Справа № 440/585/19
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 р.Справа № 440/585/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

представника відповідача - Кінаш Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 24.05.19 року по справі № 440/585/19

за позовом Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія"

до Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2019 року позивач, Спільне підприємство "Полтавська газонафтова компанія" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.01.2019 №005145312.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що застосування до СП "ПГК" штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань з рентної плати за користування надрами є безпідставним, оскільки такі зобов`язання оплачені позивачем у повному обсягу та у строки встановлені Податковим кодексом України. Зазначив, що за грудень 2015 року ДФС нараховані авансові внески з рентної плати, які відображені за ІКП в сумі 29558078,93 грн без урахування зменшення податкових зобов`язань за даними уточнюючої декларації за 3 квартал 2015 року.

26 березня 2019 року до Полтавського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив. У відповіді на відзив позивач вказував, що станом на 19.02.2016 товариством до Машівського відділення Карлівської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області подано податкову декларацію з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин відповідно до якої сума грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за січень 2016 року склала 13242611,81 грн. Граничний термін сплати згідно вказаної податкової декларації становив 03.03.2016. Кошти в сумі 13245000,00 грн перераховані на рахунок УВКСУ у Машівському районі призначення платежу аванс. рента плата за користування надрами для видобутку газу за січень 2016 року. Надмірно сплачена сума рентної плати за користування надрами для видобутку газу за січень 2016 року склала 2388,19 грн, а тому твердження відповідача про порушення строків сплати узгодженого податкового зобов`язання є безпідставними.

03.04.2019 від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив згідно яких ГУ ДФС у Полтавській області просило відмовити в задоволенні позову посилаючись на те порушення позивачем строків сплати рентної плати та правомірність спірного рішення.

14 травня 2019 року рішенням Полтавського окружного адміністративного суду адміністративний позов Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 03 січня 2019 року №005145312.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області на користь Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" витрати зі сплати судового збору в сумі 3621,14 (три тисячі шістсот двадцять одна гривня чотирнадцять копійок) грн.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог СП "Полтавська газонафтова компанія".

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, хибність висновків суду першої інстанції, недотримання при прийнятті рішення вимог законності та обґрунтованості, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції. Стверджує, що за результатами перевірки встановлено несвоєчасність сплати ССП "Полтавська газонафтова компанія" податкових зобов`язань з рентної плати за січень 2016 року (в частині користування надрами для видобування корисних копалин), у зв`язку з чим спірним рішенням до позивача застосовано фінансові санкції на суму 241408,72 грн. Посилаючись на викладені доводи вважає правомірно винесеним податкове повідомлення-рішення від 03.01.2019 року №005145312 за несвоєчасну сплату позивачем узгоджених грошових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу в сумі 241 408, 72 грн. (10%), а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що вимоги апеляційної скарги необґрунтовані з огляду на відсутність порушення ним вимог податкового законодавства. Отже, з викладених підстав, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача, наполягаючи на неправильному вирішенні справи судом першої інстанції, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що позивач по справі був належним чином повідомлений про час та дату слухання справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Спільне підприємство "Полтавська газонафтова компанія" () зареєстроване як юридична особа 28 січня 1994 року.

21 вересня 2018 року головним державним ревізором-інспектором сектору моніторингу та камеральних перевірок податкової звітності території обслуговування Полтавської та Карлівської ОДПІ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Полтавській області Руденко Світланою Федорівною проведено камеральну перевірку Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" з питань дотримання граничних строків сплати, визначених Податковим кодексом України, при здійсненні сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу за січень 2016 року".

За результатами перевірки складено Акт №8333/16-31-12-13-30/20041662, яким зафіксовано порушення СП "ПГК" пункту 257.5 статті 257, п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України в частині сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, видобування природного газу, нарахованих відповідно до поданої податкової декларації з рентної плати за січень 2016 року та додатку №2 до податкової декларації з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (природного газу) терміном сплати 03.03.2016 в сумі 10457221,51 грн., кількість днів затримки сплати 25 днів.

За результатами розгляду вказаного Акту перевірки ГУ ДФС у Полтавській області 03 січня 2019 року винесено податкове повідомлення-рішення №005145312, яким до СП "ПГК" застосовано штрафні санкції в розмірі 241408,72 грн.

Позивач, не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у спірному періоді позивач не допускав несвоєчасної сплати узгоджених податкових зобов`язань із рентної плати за користування надрами для видобування природного газу, а висновок фіскального органу про порушення позивачем вимог пункту 57.1 статті 57, статті 257 Податкового кодексу України здійснено при помилковому розумінні норм діючого на час виникнення спірних відносин законодавства України та фактичних обставин справи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також встановлює відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 252.1. статті 252 Податкового кодексу України платники рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (далі - платники рентної плати).

