Справа № 400/1664/19
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2019 р. № 400/1664/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М., розглянув в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,

про:визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась із адміністративним позовом до Первомайського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправним дії Первомайського об`єднаного управління Пенсійного фонду Миколаївської області в перерахунку пенсії державного службовця в сумі 6253,00 грн. та зобов`язати Первомайське об`єднане управління Пенсійного фонду Миколаївської області зробити перерахунок пенсії державного службовця за довідками наданими до заяви від 25.09.2018 року в сумі 7982,84 грн. і здійснювати виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1 в подальшому з суми 7982,84 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач, за результатами розгляду її заяви від 25.09.2018 року безпідставно відмовив їй у перерахунку пенсії, та не взяв до уваги рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року у справі 400/2675/18, яким встановлено, що наведена посада відноситься до посад при розрахунку стажу державної служби, не взявши при перерахунку пенсії довідки, які надані для обчислення пенсії, згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції 1993 року, перерахував пенсію, згідно витребуваних Пенсійним фондом, довідок департаменту соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації.

Відповідач адміністративний позов не визнав, у своєму відзиві просив в його задоволенні відмовити. Аргументи відповідача зводяться до того, що на момент звернення до суду позивач обіймала посаду заступника начальника відділу адміністрування екологічного податку, рентної плати, місцевих податків і зборів та камеральних перевірок податкової звітності території обслуговування Южноукраїнської ОДПІ управління податків і зборів з юридичних осіб. Зазначена посада на момент звернення за переведенням не відносилась до посад, які дають право на призначення пенсії згідно із Законом № 3723.

Ухвалою від 15.08.2019 року здійснено процесуальне правонаступництво, замінено відповідача Центральне об`єднане управління ПФУ м. Миколаєва Миколаївської області на правонаступника Головне управління ПФУ в Миколаївській області.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що позивач знаходиться на обліку в Первомайському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Миколаївської області та отримує пенсію за віком.

25.09.2018 року позивач звернулась до відповідача із заявою про переведення з пенсії за віком, відповідно до Закону України від 09.07.2003 1058 - IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком, відповідно до Закону України від 16.12.1993 3723 - XII «Про державну службу» (далі - Закон 3723) та перерахунок пенсії.

Рішенням від 03.10.2018 року позивачу відмовлено з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року у справі 400/2675/18 зазначене рішення Пенсійного фонду було скасовано. Рішенням суду були встановлені факти на підставі яких зроблено висновок про те що відповідно до чинного законодавства на час здобуття позивачем трудового стажу, її роботи на посадах податкової служби, визначались до стажу державної служби, включались до стажу державної служби, і подальша втрата чинності Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року 283 та Закону України «Про державну службу» в редакції 1993 року не має значення для призначення позивачу пенсії державного службовця, адже Закон України «Про державну службу» в редакції 2015 року у пункті 8 розділу 11 Прикінцевих та Перехідних положень прямо передбачає, що в питанні обчислення стажу державної служби, слід керуватися нормами, які діяли на той час.

На виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.12.2018 року у справі № 400/2675/18, відповідачем перераховано пенсію позивачу в сумі 6253,00 грн., проте позивач вважає що відповідачем не взято всі складові заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

У відповідності до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII (далі - Закон №3723-XII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частиною другою статті 33 Закону №3723-XII, передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України "Про державну службу" № 889 (надалі Закон №889) заробітна плата державного службовця складається з 1) посадового окладу; 2) надбавки за вислугу років; 3) надбавки за ранг державного службовця;4) виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця;5) виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків за вакантною посадою державної служби за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою;6) премії (у разі встановлення).

Статтею 57 Закону №889 встановлено, що державним службовцям надається щорічна оплачувана основна відпустка з виплатою допомоги на оздоровлення.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України № 622 від 14.09.2016 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

Законом України "Про оплату праці" структура заробітної плати складається з основаної, додаткової та інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу).

Згідно зі ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відтак, за змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких був сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, враховуються в заробіток (дохід) для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, повинна враховуватись при обчисленні розміру пенсії позивача, оскільки в даному випадку підлягають застосуванню спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 та Закон України "Про пенсійне забезпечення", по відношенню до яких Закон України "Про державну службу" є загальним.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року по справі № 234/3477/17.

Разом з тим відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

При цьому суд зазначає, що у суду відсутні повноваження щодо перевірки достовірності відомостей, зазначених у довідках наданих позивачем до заяви від 25.09.2018 року.

Таким чином, враховуючи вище викладене, позовна вимога про зобов`язання Первомайського об`єднаного управління Пенсійного фонду Миколаївської області зробити перерахунок пенсії державного службовця за довідками наданими до заяви від 25.09.2018 року в сумі 7982,84 грн., з огляду на втручання в дискреційні повноваження відповідача, є такою, що виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов.

Вказане підтверджується роз`ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення". Так, відповідно до пункту 3 цієї Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок її пенсії, із врахуванням всіх складових, зазначених в довідках наданих до заяви про перерахунок пенсії

Оскільки, позивач звернулась до органу Пенсійного фонду з відповідною заявою про перерахунок пенсії 25.09.2018 року, то саме з цієї дати необхідно здійснити перерахунок її пенсії.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача виплачувати перераховану пенсію в подальшому, суд вказує на таке.

Відповідно до ч. 1, ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. (ч. 1 ст. 5 КАС України)

Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оскарження останнього.

З аналізу викладеного вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

У зв`язку із викладеним, у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права. Суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє. Права позивача, в частині виплати йому пенсії в подальшому, на час розгляду даної справи не порушені, в зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_2 суму судового збору у розмірі 768,40грн., сплаченого відповідно до квитанції від 30.05.2019 року.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) задовольнити частково.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) здійснити перерахунок пенсії, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) із врахуванням всіх складових, зазначених в довідках наданих до заяви про перерахунок пенсії від 25.09.2018 року.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Мельник