Справа № 0840/2762/18
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 0840/2762/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Малиш Н.І.,

секретар судового засідання Лащенко Р.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Михайлюченка В.М.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.02.2019 р. (суддя Бойченко Ю.Р., повне судове рішення складено 25.03.2019 р.) в справі № 0840/2762/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - ГУ ДФС) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.04.2018 р. № про застосування штрафних санкцій в розмірі 59720 грн., № про застосування штрафних санкцій в розмірі 59520 грн., № про застосування штрафних санкцій в розмірі 6800 грн., № про застосування штрафних санкцій в розмірі 25208 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.02.2019 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Апелянт вказує на неврахування судом першої інстанції, що в наказі № 960 від 28.03.2018 р. про проведення фактичної перевірки зазначено, в тому числі, про проведення перевірки питань виявлення порушень установлених правил торгівлі підакцизними товарами, проте за приписами пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України із цих питань фактична перевірка не проводиться, тобто відповідачем перевірені питання в ході фактичної перевірки, які не передбачені законодавством. Крім того, контролюючим органом проведено фактичну перевірку без відома суб`єкта господарювання, що позбавило позивача можливості реалізувати свої права щодо надання пояснень та зауважень до акту перевірки. При цьому бармен ОСОБА_3 здійснював торгівлю алкогольними напоями без відмова позивача, про що свідчить наказ позивача від 28.01.2018 р. «Про заборону продажу алкоголю» у зв`язку із закінченням строку дії ліцензії на право торгівлі алкогольними напоями. Вина ОСОБА_3 встановлена постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 22.05.2018 р.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця та перебуває на обліку в Токмацькій об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Основним видом економічної діяльності позивача є роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах.

29.03.2018 р. відповідно до наказу від 28.03.2018 №960 та направлень від 28.03.2018 №398 та №399 ГУ ДФС у Запорізькій області проведено фактичну перевірку в кафе-барі, розташованому за адресою: АДРЕСА_3, в якому здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_2 , за результатами якої складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами від 03.04.2018 №0168/08/01/40/. Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог абз. 3 ч. 4 ст. 11, ч. 14 ст. 15 та ч. 6 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Висновки перевірки ґрунтуються на тому, що 29.03.2018 в кафе-барі за адресою: АДРЕСА_3 , встановлено:

-торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, а саме 50 гр. коньяку «Шабо VS» за ціною 22,00 грн. в скляний бокал на розлив для споживання на місці без наявного статусу суб`єкта громадського харчування, а також тютюнових виробів для паління через кальян за ціною 100,00 грн. без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами;

-зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку на суму 29760,00 грн.;

-згідно з базою даних ДФС через РРО Екселліо FP-280 здійснено реалізацію алкогольних напоїв в період відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями в період з 29.01.2018 по 29.03.2018 включно на суму 666,00 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено наступні податкові повідомлення-рішення:

-від 17.04.2018 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 6800,00 грн. за продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці без наявності статусу суб`єкта господарювання громадського харчування або спеціалізованого відділу, що має статус суб`єкта громадського харчування, суб`єкта господарювання з універсальним асортиментом товарів;

-від 17.04.2018 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 25208,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії;

-від 17.04.2018 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 59720,00 грн. за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії;

-від 17.04.2018 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 59520,00 грн. за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка.

Встановивши дотримання відповідачем процедури проведення фактичної перевірки, а також враховуючи факт доведеності порушень законодавства, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Суд вважає висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 29.03.2018 р. на підставі наказу від 28.03.2018 р. № 960, направлень від 28.03.2018 р. №№ 398, 399 ГУ ДФС у Запорізькій області проведено фактичну перевірку в кафе-барі, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , в якому здійснює підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , за результатами якої складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, від 03.04.2018 р. № 0168/08/01/40/.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог абз. 3 ч. 4 ст. 11, ч. 14 ст. 15 та ч. 6 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідно до змісту акту фактичної перевірки 29.03.2018 р. в кафе-барі за адресою: АДРЕСА_3 , в ході перевірки виявлено торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, а саме 50 гр. коньяку «Шабо VS» за ціною 22,00 грн. в скляний бокал на розлив для споживання на місці без наявного статусу суб`єкта громадського харчування та тютюнових виробів для паління через кальян за ціною 100,00 грн. без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами; зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку на суму 29760,00 грн.; згідно з базою даних ДФС через РРО Екселліо FP-280 здійснено реалізацію алкогольних напоїв в період відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями в період з 29.01.2018 по 29.03.2018 включно на суму 666,00 грн.