Згідно пункту 252.1.1 Податкового кодексу України платниками рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин є суб`єкти господарювання, у тому числі громадяни України, іноземці та особи без громадянства, зареєстровані відповідно до закону як підприємці, які набули права користування об`єктом (ділянкою) надр на підставі отриманих спеціальних дозволів на користування надрами (далі - спеціальний дозвіл) в межах конкретних ділянок надр з метою провадження господарської діяльності з видобування корисних копалин, у тому числі під час геологічного вивчення (або геологічного вивчення з подальшою дослідно-промисловою розробкою) в межах зазначених у таких спеціальних дозволах об`єктах (ділянках) надр.

Пунктами 252.23, 252.25 статті 252 Податкового кодексу України встановлено, що податкові декларації з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин подаються її платником починаючи з календарного кварталу, що настає за кварталом, у якому такий платник отримав спеціальний дозвіл.

Платник рентної плати та уповноважена особа сплачують податкові зобов`язання: за місцезнаходженням ділянки надр, з якої видобуті корисні копалини, у разі розміщення такої ділянки надр у межах території України; за місцем обліку платника рентної плати у разі розміщення ділянки надр, з якої видобуто корисні копалини, в межах континентального шельфу та/або виключної (морської) економічної зони України.

Згідно із пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

За правилами пункту 36.2 цієї ж статті Податкового кодексу України, податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Відповідно до статей 37, 38 Податкового кодексу України, податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку та припиняється, зокрема, у зв`язку з його виконанням шляхом сплати в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Так, згідно з підпунктами 257.1, 257.2 і 257.3 статті 257 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу.

Платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобов`язань з рентної плати. Зокрема, платник рентної плати до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкову декларацію, яка містить додатки, з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин: за місцезнаходженням ділянки надр, з якої видобуті корисні копалини, у разі розміщення такої ділянки надр у межах території України; за місцем обліку платника рентної плати у разі розміщення ділянки надр, з якої видобуто корисні копалини, в межах континентального шельфу та/або виключної (морської) економічної зони України.

Згідно пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

За приписами пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя);

При цьому, відповідно до пункту 257.4 статті 257 Податкового кодексу України (у редакції чинній до 01 січня 2016 року), у податковому (звітному) періоді платники рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин та уповноважена особа, які здійснюють видобування нафти, конденсату, газу природного, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, платники рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та платники рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами природного газу та аміаку територією України сплачують авансові внески з рентної плати у податковому (звітному) періоді до 30 числа кожного місяця (у лютому - до 28 або 29 числа). Розмір таких авансових внесків складається з однієї третини суми податкових зобов`язань з рентної плати, визначеної у податковій декларації за попередній податковий (звітний) період.

З 01.01.2016 пункт 257.4 статті 257 Податкового кодексу України виключено на підставі Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" від 24 грудня 2015 року №909-VIII.

Також зазначеним Законом пункт 257.1 статті 257 Податкового кодексу України викладено у новій редакції, а саме: базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу, а для рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за видобування нафти, конденсату, природного газу, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України, дорівнює календарному місяцю.

Відповідно до п. 257.5 статті 257 Податкового кодексу України сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в ході апеляційного розгляду справи, що 19.02.2016 позивачем до Машівського відділення Карлівської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області подано податкову декларацію з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин відповідно до якої сума грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за січень 2016 року склала 13242611,81 грн.

Платіжним дорученням від 25.02.2016 року позивач перерахував в рахунок рентної плати за користування надрами для видобутку газу за січень 2016 року 13245000,00 грн., що на 2388,19 грн більше ніж сума податкових зобов`язань з рентної плати задекларована за січень 2016 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у спірному періоді позивач не допустив несвоєчасної сплати узгоджених податкових зобов`язань із рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та порушення вимог пункту 57.1 статті 57, статті 257 Податкового кодексу України.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №005145312, яким до СП "Полтавська газонафтова компанія" застосовано штрафні санкції в розмірі 241408,72 грн., діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, без дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС України та врахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано належні докази на обґрунтування правомірності винесення відносно СП "Полтавська газонафтова компанія" податкового повідомлення-рішення від 03.01.2019 року №005145312.

Таким чином, колегія суддів вказує на необґрунтованість та безпідставність висновків акту перевірки та наявність підстав для скасування спірного податкового повідомлення-рішення, отже, погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної колегія суддів не приймає, оскільки зазначені обставини не знайшли свого відображення в акті перевірки від 21.09.2018 року №8333/16-31-12-13-30/20041662, а тому не були підставою для прийняття оскаржуваного податкового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 року по справі № 440/585/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)О.І. Сіренко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 15.08.2019 року