Справа № 802/1104/18-а
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

14 серпня 2019 року
Київ
справа №802/1104/18-а
адміністративне провадження №К/9901/11842/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Дашутіна І.В.,
суддів: Шишова О.О., Яковенка М.М.,

розглянув в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2018 року у складі судді Дончика В.В. та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2019 року у складі колегії суддів: Капустинського М.М. (головуючого), Моніча Б.С., Охрімчук І.Г. у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії, -
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
1. ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі відповідач-1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач-2) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.
2. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2018 року, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2019 року, позов задоволено.
2.1. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 та Вінницького обласного військового комісаріату щодо недотримання положень Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, що затверджена Наказом Міністра оборони України №36 від 06.02.2001 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за №169/5360 (далі Інструкція) під час нещасного випадку, що стався 28 жовтня 2016 року із військовозобов`язаним ОСОБА_1 .
2.2. Зобов`язано Вінницький обласний військовий комісаріат призначити та провести спеціальне розслідування обставин нещасного випадку, що мав місце 28 жовтня 2016 року із військовозобов`язаним рядовим запасу ОСОБА_1 у відповідності до Інструкції.
2.3. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 солідарно, в розмірі 704,80 грн.
3. Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено:
3.1. 28 жовтня 2016 року у Вінницькому об`єднаному міському військовому комісаріаті, згідно плану на II півріччя 2016 року, затвердженому військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 , проводилися практичні заняття із підрозділами територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_3 .
3.2. Повісткою Військового комісара Вінницького об`єднаного міського військового комісаріату позивач - рядовий запасу ОСОБА_1 , викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 9:00 год. 28 жовтня 2016 року за адресою АДРЕСА_1 , як військовозобов`язаний для участі у вказаних практичних заняттях.
3.3. У ході практичних занять при відпрацюванні спеціальних вправ, під час сходження з апарелі БТР-80 позивачем було отримано травму, у зв`язку з чим позивач каретою швидкої медичної допомоги був доставлений та госпіталізований у Вінницькому обласному клінічному госпіталі ветеранів війни.
3.4. Згідно із відміткою ІНФОРМАЦІЯ_3 у повістці, позивач вибув 28 жовтня 2016 року об 11.40 год. після отримання травми.
3.5. З 28 жовтня 2016 року по 14 листопада 2016 року позивач знаходився на лікуванні у Вінницькому обласному клінічному госпіталі ветеранів війни з приводу закритого багато уламкового через підвиросткового перелому лівої верхньогомілкової кістки зі зміщенням відламків. Травматичне пошкодження латерального меніску лівого колінного суглобу.
3.6. З отриманої відповіді з Вінницького обласного клінічного госпіталю ветеранів війни, вбачається, що травма отримана ОСОБА_1 відповідно до Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості відноситься до важких травм (закриті та відкриті переломи довгих кісток кінцівок).
3.7. Наказом Військового комісара Вінницького ОМВК від 25 липня 2017 року №98, затверджено акт проведення службового розслідування по факту травмування військовозобов`язаного рядового запасу ОСОБА_1 під час проведення планових занять з загонами територіальної оборони Вінницького ОМВК 28 жовтня 2016 року.
3.8. Згідно висновку акту, особовий склад Вінницького об`єднаного міського військового комісаріату діяв у відповідності до вимог керівних документів. Травму нижньої кінцівки ноги ОСОБА_1 отримав з власної необережності.
3.9. Відповідно до Довідки Департаменту охорони здоров`я Вінницької ОДА до акту огляду медико-соціальної експертної комісії Серії 12 ААА №594094, 18 липня 2017 року за результатами огляду медико-соціальної експертної комісії, позивачу встановлено третю групу інвалідності. Причина інвалідності - загальне захворювання.
3.10. У зв`язку з вказаними обставинами ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про здійснення виплати йому одноразової грошової допомоги, додавши до заяви, серед іншого, довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності.
3.11. Листом від 26 жовтня 2017 року №12/8207 відповідач-2 повідомив ОСОБА_1 , що надані позивачем копії документів не відповідають вимогам пункту 6 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» та пунктам 10, 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, що унеможливлює направлення їх до Департаменту фінансів Міністерства оборони України для розгляду і прийняття рішення.
