Справа № 826/5302/15
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5302/15 Головуючий у 1 інстанції: Арсірій Р.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Ісаєнко Ю.А. Собківа Я.М. Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк" Пантіної Любові Олександрівни про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк" Пантіної Любові Олександрівни, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову і уточнення позовних вимог, просила:

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіної Любові Олександрівни, що полягає у не розгляді кредиторської вимоги про визнання ОСОБА_1 кредитором ПАТ «Старокиївський Банк» по заборгованості, що виникла з договору банківського рахунку № 8567 від 06.06.2014 р. (вх. реєстр. № 417/09-01 від 29.09.2014 р.) та про виплату всіх належних коштів, що знаходяться на всіх рахунках відкритих на ім`я ОСОБА_1 в ПАТ «Старокиївський Банк», та заяви ОСОБА_1 від 29.09.2014 р. до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіної Л. О. (вх. реєстр. № 376/09-01 від 29.09.2014 р.);

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіної Любові Олександрівни, що полягає у нездійсненні заходів щодо організації виплати ОСОБА_1 відшкодування за її вкладом у Публічному акціонерному товаристві «Старокиївський Банк», оскільки було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк», що полягає:

- у невключенні даних ОСОБА_1 до переліку вкладників, що мають право на відшкодування банківських вкладів у ПАТ «Старокиївський Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, і неподанні в межах своїх повноважень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації про вкладника ПАТ «Старокиївський Банк» - ОСОБА_1, у тому числі, і за вимогою (наказом, розпорядженням) цього Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, для збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників;

- у невключенні ОСОБА_1 в загальний реєстр вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Старокиївський Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- визнати протиправною відносно ОСОБА_1 дію, допущену Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіної Любові Олександрівни - включення позивача до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк», кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в частині, що стосується - ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що полягає у здійсненні неналежним чином перевірки переліку вкладників в Публічному акціонерному товаристві «Старокиївський Банк», кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», завантаженого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіною Любов`ю Олександрівною до програмно-апаратного комплексу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в частині законності підстав (причин) невключення ОСОБА_1 до Переліку інформації про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом гарантування вкладів фізичних осіб;

- визнати договір банківського рахунку № 8567 від 06.06.2014 р., укладений 06.06.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Старокиївський Банк» та ОСОБА_1 , дійсним;

- визнати банківську операцію (транзакцію) ОСОБА_1 з внесення 06.06.2014 р. на підставі квитанції № 66691 від 06.06.2014 р. з призначенням платежу: Поповнення поточного рахунку (дог. № 85672 від 06.06.2014 р.) грошових коштів у сумі 200000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. на поточний (на вимогу) рахунок № НОМЕР_1 у ПАТ «Старокиївський Банк», МФО 322477, на виконання договору банківського рахунку № 8567 від 06.06.2014 р., укладеного 06.06.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Старокиївський Банк» та позивачем - ОСОБА_1 , дійсною;

- скасувати протиправне рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оформлене у вигляді протоколу від 29.08.2014 р. засідання комісії з перевірки договорів, тимчасова адміністрація ПАТ «Старокиївський Банк», призначеної наказом № 30-А від 14.07.2015 р. «Затвердження переліку договорів (інших, правочинів), які за результатами перевірки визнано нікчемними», в частині, що стосується позивача - ОСОБА_1 ;

- скасувати протиправне рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оформлене у вигляді акту індивідуальної дії - наказу № 61 від 29.08.2014 р. тимчасової адміністрації ПАТ «Старокиївський Банк» підписаного працівником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіною Любов`ю Олександрівною, про зупинення перерахувань/виплат за транзакціями і правочинами згідно переліку, який додається до цього наказу, про визнання нікчемними всіх транзакцій та правочинів (договорів), згідно переліку, який додається до цього наказу, в частині, що стосується позивача - ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіну Любов Олександрівну розглянути кредиторські вимоги ОСОБА_1 (про визнання позивача - ОСОБА_1 кредитором ПАТ «Старокиївський Банк» по заборгованості, що виникла з договору банківського рахунку № 8567 від 06.06.2014 р. (вх. реєстр. № 417/09-01 від 29.09.2014 р.), та про виплату всіх належних їй коштів, що знаходяться на всіх рахунках відкритих на її ім`я в ПАТ «Старокиївський Банк», та заяви ОСОБА_1 від 29.09.2014 р. до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіної Л. О. (вх. реєстр. № 376/09-01 від 29.09.2014 р.);

