Справа № 804/5865/13-а
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 серпня 2019 року

Київ

справа №804/5865/13-а

адміністративне провадження №К/9901/4002/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Дніпропетровської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2013 (суддя Боженко Н.В.)

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2014 (судді Бишевська Н.А., Добродняк І.Ю., Семененко Я.В.)

у справі № 804/5865/13-а

за позовом Підприємства «Авіаційна компанія «АгроавіаДніпро» Дніпропетровської міської громадської організації «Асоціація авіації ЗАНГ України»

до Дніпропетровської міжрайонної податкової інспекції Дніпропетровської області Держаної податкової служби

про визнання протиправними дій, скасування податкових повідомлень-рішень та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2013 року Підприємство «Авіаційна компанія «АгроавіаДніпро» Дніпропетровської міської громадської організації «Асоціація авіації ЗАНГ України» (далі - позивач, підприємство) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської міжрайонної податкової інспекції Дніпропетровської області Держаної податкової служби (далі - відповідач, Дніпропетровська МДПІ Дніпропетровської області ДПС), в якому просило суд:

визнати протиправними дії Дніпропетровської міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області державної податкової служби щодо складання Акту №232/221/32575799 від 14.03.2013 року;

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 28.03.2013 року № , № ;

зобов`язати Дніпропетровську МДПІ Дніпропетровської області ДПС відновити показники податкової звітності Підприємства «Авіаційна компанія «АгроавіаДніпро» Дніпропетровської міської громадської організації «Асоціація авіації ЗАНГ України» за березень-квітень, червень-листопад 2012 року в електронній базі даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» суми податкового кредиту та податкових зобов`язань з податку на додану вартість, які підприємство «Авіаційна компанія «АгроавіаДніпро» Дніпропетровської міської громадської організації «Асоціація авіації ЗАНГ України» включило до податкової декларації з податку на додану вартість за березень-квітень, червень-листопад 2012 року по взаємовідносинах з ПП «АТМ» (24606641) та ТОВ «Галактика М» (31890900), ТОВ «Ангстрем Континенталь» (33906299), ТОВ «Матадор» (31820299).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2013, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2014, адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 28.03.2013 року № , № Дніпропетровської МДПІ Дніпропетровської області ДПС. Зобов`язано Дніпропетровську МДПІ Дніпропетровської області ДПС відновити показники податкової звітності Підприємства «Авіаційна компанія «АгроавіаДніпро» Дніпропетровської міської громадської організації «Асоціація авіації ЗАНГ України» () за березень-квітень, червень-листопад 2012 року в електронній базі даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» суми податкового кредиту та податкових зобов`язань з податку на додану вартість, які Підприємство «Авіаційна компанія «АгроавіаДніпро» Дніпропетровської міської громадської організації «Асоціація авіації ЗАНГ України» () включило до податкової декларації з податку на додану вартість за березень-квітень, червень-листопад 2012 року по взаємовідносинах з ПП «АТМ» (24606641) та ТОВ «Галактика М» (31890900), ТОВ «Ангстрем Континенталь» (33906299),ТОВ «Матадор» (31820299). В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2014 і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частино 2 статті 205 Кримінального кодексу України за фактом вчинення невстановленими слідством особами фіктивного підприємництва з використанням ТОВ «Будівництво та комплектація» встановлено, що ряд суб`єктів господарювання, серед яких і контрагенти позивача ПП «АТМ», ТОВ «Галактика М», ТОВ «Ангстрем Континенталь» та ТОВ «Матадор» фактично є «транзитними» підприємствами, які надають послуги по незаконному формуванню податкового кредиту з податку на додану вартість для інших підприємств. Документи надані позивачем до перевірки не підтверджую реальності господарських операцій позивача з вказаними контрагентами, враховуючи відсутність доказів походження, відвантаження, транспортування та отримання запасних частин. Також встановлено оприбуткування автозапчастин, мінітрактора від невстановленої юридичної та/або фізичної особи та використання їх в оподатковуваних операціях.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2018 касаційну скаргу було передано судді-доповідачу Васильєвій І.А. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Пасічник С.С. та Юрченко В.П.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в період з 28.02.2013 по 06.03.2013, на підставі наказу від 22.02.2013 № 165, направлення від 28.02.2013 № 000198, згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпунктів 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, статті 82 Податкового кодексу України посадовою особою відповідача проведено позапланову виїзну перевірку підприємства «Авіаційна компанія «АгроавіаДніпро» Дніпропетровської міської громадської організації «Асоціація авіації ЗАНГ України» з питань дотримання вимог цивільного, податкового та іншого законодавства і правильності нарахування та сплати податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств при проведенні господарських операцій з ТОВ «Ферід Д», ПП «АТМ», ТОВ «ВК Віконні системи», ТОВ - Галактика М», ПП «Екоскан Сервіс», ТОВ Ангстрем Континенталь», ТОВ «Дидактика», ТОВ «Ліга», ТОВ «Лігран», ТОВ «Матодор», ТОВ «Ривс», ТОВ «Стар Д», ТОВ «Супутник», ТОВ «Транс-Атлантика Сервіс», ТОВ «Шокові та», ПП «Мегіур», ТОВ «Техніка» за період з 01.01.2010 по 31.01.2013, результати якої оформлені актом від 14.03.2013 №232/221/32575799.