На підставі акту перевірки 17.04.2018 р. відповідачем прийнято наступні податкові повідомлення-рішення: № про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 штрафних санкцій у розмірі 6800,00 грн. за продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці без наявності статусу суб`єкта господарювання громадського харчування або спеціалізованого відділу, що має статус суб`єкта громадського харчування, суб`єкта господарювання з універсальним асортиментом товарів; № про застосування штрафних санкцій в розмірі 25208,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії; № про застосування штрафних санкцій у розмірі 59720,00 грн. за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії; № про застосування штрафних санкцій у розмірі 59520,00 грн. за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка.

Основним видом економічної діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 є роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 здійснює діяльність у в кафе-барі, розташованому за адресою: АДРЕСА_3, мав ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, реєстраційний номер 08-33-39618, строком дії з 29.01.2017 р. по 29.01.2018 р. В подальшому позивачем отримана ліцензія з реєстраційним номером 2018-08-33-64-51125 строком дії з 30.03.2018 р. по 30.03.2019 р.

Спірним є питання дотримання контролюючим органом процедури проведення фактичної перевірки, а також наявності складу правопорушень саме в діях позивача.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Приписами підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки регламентовано статтею 80 Податкового кодексу України, пунктом 80.1 якої встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи)

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 80.5 ст. 80 кодексу допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

За змістом пункту 80.7 статті 80 Податкового кодексу фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

За правилами, встановленими пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

В спірному випадку фактична перевірка проведена на підставі наказу про проведення фактичної перевірки від 28.03.2018 р. №960 та направлень від 28.03.2018 р. №398, 399, на міститься підпис бармена-кальянщика кафе-бару ОСОБА_3 , яким підтверджується, що останньому пред`явлено дані документи.

Як зазначено вище, фактична перевірка проводиться у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Провівши перевірку в присутності ОСОБА_3 , який є особою, що фактично здійснює розрахункові операції, контролюючий орган дотримався порядку проведення фактичної перевірки, що спростовує доводи апелянта про порушення порядку проведення фактичної перевірки.

Доводи апелянта, що предметом фактичної перевірки не може бути питання виявлення порушень установлених правил торгівлі підакцизними товарами, є незмістовними.

Приписами пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України чітко встановлено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Таким чином, судом не встановлено порушень процедури проведення фактичної перевірки.

Надаючи оцінку правомірності застосування до позивача штрафних санкцій спірними податковими повідомленнями-рішення, суд виходить з наступного.

Спірним є питання наявності саме в діях фізичної особи-підприємця порушень, встановлених актом фактичної перевірки.

За позицією позивача у зв`язку з закінченням строку дії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, реєстраційний номер 08-33-39618, строком дії з 29.01.2017 р. по 29.01.2018 р., ним видано наказ від 28.01.2018 р. про заборону продажу алкоголю з 30.01.2018 р.

Податковим повідомленням-рішенням від 17.04.2018 р. № до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 25208,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії.

Податковим повідомленням-рішенням від 17.04.2018 р. № до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 59720,00 грн. за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії.

Спеціальним Законом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України, є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 р. № 481/95-BP (далі - Закон № 481), частиною 14 статті 15 якого встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Частиною першою статті 17 Закону № 481 визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень (абзац 5 частини 2 статті 17 Закону № 481).

Зважаючи на те, що строк дії ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, реєстраційний номер 08-33-39618, закінчився 29.01.2018 р., а нова ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, реєстраційний номер 2018-08-33-64-51125, має строк дії з 30.03.2018 р. по 30.03.2019 р., у період з 30.01.2018 р. по 29.03.2018 р. позивач не мав діючої ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

Не є спірним питанням здійснення барменом-кальянщиком ОСОБА_3 29.03.2018 р., який перебуває в трудових відносинах з позивачем, є найманим працівником позивача, реалізації коньяку «Шабо» в бокал для вживання на місці та тютюнового виробу для паління через кальян всього на суму 122,00 грн.