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіну Любов Олександрівну включити ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Старокиївський Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіну Любов Олександрівну здійснити заходи щодо організації виплати позивачу - ОСОБА_1 відшкодування за її вкладом у Публічному акціонерному товаристві «Старокиївський Банк», оскільки було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк»;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (01032, м. Київ, бульв. Т. Шевченка, 33-Б, ) у місячний строк з моменту набрання рішенням у даній справі законної сили подати звіт суду про виконання даного судового рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що нею не було порушено чинне законодавство України при укладенні договору банківського рахунку, при цьому, вона не набула будь-яких пільг. Апелянт, також, стверджує, що вона є вкладником банку, відповідачі допустили протиправну бездіяльність щодо не включення її до переліку вкладників та загального реєстру вкладників, при цьому, відсутні підстави та права банківських установ визнавати нікчемними правочини та банківські операції із застосуванням статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

15 грудня 2015 року до суду апеляційної інстанції від відповідача - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк" Пантіної Любові Олександрівни надійшли заперечення проти апеляційної скарги, у яких підтримує позицію суду першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2015 року зупинено апеляційне провадження у справі № 826/5302/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк" Пантіної Любові Олександрівни про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії до розгляду Конституційним судом України подання Верховного суду України від 08.07.2015 року (головуючий суддя - Міщук М.С.).

Дана справа разом з апеляційною скаргою на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2015 року надійшла до Шостого апеляційного адміністративного суду, відповідно до ч. 3 ст. 29 КАС України, як визначеного ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суду, якому передаються справи Київського апеляційного адміністративного суду, що ліквідований, згідно з Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 455/2017 "Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах".

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року справу 826/5302/15 було прийнято до провадження (суддя - доповідач Вівдиченко Т.Р.).

29 травня 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли письмові пояснення на апеляційну скаргу, якими підтримує позицію суду першої інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року апеляційне провадження у справі поновлено.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 06 червня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Старокиївський Банк» було укладено договір банківського рахунку № 8567 (надалі- Договір №8567), відповідно до якого, банк за заявою клієнта відкрив поточний рахунок клієнта № НОМЕР_1 у гривні та здійснює операції за ним згідно діючого законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та чинних умов здійснення операцій за рахунками фізичних осіб в ПАТ «Старокиївський Банк».

Відповідно до наданої позивачем до матеріалів справи виписки відділення №1 ПАТ «Старокиївський Банк» №321477 від 12 червня 2014 року, позивачем було внесено на поточний рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 200 000 грн.

17 червня 2014 року правлінням НБУ було прийнято постанову №365 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» до категорії неплатоспроможних», відповідно до якої ПАТ «Старокиївський Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

В той же час, 17 червня 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №50 «Про виведення з ринку та запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Старокиївський Банк», яким вирішено, зокрема: 1) з 18 червня 2014 року розпочати процедуру виведення ПАТ «Старокиївський Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації; 2) запровадити тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 18 червня 2014 року по 18 вересня 2014 року включно; 3) призначити уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Старокиївський Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації Департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Любов Олександрівну.

11 вересня 2014 року правлінням Національного банку України було прийнято постанову №563 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк».

17 вересня 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №92 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Старокиївський Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», яким вирішено, зокрема: 1) розпочати процедуру ліквідації ПАТ «Старокиївський Банк» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 18 вересня 2014 року; 2) призначити уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації Департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Любов Олександрівну строком на 1 рік з 18 вересня 2014 року по 18 вересня 2015 року.

29 вересня 2014 року ОСОБА_1 було подано до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіної Л.О. заяву №376/09-01, в якій позивач просила надати інформацію стосовно відмови у виплаті коштів по договору банківського рахунку № 8567 від 06 червня 2014 року.