Перевіркою встановлені порушення позивачем підпункту 135.5.4 пункту 135.5. статті 135, пункту 137.10 статті 137, пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток всього на суму 1 632 151 грн; пунктів 198.6, 198.3 статті 198, пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 706 558,80 грн.

Суд першої інстанції, висновки якого підтримала колегія суддів суду апеляційної інстанції, вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що матеріалами справи підтверджується належним чином та в повному обсязі виконання укладених позивачем зі своїми контрагентами правочинів, а відповідач, як суб`єкт владних повноважень, враховуючи, що висновки викладені в акті податкової перевірки не узгоджуються з нормами матеріального права, не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень. Враховуючи задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, суди попередніх інстанцій дійшли висновку і щодо задоволення позовних вимог в частині коригування показників податкової звітності в інформаційних системах податкового органу, здійснених на підставі таких податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, виходячи з такого.

У відповідності до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України, який регулює спірні правовідносини з 01.04.2011, витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпунктом 139.1.1 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України встановлено, що не включаються до складу витрат витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності.

Не включаються до складу витрат витрати не підтверджені відповідними

розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, який регулює спірні правовідносини в частині формування податкового кредиту з 01.01.2011, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 цієї ж статті визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Із зазначених правових норм вбачається, що податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість та витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, що стала підставою для формування податкового обліку платника податку. Разом з тим, дотримання норм цивільного чи господарського права не означають автоматично реальності вчинення господарської операції. Правильність відображення в податковому обліку господарських операцій відповідно до їх реального змісту повинна здійснюватись виключно на підставі норм податкового законодавства. А відтак, якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображено в укладених платником податків договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, між підприємством «Авіаційна компанія «Агроавіадніпро» Дніпропетровської міської громадської організації асоціація авіації ЗАНГ України» (Замовник) було укладено договір про надання послуг з розміщення та супроводження рекламного відеоролика від 01.03.2012р. №010312/02 з ТОВ «Галактика М» (Виконавець), згідно умов договору Виконавець за дорученням Замовника і відповідно до його замовлень зобов`язується виконати роботи: розробка, виготовлення, розміщення та супроводження реклами на телевізійних каналах України, а Замовник зобов`язується сплачувати та приймати виконання роботи. Згідно додатку №1 від 01.03.2012 року до договору Замовник замовляє, а Виконавець зобов`язується надати послуги з розміщення та супроводження рекламного відеоролика тривалістю 30 секунд на телеканалах України в обумовленій кількості трансляцій, вартість послуг - 228571,44 грн. Згідно додатку №2 від 02.04.2012 року Замовник замовляє, а Виконавець зобов`язується надати послуги з розміщення та супроводження рекламного відеоролика тривалістю 30 секунд на телеканалах України в обумовленій кількості трансляцій, вартість послуг - 63000,00 грн.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано: акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкові накладні, рахунки-фактури. Розрахунки між підприємствами здійсненні в повному обсязі. До суду на підтвердження реальності укладення договору та використання робіт у власній господарській діяльності надано копію відеоролику на електронному носії, відзнятого для реклами послуг з авіахімробіт та медіа плани щодо трансляції на телебаченні відеоролика.

