Справа № 240/2552/19
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року м. Житомир справа № 240/2552/19

категорія 111030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Панкеєвої В.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін" до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.12.2018 №,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рубін" звернулось до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 10.12.2018 № в повному обсязі.

В обґрунтування позову зазначено, що за результатами камеральної перевірки з питань своєчасності реєстрації податкових накладних відповідачем встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних за лютий, квітень, серпень-грудень 2017 року та січень-жовтень 2018 року. За результатами проведеної перевірки застосовано до позивача штрафні санкції та винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки висновок відповідача про застосування до позивача штрафних санкцій на підставі п.120-1.1. ст.120-1 ПК України не відповідає нормам податкового законодавства. Штрафні санкції, передбачені п.120-1.1. ст.120-1 ПК України не застосовуються до платників податку за порушення ними строку реєстрації/відсутності реєстрації в ЄРПН податкових накладних трьох окремих видів. Крім того, позивач вважає, що висновки відповідача суперечать нормам та змісту п.п.201.5., 201.10. ст.201, п.11 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення ПК України.

Ухвалою суду від 03 квітня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, яка буде розглядатися за правилами загального позовного провадження.

В судових засіданнях представник позивача позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву від 28.03.2019 (а.с.228-229 т.1).

Протокольною ухвалою суду в судовому засіданні 10.07.2019 відбувся перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження.

У відповідності до частини четвертої статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено з матеріалів справи Головним управлінням ДФС у Житомирській області на підставі п.п.20.1.4. п.20.1. ст.20 розділу І, п.57.2. ст.57, п.п.75.1.1. п.75.1. ст.75 розділу II Податкового кодексу України, у порядку п.76.1. ст.76 розділу II Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку даних податкової звітності з податку на додану вартість та даних Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ "Рубін".

За результатами перевірки складено акт від 15.11.2018 № 3971/06-30-54-12-31. Відповідно до висновків акту перевірки встановлено порушення підприємством граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН ТОВ "РУБІН", визначених відповідно до пункту 201.10. ст.201 Податкового кодексу України. Вказано, що відповідальність платника передбачена пунктом 120-1.1 статті 120-1 розділу II Податкового кодексу України (а.с.48-62 т.1).

Не погодившись із висновками акту перевірки, підприємство подало до Головного управління ДФС у Житомирській області заперечення від 27.11.2019 №174. В обґрунтування яких зазначено, що територіальні органи ДФС, зареєстровані згідно чинного законодавства України як відокремлені структурні підрозділи, позбавлені права проведення камеральних перевірок, виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки. Крім того, платник податків також посилався на порушення строків проведення камеральних перевірок та про наявність факту проведення повторної перевірки за один і той самий період з одних і тих самих питань (а.с.42-47 т.1).

Листом Головного управління ДФС у Житомирській області від 30.11.2018 призначено розгляд заперечень позивача (а.с.40 т.1).

За результатами розгляду заперечень позивача листом від 06.12.2018 контролюючий орган вказав, що дані камеральної перевірки свідчать про порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних і розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН. У зв`язку з чим, факти викладені у запереченнях залишено без змін (а.с.37-39 т.1).

10.12.2018 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким до позивача застосовано штрафи за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних:

- на 15 днів і менше в розмірі 10%, що становить 219497,53 грн;

- на 16-30 днів в розмірі 20%, що становить 118750,83 грн;

- на 31-60 днів 105429,86 грн (а.с.23 т.1).

Згідно додатку до податкового повідомлення-рішення підтверджено розрахунок штрафних санкцій у розмірі 443678,22 грн (а.с.24-36 т.1).

З метою доведення своєї позиції контролюючому органу позивачем 20.12.2018 подано скаргу на податкове повідомлення-рішення від 10.12.2018 до ДФС України (а.с.16-22 т.1).

Рішенням від 15.01.2019 №1946/6/99-99-11-06-01-25 продовжено строк розгляду скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін" (а.с.14 т.1).

Рішенням від 20.02.2019 №8273/6/99-99-11-06-01-25 скаргу позивача залишено без задоволення. Вказано, що відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період (а.с.11-12 т.1).

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом за захистом порушеного права.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу першого підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Відтак, об`єктом перевірки за положеннями абзацу першого підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України (у редакції до 01.01.2017) є, серед іншого, дані Єдиного реєстру податкових накладних.

Законом України № 1797-VIII від 21.12.2016 підпункт 75.1.1. пункту 75.1. статті 75 ПК України доповнено абзацом другим згідно з яким предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до пункту 201.1. статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п.201.2. ст.200 ПК України).

Згідно п.201.5. ст.200 ПК України для операцій, що оподатковуються, і операцій, звільнених від оподаткування, складаються окремі податкові накладні.

Відповідно до підпункту 201.10. статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 198.5. ст.198 ПК України передбачено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Пунктом 120-1.1. ст.120-1 ПК України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1. статті 120-1 ПК України дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Як встановлено з матеріалів справи, податкове повідомлення-рішення винесене відповідачем у зв`язку з порушенням позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач не погоджуючись з висновками в акті перевірки з приводу порушення строку реєстрації 1276 податкових накладних на загальну суму 3131022,63 грн та застосуванням штрафних санкцій, звертався до контролюючого органу з метою доведення правомірності дій під час реалізації товарів.