Крім того, 29 вересня 2014 року позивач звернулась до Уповноваженої особи з заявою № 417/09-01, в якій просила визнати її кредитором ПАТ «Старокиївський банк» по заборгованості, яка виникла згідно договору банківського рахунку № 8567 від 06 червня 2014 року.

За результатами розгляду заяви позивача №376/09-01 від 29 вересня 2014 року, Уповноваженою особою було надіслано на адресу позивача лист №615/09-02, яким було повідомлено про те, що у зв`язку із встановленням фактів вчинення працівниками та клієнтами банку дій, спрямованих на неправомірне отримання від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами, прийнято рішення про зупинення відповідних виплат та перерахувань. Також даним листом було повідомлено позивача, про те, що правочини, в тому числі Договір №8567 та операції з внесення грошових коштів на рахунок відкритий на виконання вказаного договору, який є предметом кримінального провадження, Банком визнаний нікчемним відповідно до вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В подальшому, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіною Л.О. було надіслано на адресу позивача лист №1114/09-02 від 03 грудня 2014 року, в якому було аналогічно як і в листі №615/09-02 повідомлено позивача про зупинення виплат та перерахувань, а також повторно повідомлено про визнання Банком нікчемним Договору №8567 укладеного позивачем з ПАТ «Старокиївський Банк».

Позивач, вважаючи такі дії та повідомлення відповідачів протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

В силу п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону №4452-VI (в редакцій чинній на час виникнення спірних правовідносин), вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону №4452-VI).

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №4452-VI, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону №4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

В силу частини 1 статті 27 Закону №4452-VI, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частини 2 статті 27 Закону №4452-VI, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 5 ст. 27 Закону №4452-VI).

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону № 4452-VI, Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (далі - Положення), протягом процедури ліквідації Уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.

Повноваження Уповноваженої особи Фонду визначені ст. 37 Закону № 4452-VI.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 37 Закону № 4452-VI, Уповноваженій особі, серед іншого, надано право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

В силу ч. 2 та п. 1 ч. 4 ст. 37 Закону № 4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Відповідно до частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства. Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ПАТ «Старокиївський Банк» було укладено договір банківського рахунку № 8567, відповідно до пункту 1.1 якого, банк відкриває поточний (на вимогу) рахунок клієнта № НОМЕР_1 у гривні та здійснює за ним операції, згідно діючого законодавства України (а.с. 28).

Відповідно до квитанції №66691 від 06 червня 2014 року, ОСОБА_1 внесено на поточний рахунок 200 000 грн., з призначенням платежу: поповнення поточного рахунку (дог. №8567 від 06.06.2014 р.) (а.с. 29). Даний факт також підтверджується Випискою відділення №1 ПАТ «Старокиївський банк» №321477 від 12 червня 2014 року (а.с. 29).

Відповідно до пункту 2.9 Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного Банку України від 01.06.2011 року № 174, банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівник а банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутні докази внесення позивачем до банку грошових коштів, оскільки, реальність внесення позивачем готівкових коштів на власний рахунок підтверджується саме квитанцією №66691 від 06 червня 2014 року, адже видача такої квитанції, відповідно до зазначеної вище інструкції, можлива лише після завершення приймання готівки працівником банку.

Стосовно твердження Уповноваженої особи в запереченнях на апеляційну скаргу про те, що були складені недостовірні документи щодо видачі і внесення готівкових коштів до каси банку, колегія суддів зазначає, що Фонд або його Уповноважена особа, за загальним правилом, не може посилатися на неправомірні або оспорювані дії працівників банку під час оформлення договірних відносин з клієнтами та виконання такими працівниками умов цих договорів для обґрунтування наявності підстав для застосування положень частини третьої статті 38 Закону 4452-VI.

Такі неправомірні або оспорювані дії повинні доводитися в порядку, зокрема, кримінального провадження, рішення в якому, відповідно до статті 78 КАС України, є обов`язковими для адміністративних судів.

Разом з тим, жодних вироків, якими б було встановлено наявність незаконних дій з боку позивача чи працівників банку під час укладення договорів банківського рахунку та внесення коштів на поточний рахунок ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції відповідачем надано не було.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладеною у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № №826/18886/15.

