Справа № 280/2294/19
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 серпня 2019 року о 10 год. 59 хв.Справа № 280/2294/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., за участю секретаря судового засідання Серебрянникової О.А., та сторін

від позивача: адвокат Саланська І.Л.,

від відповідача 1, 2: Голіков О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Голдснаб» (юридична адреса: 69083, м. Запоріжжя, вул. Музична, буд. 2, )

до відповідача 1 Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, )

до відповідача 2 - Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, )

про визнання протиправним рішень та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Голдснаб» (далі по тексту позивач) до Державної фіскальної служби України (далі відповідач 1) та Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі по тексту відповідач 2), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії відповідача 2 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 27.03.2019 №1123490/41016389 про відмову в реєстрації податкової накладної №1000054 від 26.02.2019; від 27.03.2019 ;№ 1123489/41016389 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1000053 від 26.02.2019; від 15.04.2019 №1141970/41016389 про відмову в реєстрації податкової накладної №1000020 від 11.03.2019; від 15.04.2019 №1141968/410163892 про відмову в реєстрації податкової накладної №1000019 від 11.03.2019; від 08.02.2019 №1071886/41016389 про відмову у реєстрації податкової накладної 31000022 від 18.01.2019;

- зобов`язати відповідача 1 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні позивача №1000054 від 26.02.2019, №1000053 від 26.02.2019, №1000020 від 11.03.2019, №1000019 від 11.03.2019 та №1000022 від 18.01.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за фактом продажу товару позивачем було складено накладні № 1000054 від 26.02.2019, № 1000053 від 26.02.2019, № 1000020 від 11.03.2019, № 1000019 від 13.03.2019 та № 1000022 від 18.01.2019, які подано засобами електронного зв`язку на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідно до отриманих 06.03.2019 та 28.03.2019 та 29.01.2019 квитанцій, документи прийнято, проте реєстрацію зупинено у зв`язку з наступним: відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/PK в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/PK не відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позивачем на розгляд Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації в електронному вигляді було подано Повідомлення № 22 від 22.03.2019, № 21 від 22.03.2019, № 36 від 11.04.2019, № 35 від 11.04.2019 та № 7 від 04.02.2019 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрація яких зупинена. Зазначає, що Комісією ДФС було прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, з підстави ненадання платником податку копій документів: Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, яким оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків. У графі «Додаткова інформація» зазначено: складські документи (інвентаризаційні описи), первинні документи щодо транспортування товару до покупця та від постачальника. Рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних від 08.02.2019 № 1071886/41016389 було оскаржено в адміністративному порядку. Проте, рішенням Комісії з питань розгляду скарг від 20.02.2019 № 10269/41016389/2 залишено скаргу без задоволення рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін. Позивач вважає, що вказані вище рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 16.05.2019 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання по справі на 05.06.2019.

10.06.2019 від представника відповідача 1, 2 через канцелярію суду (вх. №23745) був поданий відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що комісія ГУ ДФС у Запорізькій області приймала рішення про відмову у реєстрації податкових накладних тільки на підставі тих документів, які надавались на розгляд комісії. Вказав, що у Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області були законні підстави для прийняття рішень про відмову у реєстрації спірних податкових накладних. Зазначив, що рішення Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області не можуть бути скасовані так як прийняті виключно в межах діючого законодавства, а тому є правомірними.

Ухвалою суду від 05.06.2019 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 14.08.2019.

Усною ухвалою суду від 14.08.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною до протоколу судового засідання, після наданих стороною пояснення та клопотання про закриття підготовчого провадження, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті у цей же день.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідачів заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позов.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ТОВ «Голдснаб» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Основним видом діяльності ТОВ «Голдснаб» є виробництво мила та мийних засобів, засобів для чищення та полірування (КВЕД 20.41).

Між ТОВ «Голдснаб» (Постачальник) та ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» (Покупець) був укладений Договір поставки № 3 від 28.03.2017, відповідно до п. 1.1. якого, Постачальник зобов`язується надати у власність Покупцю матеріальні цінності (товари непродовольчої групи), далі Товар, а Покупець зобов`язується прийняти сплатити товар в установлені цим Договором строки. Згідно п. 1.2. Договору, асортимент, кількість, строки, ціна одиниці товару та загальна сума по кожної поставки визначається у відповідності до заявки Покупця, що відповідає Специфікації або Прайс-листам Постачальника. Пунктом 4.1. Договору встановлено, що поставка товару за даним договором здійснюється на умовах DDP (магазин, ЦС) Покупця відповідно до Міжнародних правил тлумачення термінів «ІНКОТЕРМС» (в редакції 2010 р.). Поставка товару в Магазин/ЦС Покупця здійснюється Постачальником за адресою: м. Запоріжжя, вул. Музична, 2.

У межах Договору поставки Постачальником ТОВ «Голдснаб» на користь Покупця ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» були здійснені наступні поставки Товару:

1) за видатковою накладною № 110 від 26.02.2019 здійснено поставку хімічної продукції на суму 18 070, 40 грн, у т.ч. ПДВ 3 011,73 грн;

2) за видатковою накладною № 109 від 26.02.2019 здійснено поставку хімічної продукції на суму 15 791, 80 грн, у т.ч. ПДВ 2 631,97 грн;

3) за видатковою накладною № 154 від 11.03.2019 здійснено поставку хімічної продукції на суму 92 588, 55 грн, у т.ч. ПДВ 15 431,43 грн;

4) за видатковою накладною № 131 від 11.03.2019 здійснено поставку хімічної продукції на суму 29 450,00 грн, у т.ч. ПДВ 4 910,00 грн.

Платіжними дорученнями від 15.03.2019 № 1168, від 18.03.2019 № 992, від 22.03.2019 № 1256 та від 27.03.2019 № 1101 Покупцем здійснено повний розрахунок за придбаний Товар, що підтверджується випискою по рахунку ТОВ «Голдснаб» у АТ «Укрсиббанк» за період з 01.02.2019 до 31.03.2019.

У позовній заяві позивач зазначає, що товарно-транспортні накладні про перевезення товару Постачальником та Покупцем не складались, оскільки склад ТОВ «Голдснаб» та склад ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» знаходяться за однією адресою: вул. Музична, 2, м. Запоріжжя, тобто адреса відвантаження співпадає з адресою доставки. Перевезення товару від Постачальника до Покупця по території здійснювалось автонавантажувачем Baoli ES15, який знаходиться у власності ТОВ «Голдснаб».

Також судом встановлено, між ТОВ «Голдснаб» (Постачальник) та ТОВ «ПРАЛЬНЯ ГРУП» (Покупець) був укладений Договір поставки № 01/18 від 23.01.2018, відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується передати Покупцеві у власність товар, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити його вартість у строки, визначені цим Договором. Згідно п. 1.2. Договору, найменування, асортимент, кількість і сума вартості товару вказується в накладній, що є невід`ємною частиною цього Договору.У межах Договору поставки Постачальником ТОВ «Голдснаб» на користь Покупця ТОВ «ПРАЛЬНЯ ГРУП» була здійснена поставка хімічної продукції за видатковою накладною № 21 від 18.01.2019 на суму 1 922, 40 грн, у т.ч. ПДВ 320,40 грн.

Платіжним дорученням 28.02.2019 № 59 Покупцем здійснено повний розрахунок за придбаний Товар, що підтверджується випискою по рахунку ТОВ «Голдснаб» у АТ «Укрсиббанк» за 28.02.2019. Товар був навантажений у автомобільний транспорт продавця у пункті навантаження: м. Запоріжжя, вул. Музична, 2, що підтверджується Товарно-транспортною накладною № Р21 від 18.01.2019.

ТОВ «Голдснаб» за фактом продажу товару складені податкові накладні № 1000054 від 26.02.2019, № 1000053 від 26.02.2019, № 1000020 від 11.03.2019, № 1000019 від 11.03.2019 та № 1000022 від 18.01.2019, які подано засобами електронного зв`язку на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до отриманих 06.03.2019 та 28.03.2019 та 29.01.2019 квитанцій, документи прийнято, проте реєстрацію зупинено у зв`язку з наступним: відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/PK в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/PK не відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На виконання вимог відповідача, позивачем, в електронному вигляді було подано Повідомлення № 22 від 22.03.2019, № 21 від 22.03.2019, № 36 від 11.04.2019, № 35 від 11.04.2019 та № 7 від 04.02.2019 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, а саме: копію Штатного розкладу № 1/19, перелік основних фондів, що є у власності підприємства, копію Договору № 01/18 оренди нежитлового приміщення від 01.01.2018, копію Акту приймання-передачі від 02.01.2018, копію Специфікації (Додаток №2 до Договору № 01/18 від 01.01.2018), копії висновків санітарно-епідеміологічної експертизи на хімічну продукцію від 03.03.2017 № 05.03.02-07/585, від 12.04.2017 № 602-123-20-1/10445, від 15.02.2018 № 602-123-20-1/5483, від 14.04.2017 № 602-123-20-1/10890, від 10.05.2018 № 602-123-20-1/20914, від 18.05.2018 № 602-123-20-1/15599, калькуляцію собівартості виробленої продукції за лютий-березень 2019 року, копії Наказу від 19.12.2018 № 2 про проведення інвентаризації та Інвентаризаційного опису ТМЦ № ЗГС00000016 від 20.12.2018, копії Наказу від 17.12.2018 № 1 про проведення інвентаризації та Інвентаризаційних описів ТМЦ № ЗГС00000011, № ЗГС 00000012, № ЗГС00000013, № ЗГС00000014, № ЗГС00000015, №ЗГС00000020 від 18.12.2018, копію Наказу № 7/1 від 02.04.2019 «Про затвердження переліку осіб, які мають право на підпис первинних документів на здійснення господарських операцій, пов`язаних з відпуском та прийманням ТМЦ, копію протоколу № 6 загальних зборів учасників ТОВ «Голдснаб» від 26.10.2017; пакет документів на реалізацію продукції (копію Договору поставки № 3 від 28.03.2017, копії видаткових накладних № 110 від 26.02.2019, № 109 від 26.02.2019, № 154 від 11.03.2019, № 131 від 11.03.2019, копії виписок по рахунку ТОВ «Голдснаб» у АТ «Укрсиббанк» за період з 01.02.2019 до 31.03.2019; копію Договору поставки № 01/18 від 23.01.2018, копію видаткової накладної № 21 від 18.01.2019, копію виписки по рахунку ТОВ «Голдснаб» у АТ «Укрсиббанк» за 28.02.2019, копію товарно-транспортної накладної № Р21 від 18.01.2019); пакет документів на придбання сировини та матеріалів для виробництва продукції (вибірково, у зв`язку із великою кількістю постачальників та номенклатурою сировини) (копії Договору поставки № Ф150 від 01.09.2017 та видаткових накладних № ФМ269-01 від 27.02.2019, № ФМ230-01 від 21.02.2019; копії Договору № 210317/03 від 21.03.2017 та видаткових накладних № 141216 від 04.01.2019, № 271209 від 04.01.2019; копії Договору поставки № 06-6ПР/17 від 13.02.2017 та видаткової накладної № 00072374 від 05.02.2019, ТТН № 00072374 від 05.02.2019; копії Договору поставки № 1046 від 01.03.2017 та видаткових накладних № 504 від 21.02.2019, № 503 від 21.02.2019, № 505 від 21.02.2019, експрес-накладної № 4; копії Договору поставки № 54 від 22.03.2017 та видаткової накладної № УБ-0000017 від 11.01.2019, експрес-накладної № 8; копії Договору № 00010 на системне обслуговування з виготовлення поліграфічної продукції та надання супровідних послуг від 07.04.2017 та видаткових накладних № 1538 від 14.12.2018, № 72 від 28.01.2019, № 159 від 18.02.2019; копію Договору поставки № 7-21/0918 від 03.09.2018 та видаткових накладних від 31.01.2019 № 6, від 21.02.2019 № 1, від 21.02.2019 № 3, ТТН № Р61 від 21.02.2019, № Р3 від 21.02.2019; копію видаткової накладної № 197 від 28.01.2019 та ТТН № Р197 від 31.01.2019; копію видаткової накладної № 17011 від 17.01.2019). Окремо були надані письмові пояснення за підписом директора ТОВ «Голдснаб».

Однак, рішеннями Комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 27.03.2019 № 1123490/41016389, від 27.03.2019 №1123489/41016389, від 15.04.2019 № 1141970/41016389, від 15.04.2019 № 1141968/410163892, від 08.02.2019 № 1071886/41016389 позивачу відмовлено у реєстрації спірних податкових накладних, з підстави ненадання платником податку копій документів: Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, яким оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків. У графі «Додаткова інформація» зазначено: складські документи (інвентаризаційні описи), первинні документи щодо транспортування товару до покупця та від постачальника.

Рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних від 08.02.2019 № 1071886/41016389 було оскаржено позивачем в адміністративному порядку. Проте, рішенням Комісії з питань розгляду скарг від 20.02.2019 № 10269/41016389/2 залишено скаргу без задоволення рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.

Вважаючи прийняті відповідачем 2 рішення протиправними позивач звернувся до суду із даним позовом про їх скасування та зобов`язання відповідача 1 зареєструвати спірні податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до підпунктів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У даному випадку датою виникнення податкових зобов`язань є дата відвантаження товарів.

Підпунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У відповідності до пункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України за №1246 від 29.12.2010 (надалі - Порядок №1246).

Положеннями пункту 2 Порядку №1246 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до абзацу 10 пункту 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, крім іншого, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання даної норми постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 затверджено, крім іншого, Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі по тексту - Порядок зупинення реєстрації ПН/РК).

За змістом пунктів 5-7 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку (пункт 5).

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 6).

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7).

Відповідно до пункту 10 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

На сайті ДФС України 13.11.2018 оприлюднено критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій (з урахуванням внесених змін, погоджених Міністерством фінансів згідно листа від 31.10.2018 № 26010-06-05/28170), затверджені керівником ДФС України 05.11.2018.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин та прийняття спірних у цій справі актів індивідуальної дії, хоча й набула чинності змінена редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України у відповідності до вимог якої прийнято Порядок № 117, проте реалізація механізму зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості господарських операцій.

Зупиняючи реєстрацію податкових накладних, контролюючий орган послався на критерії ризиковості, затверджені ДФС, зокрема на п. 1.6 відповідно до якого комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»; платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Разом з тим, суд зазначає, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України. Акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством. Вказана позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02.04.2019 по справі 822/1878/18.

Відповідно до пункту 21 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Пунктом 14 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК визначено перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, який включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Як вбачається з наданих до матеріалів справи письмових доказів, а саме квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних, контролюючим органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. При цьому суд звертає увагу, що конкретного переліку документів, які податковий орган вважає достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, не вказано.

Суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на підпункт 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податків та подальша пропозиція про надання пояснень та/або копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної без наведення переліку документів, які контролюючий орган вважає достатніми, призводить до ситуації невизначеності та необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Вищезазначене відповідає усталеній правовій позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові від 21.05.2019 по справі № 0940/1240/18, постанові від 14.05.2019 по справі № 817/1356/18 тощо.

Судом встановлено, що позивачем подані до податкового органу повідомлення щодо подання пояснень та копії документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено. Разом з тим, комісією ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, незважаючи на вищевказані повідомлення, та додані до них документи, підтверджуючі факти, викладені у повідомленнях, прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вбачається з пояснень представника відповідачів 1, 2, позивачем не було надано по податкових накладних № 1000054 від 26.02.2019, № 1000053 від 26.02.2019, № 1000020 від 11.03.2019, № 1000019 від 11.03.2019 та № 1000022 від 18.01.2019 первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, яким оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків, зокрема, як зазначено у графі «Додаткова інформація»: складських документів (інвентаризаційних описів), первинних документів щодо транспортування товару до покупця та від постачальника, наявність яких передбачена пунктами 13, 14 Порядку № 117.

Однак, як встановлено матеріалами судової справи, позивачем на адресу відповідача 2 разом із Повідомленнями № 22 від 22.03.2019, № 21 від 22.03.2019, № 36 від 11.04.2019, № 35 від 11.04.2019 та № 7 від 04.02.2019 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена були надані копії Наказів за підписом директора ТОВ «Голдснаб» про проведення інвентаризації, та копії складених за її результатами інвентаризації інвентаризаційних описів, а саме: копію наказу від 19.12.2018 № 2 та Інвентаризаційного опису ТМЦ № ЗГС00000016 від 20.12.2018; копію наказу від 17.12.2018 № 1 та Інвентаризаційних описів ТМЦ № ЗГС00000011, № ЗГС 00000012, № ЗГС00000013, № ЗГС00000014, № ЗГС00000015, №ЗГС00000020 від 18.12.2018. Також було надано калькуляцію собівартості виробленої ТОВ «Голдснаб» продукції за лютий-березень 2019 року, за фактом постачання якої були складені спірні податкові накладні та пакет документів на придбання сировини та матеріалів для виробництва продукції, а саме копії договорів, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних (експрес-накладних), які підтверджують придбання сировини та матеріалів для виробництва хімічної продукції, яка була поставлена на користь ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» у межах Договору поставки № 3 від 28.03.2017 та на користь ТОВ «ПРАЛЬНЯ ГРУП» у межах Договору поставки № 01/18 від 23.01.2018.

Також на адресу відповідача 2 разом із поясненнями було надано копію товарно-транспортної накладної № Р21 від 18.01.2019, із якої вбачається, що товар був навантажений у автомобільний транспорт продавця ТОВ «Голдснаб» у пункті навантаження: м. Запоріжжя, вул. Музична, 2, для транспортування вантажоодержувачу ТОВ «ПРАЛЬНЯ ГРУП».

Стосовно товарно-транспортних накладних про перевезення товару до покупця ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД», позивачем у наданих на адресу відповідача 2 поясненнях було зазначено, що товарно-транспортні накладні на поставку товарів не надані, тому, що адреса відвантаження співпадає з адресою доставки. Переміщення товару здійснюється автонавантажувачем (внутрішньогосподарським транспортом), що знаходиться у власності ТОВ «Голдснаб». Наявність у власності ТОВ «ГОЛДСНАБ» автонавантажувача Baoli ES15 підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 10 «Основні засоби», копія якої була надана на адресу відповідача 2 разом із поясненнями. Також на адресу відповідача 2 було надано копію Договору № 01/18 оренди нежилого приміщення від 01.01.2018, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ГОЛДСНАБ». Відповідно до п.1.1. даного договору, орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування частину нежитлових приміщень літ. А, Ф, Н-2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 667, 7 кв. м, далі Об`єкт оренди, які належать орендодавцю на праві власності, для використання у цілях, передбачених цим договором. Об`єкт оренди використовується за цільовим призначенням під зберігання ТМЦ, організацію оптово-роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, виробничі площі, офіс.

Представником позивача також було надано до матеріалів справи копію Договору № 16/16 оренди нежитлового приміщення від 01.06.2016, укладеного між з ФОП ОСОБА_1 у якості Орендодавця та ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» у якості Орендаря. Із вказаного договору вбачається, що Контрагент ТОВ «Голдснаб» - ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» так само орендує нежитлові приміщення по вул. Музичній, 2 у м. Запоріжжі за, а саме: частину нежитлових приміщень літ. Е, З, Н-2, В, Л, А загальною площею 1 678,8 кв. м для розміщення офісів, зберігання ТМЦ, організацію оптово-роздрібної торгівлі непродовольчими товарами.

У матеріалах судової справи знаходиться схематичний план земельної ділянки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Музична, 2, із якого вбачається знаходження ТОВ «Голдснаб» та ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» в межах одного виробничого об`єкта та відсутність між будівлями постачальника та покупця автомобільних доріг загального користування. Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, встановлено, що товарно-транспортна накладна це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи. Разом з тим суд погоджується із доводами представника позивача про те, що переміщення Товару по території одного майнового комплексу не є вантажним перевезенням у розумінні ст. 47 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Нормами ст. 47 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що до внутрішніх перевезень вантажів відносяться перевезення вантажів між пунктами відправлення та призначення, розташованими в Україні, та комплекс допоміжних операцій, пов`язаних з цими перевезеннями, а також технологічні перевезення вантажів, що здійснюються в межах одного виробничого об`єкта без виїзду на автомобільні дороги загального користування. Правила перевезень вантажів транспортними засобами затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту. Правила технологічних перевезень вантажів транспортними засобами затверджуються керівництвом виробничого об`єкта. Враховуючи наведене, суд знаходить обґрунтованими доводи представника позивача про те, що норми Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, не поширюються на технологічні перевезення вантажів, що здійснюються в межах одного виробничого об`єкта без виїзду на автомобільні дороги загального користування.

Отже у даному випадку переміщення товарно-матеріальних цінностей в межах одного виробничого об`єкта за адресою вул. Музична, 2, м. Запоріжжя від ТОВ «ГОЛДСНАБ» до ТОВ ВКФ «ЕЛТА» без виїзду на автомобільні дороги загального користування не потребувало складання товарно-транспортної накладної. Підписані уповноваженими представниками сторін видаткові накладні № 110 від 26.02.2019, № 109 від 26.02.2019, № 154 від 11.03.2019, № 131 від 11.03.2019 та № 21 від 18.01.2019 є достатньою підставою для складення та реєстрації у ЄРПН податкових накладних № 1000054 від 26.02.2019, № 1000053 від 26.02.2019, № 1000020 від 11.03.2019, № 1000019 від 11.03.2019 та № 1000022 від 18.01.2019.

Отже вказівка у спірних рішеннях про те, що позивач не надав копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, яким оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків; складських документів (інвентаризаційних описів), первинних документів щодо транспортування товару до покупця та від постачальника є безпідставною, позаяк судом встановлено, що позивачем надавались документи, які підтверджують операції згідно податкових накладних № 1000054 від 26.02.2019, № 1000053 від 26.02.2019, № 1000020 від 11.03.2019, № 1000019 від 11.03.2019 та № 1000022 від 18.01.2019.

Натомість зміст оскаржуваних рішень дає підстави стверджувати, що комісія Головного управління ДФС в Запорізькій області, розглядаючи подані позивачем документи, не з`ясувала специфіку проведеної операції та не визначила документів, які є достатніми для підтвердження реальності операції з урахуванням їх змісту і обсягу.

Дослідивши надані позивачем документи до матеріалів адміністративної справи, документи первинної податкової та бухгалтерської звітності по взаємовідносинах з контрагентами та додаткові докази, суд прийшов до висновку про реальність здійснених господарських операції та які вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у підпункту 14.1.231 пункту 14.1статті 14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Частинами 1 та 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВРта вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржувані рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, пункт 36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду справи відповідачем зазначених вище принципів при прийнятті рішень дотримано не було.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що рішення від 27.03.2019 № 1123490/41016389, від 27.03.2019 №1123489/41016389, від 15.04.2019 № 1141970/41016389, від 15.04.2019 № 1141968/410163892, від 08.02.2019 № 1071886/41016389 є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог про реєстрацію податкової накладної, слід зазначити, що відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16статті 201 ПК України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (далі - Порядок № 1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку № 1246).

Відтак, оскільки рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області про відмову у реєстрації податкових накладних 27.03.2019 № 1123490/41016389, від 27.03.2019 №1123489/41016389, від 15.04.2019 № 1141970/41016389, від 15.04.2019 № 1141968/410163892, від 08.02.2019 № 1071886/41016389 підлягають скасуванню то, відповідно, з урахуванням положень підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201, пункту 201.10 статті 201 ПК України, пункту 19, пункту 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 1000054 від 26.02.2019, № 1000053 від 26.02.2019, № 1000020 від 11.03.2019, № 1000019 від 11.03.2019 та № 1000022 від 18.01.2019.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності винесення оскаржуваних рішень.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи встановлено факт сплати судового збору у розмірі 9 605, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 07.05.2019 № 431.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Голдснаб» (юридична адреса: 69083, м. Запоріжжя, вул. Музична, буд. 2, ) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) та до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про визнання протиправним рішень та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 27.03.2019 №1123490/41016389 про відмову в реєстрації податкової накладної №1000054 від 26.02.2019;

від 27.03.2019 № 1123489/41016389 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1000053 від 26.02.2019;

від 15.04.2019 №1141970/41016389 про відмову в реєстрації податкової накладної №1000020 від 11.03.2019;

від 15.04.2019 №1141968/410163892 про відмову в реєстрації податкової накладної №1000019 від 11.03.2019;

від 08.02.2019 №1071886/41016389 про відмову у реєстрації податкової накладної №1000022 від 18.01.2019.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «Голдснаб» (юридична адреса: 69083, м. Запоріжжя, вул. Музична, буд. 2, ) №1000054 від 26.02.2019, №1000053 від 26.02.2019, №1000020 від 11.03.2019, №1000019 від 11.03.2019 та №1000022 від 18.01.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Голдснаб» (юридична адреса: 69083, м. Запоріжжя, вул. Музична, буд. 2, ) судовий збір у розмірі 9605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписане суддею 16.08.2019.

Суддя Р.В.Сацький