Також, позивачем (Замовник) був укладений договір про надання рекламних послуг від 01.06.2012р. №1-1/06 з ПП «АТМ» (Виконавець), згідно з умовами якого Замовник доручає і оплачує, а Виконавець приймає на себе зобов`язання по розміщенню рекламних матеріалів у засобах масової інформації.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано: акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за червень-листопад 2012 року, податкові накладні за червень-листопад 2012 року, рахунки-фактури. Розрахунки між підприємствами здійснювались в безготівковій формі, згідно платіжних доручень, що зазначені в акті перевірки. До суду на підтвердження реальності укладення договору та використання робіт у власній господарській діяльності надано медіа плани щодо трансляції на телебаченні відеоролика.

Також, між підприємством «Авіаційна компанія «Агроавіадніпро» Дніпропетровської міської громадської організації асоціація авіації ЗАНГ України» (Покупець) та ТОВ «Ангстрем Континенталь» (Продавець) було підписано договір купівлі-продажу №35/11 від 28.11.2012 року, згідно умов якого Продавець продає, а Покупець приймає та оплачує мінітрактор бувший в експлуатації, марка «ISEKI TA29», рік випуску 1991, заводський номер НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2. На підтвердження виконання умов договору позивачем надано: видаткова накладна, податкова накладна.

Між підприємством «Авіаційна компанія «Агроавіадніпро» Дніпропетровської міської громадської організації асоціація авіації ЗАНГ України» (Покупець) та ТОВ «Матадор» (Продавець) було підписано договір купівлі-продажу запасних частин №5/3 від 07.03.2012 року, згідно умов якого Продавець зобов`язується доставити та передати у власність Покупця запасні частини до гелікоптерів «Ми-2», а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити їх. На підтвердження виконання умов договору позивачем надано: видаткові накладні за березень-серпень, листопад 2012 року, податкові накладні за березень-серпень, листопад 2012 року. Розрахунки між підприємствами здійснювались в безготівковій формі, згідно платіжних доручень, що зазначені в акті перевірки. До суду на підтвердження укладення цього договору та використання запчастин у власній господарській діяльності надано сертифікат льотної придатності №ПН 1393 щодо гелікоптера «Ми-2», в якому зазначено експлуатанта підприємство «Авіаційна компанія «Агроавіадніпро» Дніпропетровської міської громадської організації асоціація авіації ЗАНГ України», сертифікат льотної придатності №ПН3837, сертифікат Державної авіаційної служби України, фотознімки.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з наданих позивачем копій свідоцтв про реєстрацію вантажно-пасажирського транспортного засобу та з пояснень представника позивача, вбачається, що придбанні товари перевозились особистим транспортом постачальника та покупця, без проведення окремої оплати.

Отже, встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини об`єктивно засвідчують правомірність формування позивачем податкового кредиту та віднесення відповідних сум до складу валових витрат, відповідно до первинних бухгалтерських документів та по податковим накладним, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин.

Відповідачем не надано доказів того, що вказані документи не відповідають формі, встановленій для таких документів. Посилання податкового органу на акти податкових перевірок контрагентів позивача, як доказів безтоварності господарських операцій, вірно відхилено судами попередніх інстанцій, оскільки аналіз реальності господарських операцій здійснюється на підставі первинних документів платника податку. Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що рішеннями в адміністративних справах, які набрали законної сили, визнано протиправними дії податкового органу щодо проведення позапланових невиїзних перевірок ПП «АТМ» та ТОВ «Галактика М», за результатами яких складено акти перевірки, на які посилався податковий орган в акті за наслідками перевірки позивача.

Відповідачем не було надано суду доказів, які б свідчили про фіктивність контрагентів позивача, чи доказів заперечення причетності посадових осіб контрагентів до діяльності підприємств, доказів порушення кримінальних проваджень за фактом фіктивного підприємництва щодо контрагентів позивача тощо. Наявність кримінальних проваджень суб`єктів господарювання по ланцюгу постачання товарів (послуг) не є доказом нереальності господарських операцій позивача з його контрагентами.

Здійснення податковим органом в системі «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» коригування показників податкового кредиту, сформованого позивачем за результатами діяльності протягом зазначених періодів, на підставі акту перевірки від 14.03.2013, відповідачем не заперечувалося.

Враховуючи те, що показники податкової звітності були відкориговані податковим органом на підставі податкових повідомлень-рішень, які визнані судом протиправними, позовні вимоги в частині вимог щодо відновлення таких показників підлягають задоволенню.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального чи процесуального права.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 343, 349, 350 , 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Дніпропетровської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2014 у справі № 804/5865/13-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.А. Васильєва
Судді: С.С. Пасічник
В.П. Юрченко