Також, колегія суддів не погоджується з твердженням Уповноваженої особи про подрібнення вкладів з метою отримання відшкодування за рахунок держави, оскільки, предметом розгляду і доведення у даній справі були фактичні обставини щодо наявності чи відсутності у відповідачів передбачених законом підстав для не включення позивача до переліку вкладників і відповідно правомірності в зв`язку з цим їх дій та бездіяльності. В той же час, встановлення дійсної належності отриманих на рахунок позивача коштів, фактів поділу великого вкладу з метою набуття права на його відшкодування за рахунок коштів Фонду, наявність в окремих осіб умислу на заволодіння державними коштами не були предметом розгляду у даній справі. Такі фактичні обставини підлягають самостійному доведенню і встановленню на підставі відповідних доказів, за участю усіх осіб, для яких встановлення таких обставин може мати значення.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 травня 2019 року у справі № 826/10048/15.

З приводу посилання відповідача на довідку про рух коштів відповідача, з якої вбачається, що операція із внесення готівки була здійснена в післяопераційний час, колегія суддів зазначає, що ця обставина не може бути доказом нікчемності укладеного договору, оскільки вкладник не несе відповідальності за фактичне здійснення переказу працівниками банку в післяопераційний час.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладеною у постанові від 31 липня 2019 року у справі №823/6552/16.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що позивач уклала з банком договір банківського рахунку та на її відповідному банківському рахунку розміщено грошові кошти у розмірі, визначеному умовами договору, а тому, в розумінні Закону №4452-VI позивач є вкладником. При цьому, вклад розміщено до дня запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Старокиївський банк», а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI.

Таким чином, на думку судової колегії, Уповноважена особа протиправно не включила позивача до переліку вкладників ПАТ "Старокиївський Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку № 8567 від 06 червня 2014 року.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправною відносно ОСОБА_1 дії, допущеної Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіної Любові Олександрівни - включення позивача до переліку вкладників в Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк», кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в частині що стосується - ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною 6 статті 27 Закону №4452-VI, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

В силу частини 4 статті 26 Закону №4452-VI, Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб`єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

Колегія суддів вважає дану позовну вимогу безпідставною, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт включення позивача до переліку вкладників в ПАТ «Старокиївський Банк», кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Як свідчать матеріали справи, Уповноважена особа не включила позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду саме через визнання договору банківського рахунку № 8567 від 06 червня 2014 року нікчемним, а не з підстав, передбачених ч. 4 ст. 26 Закону №4452-VI.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що полягає у здійсненні неналежним чином перевірки переліку вкладників в Публічному акціонерному товаристві «Старокиївський Банк», кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», завантаженого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіною Любов`ю Олександрівною до програмно-апаратного комплексу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в частині законності підстав (причин) невключення ОСОБА_1 до Переліку інформації про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Розділу IV Положення (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин), Фонд завантажує поданий уповноваженою особою Фонду Перелік до програмно-апаратного комплексу Фонду та здійснює його перевірку в частині невключення до Переліку вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону.

Тобто, як вбачається із вказаної норми, Фонд здійснює перевірку не на предмет неправомірного включення у список вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом, а навпаки, здійснює перевірку саме на предмет протиправного не включення вкладників у зазначений список, за обставин, за наявності яких, вони повинні були б бути включені. Тому, на думку колегії суддів, дана позовна вимога задоволенню не підлягає.

З приводу позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіної Л.О., що полягає у невключенні ОСОБА_1 в загальний реєстр вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Старокиївський Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 27 Закону № 4452-VІ, Уповноважена особа складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Виходячи з вищевикладеного, на думку колегії суддів, відсутня протиправна бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки, до її повноважень не входить формування загального реєстру вкладників. Стосовно бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, то Фонд формує загальний реєстр на основі переліку вкладників, що подається Уповноваженою особою, а так, як у зазначеному переліку відсутня інформація про позивача, як вкладника, тому у Фонду не було правових підстав для включення його у загальний реєстр вкладників.

Разом з тим, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідачів включити ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, колегія суддів вважає передчасними, адже вчинення таких дій належить до повноважень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які можуть бути реалізовані ним лише після отримання додаткової інформації від Уповноваженої особи про позивача як вкладника банку, які в даному випадку Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» здійснені не були, а отже, адміністративний позов у цій частині позовних вимог задоволенню не підлягає.

