Справа № 826/5906/18
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2019-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 серпня 2019 року

Київ

справа №826/5906/18

адміністративне провадження №К/9901/22993/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Жука А.В., суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.

розглянувши касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України

на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 грудня 2018 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2019 року

у справі №826/5906/18

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України

про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міністерства внутрішніх справ України у якому просив:

- стягнути з МВС України на користь позивача суму заробітної плати за період із 01 січня 2015 року по 05 листопада 2015 року у розмірі 56 258,93 грн.;

- стягнути з МВС України на користь позивача середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні з 06 листопада 2015 року по день винесення рішення у цій справі, але не менше 165 577,23 грн., виходячи із розрахунку за період 05 листопада 2015 року по 30 квітня 2018 року;

- стягнути з МВС України на користь позивача суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушення встановлених строків виплати заробітної плати за період із 06 листопада 2015 року по день винесення рішення у цій справі, але не менше 24 873,49 грн., виходячи із розрахунку за період 05 листопада 2015 року по 30 квітня 2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, яку постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2019 року задоволено частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року яким змінено та викладено абзац другий - четвертий його резолютивної частини у наступній редакції:

- стягнути з МВС України на користь ОСОБА_1 , суму заробітної плати у розмірі 34 783,76 грн.

- стягнути з МВС України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період затримки розрахунку у розмірі 170 403,42 грн.

- стягнути з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушення встановлених строків виплати заробітної плати у розмірі 50 756,1 грн.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року - залишити без змін.

13 серпня 2019 року відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 грудня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2019 року, у якій, з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення першої та апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, серед основних засад судочинства, закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно пункту 20 частини першої статті 4 КАС України встановлено, що адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

За змістом пункту 2 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

З оскаржуваних судових рішень та зі змісту касаційної скарги вбачається, що предметом розгляду у даній адміністративній справі є неналежна виплата грошового забезпечення відповідачем, тобто дана справа пов`язана з проходженням позивачем публічної служби.

При цьому, ОСОБА_1 наказом №1254 о/с від 09 липня 2014 року було призначено на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах організаційно-аналітичного відділу Управління боротьби з кіберзлочинністю, яка не відноситься до посад, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища.

Таким чином, в силу вимог пункту першого частини 6 статті 12 КАС України дана справа законом віднесена до справ незначної складності.

Разом з тим, обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні, та такі обставини не слідують з поданих матеріалів касаційної скарги.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Суд звертає увагу скаржника на те, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 грудня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2019 року у справі №826/5906/18.

2. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А. В. Жук

Судді Н. М. Мартинюк

Ж.М. Мельник-Томенко