Зaкoну № 796-ХІІ, на яке, як виключну обставину, посилався заявник.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у відповідності до ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» № 2136-VIII від 13 липня 2017 року закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, резолютивна частина рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року поширюється на всі правовідносини, які існують з дня його ухвалення та зворотної сили в часі не має.

Таким чином, словосполучення «дійсної строкової», закріплене у ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, втратило чинність з 25 квітня 2019 року. На час виникнення спірних у цій справі правовідносин дана норма Закону у вказаній частині неконституційною не визнавалася і була застосована відповідачем та судом апеляційної інстанції при вирішенні спору по суті в редакції, чинній, зокрема в період з 01 січня 2018 року по 25 червня 2018 року.

Тобто, з 25 квітня 2019 року законодавство, яким регулюються спірні правовідносини, змінилося, і в разі зверненні позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на підставі вищезазначеного рішення Конституційного Суду України між сторонами виникнуть нові правовідносини, що виходять за межі вимог та підстав позову, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, що переглядається.

Зазначені обставини, у відповідності до ч. 6 ст. 361 КАС України, виключають правові підстави для перегляду рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року у даній справі за виключними обставинами.

Аналогічний правовий підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 15 травня 2019 року по справі № 640/20317/16-а, висновки якого, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковими для врахування колегією суддів при розгляді даної заяви.

Крім того, колегія суддів також приймає до уваги висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 28 листопада 1999 року по справі «Брумареску проти Румунії» та від 24 липня 2003 року по справі «Рябих проти Росії», відповідно до яких одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Доводи апелянта про те, що рішенням Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(ІІ)2019 у справі № 3-14/2019(402/19, 1737/19) визнано неконституційним словосполучення «дійсної строкової», що міститься у ч. 3 ст. 59 Зaкoну № 796-ХІІ та застосовується як критерій для визнання права особи на обчислення пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, а тому він має право на відповідний перерахунок його пенсії, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на вищезазначене.

При цьому, у рішенні ЄСПЛ від 21 січня 1999 року по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на зазначені обставини та вказані правові норми, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції від 18 червня 2019 року, є законною і обґрунтованою, а підстави для її скасування відповідно до поданої позивачем апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Літвіна

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов