Справа № 160/7754/19
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 серпня 2019 року Справа 160/7754/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій незаконними та зобов'язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

07.08.2019р. (згідно штемпеля поштового зв'язку) ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та просить:

- визнати незаконними дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачеві пенсії за віком;

- зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву про поновлення раніше призначеної позивачеві пенсії від 15.05.2019р.;

- зобов'язати відповідача призначити позивачеві пенсію за віком з дати звернення із заявою про призначення пенсії, тобто з 25.06.2019р.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що слід зазначений позов залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви зясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заві зазначаються, зокрема, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів звязку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Частиною 6 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини пятої цієї статті стосовно представника.

Однак, як вбачається зі змісту позовної заяви позивачем у позові не зазначено реєстраційного номеру облікової картки позивача та представника позивача (або доказів відмови від нього) в порушення вимог п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 11 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позовна заява має містити власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, як вбачається зі змісту адміністративного позову та доданих до нього документів, позивачем до адміністративного позову не додано письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав в порушення вимог п.11 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також і ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, як вбачається зі змісту позову позивач на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються її позовні вимоги, посилається на те, що право на пенсійне забезпечення у неї виникло у зв'язку з тим, що вона є громадянином України, проте, відповідних доказів, які б надавали суду змогу встановити вказаний факт, позивачем до позову не додано в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, судом не приймаються до уваги, в якості доказів на підтвердження того, що позивач є громадянином України, долучена до позовної заяви копія паспорту позивача для виїзду за кордон, оскільки з його змісту вбачається, що він виданий 30.07.1999р. з терміном дії до 30.07.2009 та вказані копії містять відмітки про продовження терміну дії даних паспортів до 30.07.2019р., тобто станом на 07.08.2019р. (дата підписання позову), вказаний паспорт є недійсним.

Також, судом не приймаються до уваги, в якості доказів на підтвердження того, що позивач є громадяном України, долучена до позовної заяви фотокопія ізраїльського паспорта, оскільки вказаний документ не підтверджує того факту, що що позивач є саме громадянином України.

Окрім того, позивачем не додано до позову всіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а додані ксерокопії документів до позову не можуть вважатися належними доказами у розумінні ст.ст.72-76 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вони не завірені у встановленому законодавством порядку в порушення вимог ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Вищезазначені недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду:

- адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із зазначенням у ньому реєстраційного номеру облікової картки позивача та представника позивача (або доказів відмови від нього) у відповідності до вимог п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав у відповідності до вимог п.11 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: документів на підтвердження того, що позивач має громадянство України згідно до Закону України "Про громадянство України" та у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України; копії документів доданих до позовної заяви, засвідчених належним чином у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись п.2, п.11 ч.5, ч.6 ст.160, ч.4 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій незаконними та зобов'язати вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачам у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду:

- адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із зазначенням у ньому реєстраційного номеру облікової картки позивача та представника позивача (або доказів відмови від нього) у відповідності до вимог п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав у відповідності до вимог п.11 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: документів на підтвердження того, що позивач має громадянство України згідно до Закону України "Про громадянство України" та у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України; копії документів доданих до позовної заяви, засвідчених належним чином у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розяснити позивачеві, що відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст.294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва