Справа № 639/4611/19
Суддя: Єрмоленко В. Б.
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 cерпня 2019 року

м.Харків

справа № 639/4611/19

провадження № 2-а/639/183/19

Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря -Міжиріцької А.В.

учасники справи:

представник відповідача-Басманова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» про визнання протиправною та скасування постанови про поміщення ув`язненої у карцер,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державної установи "Харківський слідчий ізолятор» про визнання протиправною та скасування постанови начальника державної установи «Харківський слідчий ізолятор», полковника внутрішньої служби Бортощака Є.М. від 13.11.2018 про накладення стягнення на ув`язнену ОСОБА_1 у вигляді поміщення у карцер.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що винесена постанова є неправомірною, такою, що порушує ст. 3 Європейської конвенції про заборону покарання, яке принижує гідність, ст. 6 п.п. 5,6 Правил внутрішнього розпорядку, без урахування мотивів та обставин вчинення порушення, кількості і характеру раніше накладених стягнень, а також пояснень осіб, які перебувають з нею в камері. Враховуючи викладене, просить суд позов задовольнити повністю.

Відповідачем Державною установою "Харківський слідчий ізолятор», у встановленні судом строки, подано відзив на позовну заяву з додатками. Свої заперечення мотивує тим, що ув`язнена ОСОБА_1 засуджена Комінтернівським районним судом м.Харкова за ст.ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п. 6, 115 ч.2 п.12, 70 ч.1, 72 ч.5 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна, перерахована за Харківським апеляційним судом у зв`язку з поданням апеляційної скарги. Всупереч п.п. 4.4.2 і 4.4.3 «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» № 460/5 від 18.03.2013, Закону України «Про попереднє ув`язнення», ОСОБА_1 порушила правила поведінки тримання під вартою, з постановою про накладення стягнення ознайомлена під підпис. Відповідач вважає законним поміщення ОСОБА_1 у карцер і просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 12.07.2019 прийнятий адміністративний позов, відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд. З урахуванням заяви ОСОБА_1 про проведення судового засідання за її присутності, судом забезпечена її участь в режимі відеоконференції між Жовтневим районним судом м. Харкова та Державною установою «Харківський слідчий ізолятор». Проте ОСОБА_1 відмовилась від участі в судовому засіданні у в режимі відеоконференції та вимагала доставити її до суду для надання доповнень. Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 надала свої обгрунтування позовних вимог в позові, суд вважає, що її небажання приймати участь у судових дебатах в режимі відеоконференції не перешкоджає подальшому розгляду справи.

За клопотанням ОСОБА_1 витребувано з Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» особову справу, у задоволенні клопотання про допит свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , якими надані письмові пояснення до накладення стягнення на позивача, відмовлено.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши особову справу ОСОБА_1 , приходить до наступного.

ОСОБА_1 утримується в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» з 20.07.2013 року, засуджена 02.04.2019 Комінтернівським райсудом м.Харкова за ст. 187 ч.4. 115 ч.2 п.6, 115 ч.2 п.12, 70 ч.1 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна.Вирок не набав законної сили.

Постановою начальника Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» полковника внутрішньої служби Бортощака Є.М. від 13.11.2018 ОСОБА_1 поміщена в карцер на сім діб.

З вказаної постанови вбачається, що ув`язнена ОСОБА_1 допустила грубе порушення встановленого порядку тримання, яке полягає в тому, що 12.11.2018. о 12 год. 10 хв., під час чергового обходу молодшим інспектором поста № 16 режимного корпусу 4, в камері 412 ОСОБА_1 безпідставно повела себе нетактовно по відношенню до своєї співкамерниці ОСОБА_4 , голосно кричала на неї, розмахувала перед її обличчям руками і на законні вимоги чергового припинити свої протиправні дії. ОСОБА_1 не відреагувала належним чином, вступила в суперечку, висловлювала невдоволення режимом тримання в установі, що негативно впливало на інших ув`язнених та могло створити серйозну загрозу підтримки порядку в установ ( особова справа том 7 а.с. 68).

Вказана постанова була винесена на підставі Висновку за фактом порушення режиму утримання ув`язненою від 13.11.2018., а також рапортів інспекторів, з урахуванням пояснень інших ув`язнених, залучених до робіт ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ув`язнених ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які утримуються в камері разом з ОСОБА_1 . При цьому, факт нетактовної поведінки позивача, суперечок з ОСОБА_4 ніким не оспорюється, а поясняються причини такої реакції ОСОБА_1 , що не виключає встановленої події порушення п.п. 4.2, 4.3, 7.2 Правил внутрішнього розпорядку СІЗО на ст. 15 Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК України) кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КВК України засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.

Статтею 9 КВК України встановлено, що засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації; ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених; з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації. Невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.

За приписами пункту 4.2. Загальних положень Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №460/5 від 18 березня 2013 року, ув`язнені і засуджені зобов`язані:додержуватися розпорядку дня, встановленого в СІЗО, і виконувати законні вимоги адміністрації СІЗО. Не здійснювати умисних дій, що загрожують життю і здоров`ю інших осіб, а також принижують їх гідність;дотримуватися санітарно-гігієнічних правил, мати охайний зовнішній вигляд, постійно підтримувати чистоту в камері. Після підйому заправляти свої ліжка за єдиним зразком, встановленим адміністрацією СІЗО, і здійснювати вологе прибирання приміщення;бути ввічливими між собою, а також з персоналом СІЗО, вставати з ліжок, шикуватися в шеренгу та вітатися при вході в камеру персоналу СІЗО;не вступати в суперечки з персоналом СІЗО, не принижувати його гідність, не протидіяти виконанню ним своїх обов`язків. На вимогу персоналу СІЗО повідомляти своє прізвище, ім`я та по батькові, давати письмові пояснення;дотримуватися тиші, встановлених правил поведінки і чистоти у дворах для прогулянок;під час пересування за межами камери в приміщеннях і по території СІЗО тримати руки за спиною;дбайливо ставитися до інвентарю, обладнання та іншого майна СІЗО, дотримуватися правил пожежної безпеки;за призначенням персоналу СІЗО чергувати в камері.

Забороняється п. 4.3 Правил порушувати правила поведінки та правила тримання під вартою; чинити опір законним діям персоналу СІЗО, перешкоджати виконанню ним своїх службових обов`язків, підбурювати до цього інших ув`язнених і засуджених;вступати в суперечки та встановлювати неслужбові стосунки з персоналом СІЗО, а також особами, які їх відвідують.

До осіб, взятих під варту, які порушують вимоги режиму, відповідно до статті 15 Закону України «Про попереднє ув`язнення» адміністрація місця попереднього ув`язнення може застосовувати такі заходи стягнення: попередження або догану; позачергове залучення до прибирання приміщення.

Особи, взяті під варту, які злісно порушують вимоги режиму, за мотивованою постановою начальника місця попереднього ув`язнення можуть бути поміщені до карцеру на строк до десяти діб. Поміщення до карцеру не повинно поєднуватися з погіршенням встановлених норм харчування.

Згідно з ч.3, ч.4 ст. 107 КВК України засуджені зобов`язані серед іншого дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами. Заборонено чинити опір законним діям персоналу колонії, перешкоджати виконанню ним своїх службових обов`язків, підбурювати до цього інших засуджених, спілкуватися із засудженими та іншими особами з порушенням встановлених правил ізоляції,тощо.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та рішень, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями порушила Правила внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби, таке порушення, відповідно до вказаних правил було визнано злісним, за що позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом поміщення у карцер, а отже, дії працівників Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» є такими, що відповідають вимогам закону.

Статтею 132 КВК України визначені заходи стягнення, що застосовуються до осіб, позбавлених волі. Так за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення:попередження;догана;сувора догана;грошовий штраф до двох мінімальних розмірів заробітної плати;скасування поліпшених умов тримання;поміщення засуджених чоловіків, які тримаються у виправних колоніях, у дисциплінарний ізолятор з виведенням або без виведення на роботу чи навчання на строк до чотирнадцяти діб, а засуджених жінок - до десяти діб;поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб;

Порядок застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, визначений ст.134 КВК України.

Частинами 1, 8, 16 статті 134 КВК України передбачено, що при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого. Поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор або в карцер чи переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за вмотивованою постановою начальника колонії або особи, яка виконує його обов`язки, з визначенням строку тримання.Адміністрація колонії при встановленні факту порушення особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, вимог режиму зобов`язана невідкладно розпочати перевірку причин, обставин і мотивів вчинення порушення, поведінки цієї особи до вчинення проступку, визначити кількість і характер раніше накладених стягнень, а також отримати її пояснення про суть проступку. За наслідками такої перевірки приймається рішення про доцільність або недоцільність застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення та обґрунтовується їх вид. Якщо адміністрація колонії прийняла рішення обмежитися іншими профілактичними заходами, це відображається у щоденнику індивідуальної роботи із засудженим та доводиться до відома особи під підпис.

Рішення про поміщення ОСОБА_1 в карцер мотивовано, факт злісного порушення підтверджено результатами перевірки, про можливість тримання в карцері надано висновок медичного працівника, постанова начальника державної установи «Харківський слідчий ізолятор» своєчасно вручена ОСОБА_1 .

З рахуванням встановленого, суд вважає адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про поміщення ув`язненої у карцер, таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 139 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 77, 241, 242, 244, 245 КАС України, ст. ст. 1, 6, 7, 15 Закону України «Про попереднє ув`язнення», «Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби», затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2013 року № 460/85,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» про визнання протиправною та скасування постанови про поміщення ув`язненої у карцер - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: Позивач- ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , до арешту мешкала за адресою АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Державна установа «Харківський слідчий ізолятор» ( , місцезнаходження: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 99).

Повне судове рішення виготовлено 19.08.2019.

Суддя-