3.12. Позивач, не погоджуючись з бездіяльністю відповідачів, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
4. Задовольняючи позов, суд першої інстанції з висновками якого погодився апеляційний суд виходив з того, що отримана позивачем травма відноситься до тяжких, тому відповідачами не було дотримано положень Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України при розслідуванні нещасного випадку, який мав місце 28 жовтня 2016 року із військовозобов`язаним ОСОБА_1 .
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
5. ІНФОРМАЦІЯ_4 звернувся із касаційною скаргою, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.
6. Аргументи касаційної скарги зводяться до того, що судами попередніх інстанцій було неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що повідомлення за формою НВ-1, встановленого додатком 7 до Інструкції №36 від командира підпорядкованої військової частини не поступало, що унеможливило призначення та проведення спеціальної перевірки Вінницьким ОВК. Крім цього, військовий комісар Вінницького ОВК Наказом від 04 вересня 2017 року №453 доручив військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_3 проаналізувати недоліки, виявлені в ході проведення службового розслідування у ІНФОРМАЦІЯ_5 та вжити всіх необхідних заходів щодо їх усунення. Вважає, що відповідач-2 у спірних правовідносинах діяв у порядку, у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
7. У відзиві на касаційну скаргу, позивач просить її залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін, як такі, що є законними та обгрунтованими.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
8. Відповідно до статті 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
9. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону, його дія поширюється на військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей.
10. Згідно з частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:
- допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;
- призовники - особи, приписані до призовних дільниць;
- військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
- військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
- резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.
До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України.
11. Судами встановлено, що ОСОБА_1 відноситься до категорії громадян військовозобов`язаних осіб, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та на нього поширюється дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», щодо військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей.
12. Статтею 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено початок і закінчення проходження військової служби, а також час та місце виконання обов`язків військової служби.
13. Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 24 вказаного Закону, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
14. Наказом Міністерства оборони України від 06.02.2001 року №36 затверджено «Інструкцію про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 23.02.2001 року за №169/5360 (далі Інструкція).
15. Вказана Інструкція визначає порядок розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України (в тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України військовослужбовцями), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті під час виконання обов`язків військової служби та аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини).
16. Згідно положень пункту 2 розділу ІІ Інструкції, у разі настання нещасного випадку безпосередній командир (начальник) або керівник робіт зобов`язаний:
- терміново організувати надання домедичної допомоги, а по можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги потерпілому військовослужбовцю, забезпечити за необхідності його доставку до військового або найближчого лікувального закладу;
- негайно повідомити про нещасний випадок командира військової частини;
- зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку місце події та устаткування, яке там знаходилось, у такому стані, у якому вони перебували на момент настання нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших військовослужбовців і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів щодо недопущення подібних нещасних випадків.
17. При цьому, військовий лікувальний заклад, у який доставлений або звернувся потерпілий військовослужбовець, повинен протягом доби з використанням засобів зв`язку та на паперовому носії надати екстрене повідомлення про звернення потерпілого від нещасного випадку згідно з додатком 1 до цієї Інструкції (далі - екстрене повідомлення) з посиланням на нещасний випадок:
- командиру військової частини, де проходить службу потерпілий;
- до відповідного військового органу, що здійснює державний нагляд або контроль у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежний, безпеки дорожнього руху тощо);
- до регіонального санітарно-епідеміологічного підрозділу служби превентивної медицини Міністерства оборони України у разі настання нещасного випадку внаслідок гострого професійного захворювання (отруєння).
Військовий лікувальний заклад обов`язково проводить необхідні дослідження і складає протокол про наявність в організмі потерпілого військовослужбовця алкоголю, який надається на запит командира військової частини до утворення комісії з проведення розслідування нещасного випадку або голові комісії після її утворення протягом однієї доби з моменту отримання запиту (п. 4 розділу ІІ Інструкції).
18. Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції передбачено, що командир військової частини, який отримав повідомлення про нещасний випадок, у свою чергу зобов`язаний негайно через засоби зв`язку повідомити про нещасний випадок (зникнення, смерть) старшого командира (начальника) та протягом доби надати йому письмове повідомлення за формою НВ-1 згідно з додатком 2 до цієї Інструкції (далі - повідомлення за формою НВ-1), а також протягом доби призначити комісію з розслідування нещасного випадку чисельністю не менш як три особи у складі голови комісії (яким є один із його заступників) та членів - командира батальйону (дивізіону, ескадрильї тощо), до складу якого входить підрозділ, де стався нещасний випадок, та залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок, - фахівців профільних служб (озброєння, тилу, пожежної, автомобільної, інженерної, медичної тощо).