Згідно ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За результатами розгляду, заперечень позивача висновки акту перевірки залишено без змін.

Суд зауважує, що за порушення термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН або відсутність реєстрації податкової накладної в ЄРПН штрафні санкції, визначені Кодексом, не застосовуються виключно до податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю) та складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування та/або оподатковуються за нульовою ставкою.

Так, позивачем факт реєстрації вказаних податкових накладних не заперечується, обставини порушення строків реєстрації таких накладних також не заперечуються сторонами, однак позивач вказує на безпідставне застосування штрафів у зв`язку з відсутністю необхідності реєстрації таких накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд погоджується з твердженнями позивача, що податкове законодавство передбачає випадки, коли складені в установленому порядку податкові накладні не надаються покупцю, що разом з тим не позбавляє продавця зареєструвати такі податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

Водночас позивачем у позовній заяві п.120-1.1. ст.120-1. ПК України трактується в такому розумінні, що штрафні санкції не застосовуються за трьома окремими підставами серед яких вказано податкові накладні, що не надаються отримувачу (покупцю).

Позивач вказує, що граматичний спосіб тлумачення не дозволяє однозначно встановити дійсний зміст правової норми. Граматичний спосіб є початковим серед усіх способів тлумачення правової норми та не враховує системності норм права, необхідності забезпечення єдності "букви" і "духу" закону, які виявляються за допомогою логічного, систематичного, цільового способів тлумачення.

Суд звертає увагу на невірне тлумачення товариством з обмеженою відповідальністю "Рубін" норм Податкового кодексу України, що призводить до невірного праворозуміння, а як наслідок суб`єктивного сприйняття спірних правовідносин.

Так, п.120-1.1. ст.120-1. ПК України визначено два випадки не застосування штрафних санкцій у разі порушення термінів або відсутності реєстрації: податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування та/або оподатковуються за нульовою ставкою. Водночас обов`язковою умовою не застосування штрафних санкцій у будь-якому з двох наведених випадків є той факт, що такі податкові накладні не надаються отримувачу (покупцю).

Суд зауважує, що позивачем не надано до суду податкових накладних, з яких вбачалося б, що податкові накладні, що не надаються (покупцю), складені на операції з постачання товарів/послуг, для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

У зв`язку з наведеним, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін та надати покупцю за його вимогою.

Так, за результатами перевірки встановлено саме факт порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а не відсутність реєстрації таких накладних.

Таким чином, наведена підстава для скасування податкового повідомлення-рішення від 10.12.2018 № є необґрунтованою.

Верховний Суд у рішенні від 23 липня 2019 року по справі №816/955/18 дійшов висновку, що дотримання встановлених строків реєстрації податкових накладних продавцем є безумовним та визначальним відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.10. статті 201 ПК України обов`язком платника податків.

Позивачем на підтвердження наявності факту повторного притягнення до відповідальності за одне й те саме порушення до матеріалів справи надано реєстр податкових накладних, що включені до розрахунку штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних, де наведено 414 податкових накладних (а.с.82-96 т.2).

Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

На спростування доводів позивача з приводу наявності інших камеральних перевірок контролюючим органом ТОВ "Рубін" за цей самий період та наявності актів за результатами встановлених порушень представником відповідача надано лист Новоград-Волинського управління ГУ ДФС України у Житомирській області, яким підтверджено відсутність повторного застосування штрафних санкцій по актам перевірки за 2016, 2017, 2018 роки та встановленим порушенням строків реєстрації накладних (а.с.99 т.2).

За результатами співставлення перерахованих податкових накладних судом не встановлено факту повторного притягнення товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін" до відповідальності за одне і те саме порушення.

Відповідач в обґрунтування винесеного рішення посилається на те, що вказані накладні були зареєстровані в ЄРПН з порушенням граничних термінів реєстрації, що вказує на наявність безумовного обов`язку такої реєстрації.

Вказані висновки підтверджуються постановою Верховного Суду від 23.05.2019 у справі №№820/6221/17, у якій вказано, що порушення платником терміну реєстрації податкових накладних, встановленого у абзаці 11 пункту 201.10. статті 201 ПК України, є підставою для притягнення його до відповідальності, передбаченої пунктом 120-1 статті 120 цього Кодексу.

Таким чином, позивач не дотримався податкової дисципліни в частині своєчасності реєстрації податкових накладних в єдиному Реєстрі, чим допустив податкове правопорушення за яке відповідачем на підставі норм чинного законодавства було прийнято податкове повідомлення-рішення.

Вирішуючи спір по суті, суд ураховує, що згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, з урахуванням того, що відповідачем спростовано доводи позовної заяви, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 10.12.2018 №, а тому у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін" слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін" (вул.Юрія Глухова,31, м.Новоград-Волинський, Житомирська обл., 11700, ) відмовути за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено у повному обсязі: 19 серпня 2019 року.

Суддя В.А. Панкеєва