Відповідно до інформації контролюючого органу через реєстратор розрахункових операцій, заводський номер КЛ00000179, фіскальний номер , що розташований у кафе-барі за адресою: АДРЕСА_3 , в період відсутності ліцензії реалізовано алкогольних напоїв на суму 666,00 грн.

Позивачем не оспорюється факт реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів для кальяну у період з 30.01.2018 р. по 29.03.2018 р. без наявності чинної ліцензії, проте позивач вказує на відсутність власної вини у порушеннях вимог законодавства, а вчиненням їх працівником кафе-бару ОСОБА_3 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 22.05.2018 р. в справі №328/967/18.

Частиною другою статті 17 Закону № 481 чітко визначено, що за правопорушення норм цього Закону фінансові санкції у вигляді штрафів застосовуються до суб`єктів господарювання.

В контексті спірних правовідносин суб`єктом господарювання є саме фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , який здійснює діяльність у приміщенні кафе-бару за адресою: АДРЕСА_3 , та найманим працівником якого є ОСОБА_3 .

Відповідно, особою, відповідальною за порушення норм Закону № 481, є саме позивач, а не його найманий працівник ОСОБА_3 .

Факт видання позивачем наказу «Про заборону продажу алкоголю» від 28.01.2018 р. не є підставою для звільнення позивача від адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства, що регулює обіг алкогольних напоїв та тютюнових виробів у закладі, який належить саме позивачу.

Податковим повідомленням-рішенням від 17.04.2018 р. № до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 59520,00 грн. за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку.

Відповідно до статті 15 Закону № 481 зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб`єкта господарювання з обов`язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Статтею 1 цього Закону визначено, що місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання. Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - перелік місць зберігання, який ведеться органами доходів і зборів і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

Згідно з частиною другою статті 17 Закону № 481 до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

В ході фактичної перевірки в приміщенні кафе-бару за адресою: АДРЕСА_3, в якому здійснює підприємницьку діяльність саме фізична-особа-підприємець ОСОБА_2 , встановлено зберігання тютюнових виробів для паління через кальян на загальну суму 29760,00 грн., що підтверджується також актом зняття залишків тютюнових виробів, без марок акцизного податку.

Доводи позивача про те, що він не здійснював торгівлю тютюновими виробами та їх зберігання, а таку торгівлю здійснював саме ОСОБА_3 без його відома, обґрунтовано не прийняті судом першої інстанції до уваги через те, що відповідальність за порушення норм Закону № 481 несе саме суб`єкт господарювання, яким є позивач.

Саме позивач як фізична особа-підприємець є орендарем приміщення за адресою: АДРЕСА_3 .

Також судом першої інстанції правильно зазначено у спростування вказаних доводів позивача, що меню кальян-бару доведено, що в асортименті присутній тютюн для кальяну Serbetli, який і зберігався без марок акцизного податку встановленого зразка.

При цьому розміщення меню із зазначенням продукції з ціною в місці, де вільно здійснюється торгівля, свідчить про намір продажу (реалізації) товару, та спростовує доводи про реалізацію тютюну без відома позивача.

Податковим повідомленням-рішенням від 17.04.2018 р. № до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 6800,00 грн. за продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці без наявності статусу суб`єкта господарювання громадського харчування або спеціалізованого відділу, що має статус суб`єкта громадського харчування, суб`єкта господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Згідно ч. 6 ст. 15-3 Закону України № 481 продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Пунктом 2 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 р. № 854 (далі - Правила № 854) роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, в тому числі фірмові, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства.

Відповідно до п. 22 Правил № 854 продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Зважаючи на те, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 здійснює діяльність з роздрібної торгівлі напоями в спеціалізованих магазинах (код КВЕД 47.25), не здійснює діяльність у сфері ресторанного господарства, станом на час проведення фактичної перевірки не мав чинної ліцензії на торгівлю алкогольними напоями, суд доходить до висновку про доведеність порушення ч. 6 ст. 15-3 Закону України № 481.

Таким чином, суд погодує висновок суду першої інстанції про доведеність порушень позивачем приписів Закону № 481 та правомірність застосування до позивача штрафних санкцій спірними податковими повідомленням-рішеннями.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище висновками суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України в редакції, яка діє з 15.12.2017 р. та підлягає застосуванню судом апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.02.2019 р. в справі № 0840/2762/18 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.02.2019 р. в справі № 0840/2762/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 12.08.2019 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 13.08.2019 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш