Справа № 308/2724/19
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/2724/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2019 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Торчинович Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 4 батальону Управління патрульної поліції в Закарпатській області інспектора поліції Колотова Владислава Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 19 серпня 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 19 серпня 2019 року.

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, з адміністративним позовом до інспектора взводу 1 роти 4 батальону Управління патрульної поліції в Закарпатській області інспектора поліції Колотова Владислава Олеговича про скасування постанови серії НК №300508 від 03.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення по ч.6 ст. 121 КУпАЛ в розмірі 170 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що постановою інспектора роти взводу №1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції Закарпатській області, серія НК №9300508 від 03.03.2019 року, ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. за ч.6 ст. 121 КУпАП за те, що 03.03.2019року о 12:05 год. на трасі М06 Київ-Чоп 757км., керуючи транспортним засобом «БМВ» номерний знак НОМЕР_1 без належного закріпленого номерного знаку, чим порушив вимоги п.п296ПДР України. Позивач вважає, що постанова є незаконною. Зазначивши, що номерний знак був закріпленний на відповідному до закону місті, без перешкоджаючих на то чинників чи факторів які б спричиняли погіршення чи неуможливлення видимості номерного знаку. Не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, вважає таке необґрунтованим, та таким що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, та невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи. А тому просить: скасувати постанову інстпектора роти №1 4 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській обл.. Колотова Владислава Олеговича серія НК №300508 від 03.03.2019 року, якою його, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністартивної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. за ч.6 ст.121 КУпАП.

В судове засідання, позивач ОСОБА_1 не з`явився, на адресу суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач інспектор взводу №1 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області, Інспектор поліції Колотов Владислав Олегович, у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Від відповідача до суду письмового відзиву на позов не надійшло.

Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція) розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Також, відповідно до частини першої статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Судом встановлено, що 03.03.2019 року відносно ОСОБА_1 інспектором поліції УПП в Закарпатській області Колотовим Владиславом Олеговичем була складена постанова про адміністративне правопорушення серії НК №300508, згідно якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн.

Згідно постанови серії НК №300508 від 03.03.2019 року, вказується, що ОСОБА_1 03.03.2019 року о 12 год. 05 хв. на А/Д М06 Київ Чоп 757 км., керував т/з у якого передній номерний знак встановлений у невідповідному для цього місці, чим порушив п.2.9.в. ПДР, за що відповідальність передбачена ч.6 ст. 121 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно із ч. 6 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, якими передбачено, що особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.9.в ПДР передбачено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення - акт органів адміністративної юрисдикції, яким вирішується питання про наявність в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення та застосування до нього мір адміністративного стягнення, тобто постанова повинна містити прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є рішення, яким встановлюється вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в скоєнні правопорушення та призначається міра адміністративного стягнення.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За приписами статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом було вжито усіх можливих заходів стосовно здобуття та дослідження доказів у даній справі у спосіб виклику відповідача, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення за невизнання ним позову, однак останній не з`явився в судове засідання.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Проте доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова не містить. Під час розгляду справи судом також не надано належних доказів на користь правомірності оскаржуваної постанови.

Позивач стверджує, що на у вказаний день та час дійсно керував транспортним засобом BMW 1160 д.н.з. НОМЕР_2 , однак вказує на те, що номерні знаки при цьому було встановлено з дотриманням п. 30.2 ПДР України.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , які були надані ним працівникам патрульної служби і зазначені в оскаржуваній постанові вбачається, що він не згідний з прийнятим рішенням.

На підтвердження вини ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності, відповідачем не представлено суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він керував т/з у якого передній номерний знак встановлений у невідповідному для цього місці, чим порушив п.2.9.в. ПДР.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність винесення постанови та не надано належних доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Незважаючи на це, доводи позивача не спростовані відповідачем.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі встановлених обставин та аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР в їх сукупності суд дійшов висновку про протиправність спірної постанови відповідача, внаслідок чого позовні вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №300508 від 03.03.2019 року винесеної відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення за ч.6 ст. 121 КУпАП України та накладення штрафу в розмірі 170 грн, підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 62Конституції , ст.ст. 2-14, 19, 20, 22, 72-78, ч. 9 ст. 205, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 293, 295 КАС України, ст. 9, 23, 30, 33, ст. 122, 257, 258, 268, 278, 280, 283 КУпАП, суд,

УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 4 батальону УПП в Закарпатській області інспектора поліції Колотова Владислава Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №300508 від 03.03.2019 року винесеної відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення за ч.6 ст. 121 КУпАП України та накладення штрафу в розмірі 170 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст.286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду О.В.Фазикош