19. Пунктом 6 вказаного Класифікатора встановлено, що медичний висновок про ступінь тяжкості виробничої травми дають на запит роботодавця та/або голови комісії з розслідування нещасного випадку на виробництві лікарсько-експертні комісії (ЛЕК) лікувально-профілактичного закладу, де здійснюється лікування особи, що постраждала, в строк до 1 доби з моменту надходження запиту.
20. Згідно положень п.п.7,8 Інструкції, нещасні випадки зі смертельним наслідком або внаслідок яких військовослужбовцем отримані тяжкі травми, групові нещасні випадки та випадки зникнення або смерті військовослужбовців підлягають спеціальному розслідуванню та розслідуються з урахуванням вимог розділу III цієї Інструкції.
21. Судами попередніх інстанцій встановлено, що отримана ОСОБА_1 травма відноситься до тяжких, тому розслідування повинно було бути проведене з урахуванням положень ІІІ Інструкції.
22. Пункт 8 Розділу ІІ Інструкції вказує, що комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом п`яти діб з моменту її утворення.
Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана:
- обстежити місце нещасного випадку, опитати свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо;
- з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, установити осіб, які допустили порушення вимог нормативно-правових актів (законів, військових статутів, положень, правил, інструкцій, настанов тощо), а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;
- скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2 згідно з додатком 3 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2) та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 згідно з додатком 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3) у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину.
До акта додаються письмові пояснення свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин.
23. При цьому згідно п.2 розділу ІІІ Інструкції, про груповий нещасний випадок, нещасний випадок зі смертельним наслідком, нещасний випадок, що спричинив тяжкі травми, випадок зникнення військовослужбовця або його смерті під час виконання обов`язків військової служби командир військової частини зобов`язаний негайно доповісти через засоби зв`язку та протягом трьох годин надати письмове повідомлення за формою НВ-1: безпосередньому командиру (начальнику) за підпорядкованістю; до військової прокуратури за місцем, де стався нещасний випадок, зникнення або смерть; до Служби правопорядку; до відповідного військового органу, що здійснює державний нагляд або контроль у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежний, безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічний тощо).
24. Судами встановлено, що відповідачем-1 не було повідомлено за формою НВ-1 безпосереднього командира (начальника) за підпорядкованістю, в даному випадку відповідача-2 про нещасний випадок; не направлено запит до військового лікувального закладу для отримання протоколу про наявність в організмі потерпілого військовослужбовця алкоголю та медичного висновку про ступінь тяжкості, в наслідок чого, відповідачем-2 не було призначено службове розслідування та не створено відповідну комісію по факту отримання травми, у визначені строки.
25. Також, за фактом отримання позивачем травми не було складено акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2 згідно з додатком 3 до Інструкції та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 згідно з додатком 4 до Інструкції.
26. Крім цього, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що приписами Інструкції визначено обов`язок командирів військових частин по кожному нещасному випадку провести службове розслідування в незалежності від волевиявлення потерпілого.
27. Аргументи касаційної скарги про не призначення спеціальної перевірки з огляду на неотримання від військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлення за формою НВ-1 судом відхиляються, оскільки про факт нещасного випадку офіційно відповідач-2 був проінформований з матеріалів перевірки Вінницького зонального відділу військової служби правопорядку. Вказаною перевіркою також підтверджено недотримання відповідачами положень Інструкції в частині не призначення службового розслідування.
28. З урахуванням встановлених судами обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що відповідачами допущено протиправну бездіяльність щодо недотримання положень Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України під час розслідування нещасного випадку 28 жовтня 2016 року із військовозобов`язаним ОСОБА_1 .
29. Тому, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права не підтвердились.
30. Колегія суддів зазначає також, що обставини, які зазначені скаржником у касаційній скарзі, досліджувалися та перевірялися судами попередніх інстанцій з наданням їм належної правової оцінки.
31. За змістом частини 2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
32. Частиною 1 статті 350 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
33. З огляду на наведене, касаційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - залишенню без змін.
34. Керуючись статтями 341, 343, 350, 355-356, 359 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
35. Касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
36. Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.
37. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Cуддя-доповідач І.В. Дашутін

Судді О.О. Шишов

М.М. Яковенко