Дані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 23 квітня 2019 року у справі №826/25294/15.

З приводу позовної вимоги про зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіну Любов Олександрівну здійснити заходи щодо організації виплати позивачу - ОСОБА_1 відшкодування за її вкладом у ПАТ «Старокиївський Банк», оскільки було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк», колегія судів зазначає наступне.

Фонд здійснює виплату відшкодування коштів вкладникам на підставі загального реєстру вкладників, який складається Фондом на основі переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

З огляду на ті обставини, що станом на дату розгляду справи у суді апеляційної інстанції перелік вкладників банку Уповноваженою особою вже сформовано та подано на затвердження Фонду, належним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіну Любов Олександрівну подати додаткову інформацію стосовно позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 16 травня 2019 року у справі № 804/9327/15.

Щодо позовної вимоги про скасування протиправного рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оформленого у вигляді протоколу від 29.08.2014 р. засідання комісії з перевірки договорів, тимчасова адміністрація ПАТ «Старокиївський Банк», призначеної наказом № 30-А від 14.07.2015 р. «Затвердження переліку договорів (інших, правочинів), які за результатами перевірки визнано нікчемними», в частині що стосується позивача - ОСОБА_1 , а також позовної вимоги про скасування протиправного рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оформленого у вигляді акту індивідуальної дії - наказу № 61 від 29.08.2014 р. тимчасової адміністрації ПАТ «Старокиївський Банк», підписаного працівником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіною Любов`ю Олександрівною, про зупинення перерахувань/виплат за транзакціями і правочинами згідно переліку, який додається до цього наказу, про визнання нікчемними всіх транзакцій та правочинів (договорів), згідно переліку, який додається до цього наказу, в частині що стосується позивача - ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що 29 серпня 2014 року Комісією з перевірки договорів, призначеної наказом №30-А від 14.07.2014 р. прийнято протокол, яким надано на затвердження Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський банк» перелік нікчемних договорів та інших правочинів (в електронному вигляді), виявлених за результатами перевірки (а.с. 72).

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський Банк» видано Наказ № 61 від 29 серпня 2014 року, згідно якого, на підставі частини 2 та частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» було зупинено виплату за трансакціями і правочинами, згідно переліку та визнано нікчемними всі трансакції та правочини згідно переліку. Відповідно до переліку, який є додатком до вказаного наказу, Уповноваженою особою Фонду було визнано нікчемними, в тому числі, і договір позивача від 06 червня 2014 року №8567 (а.с. 102, 103).

Відповідно до частини четвертої статті 38 Закону № 4452-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), Фонд, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

В силу ч.ч. 1, 2, 10 ст. 38 Закону № 4452-VI, Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 цієї статті.

За результатами перевірки, здійсненої, відповідно до статті 38 Закону № 4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частина друга статті 215 ЦК України та частина третя статті 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів ПАТ «Старокиївський Банк» із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Такий висновок відображений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 р. у справі № 910/12294/16, від 16.05.2018 р. у справі № 910/24198/16 та від 04.07.2018 р. у справі № 819/353/16.

Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й вкладників банку), тому не можуть порушуватись будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу.

Із зазначеного можна зробити висновок, що права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 09 липня 2019 року у справі №826/10797/15.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що правова природа протоколу засідання комісії з перевірки договорів, призначеної наказом № 30-А від 29 серпня 2014 року та наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський банк» від 29 серпня 2014 року № 61 унеможливлює здійснення судового розгляду вимог про скасування протиправного рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оформленого у вигляді протоколу від 29.08.2014 р. засідання комісії з перевірки договорів, тимчасової адміністрації ПАТ «Старокиївський Банк», призначеної наказом № 30-А від 14.07.2015 р. «Затвердження переліку договорів (інших, правочинів), які за результатами перевірки визнано нікчемними», в частині, що стосується позивача - ОСОБА_1 , та вимог про скасування протиправного рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оформленого у вигляді акту індивідуальної дії - наказу № 61 від 29.08.2014 р. тимчасової адміністрації ПАТ «Старокиївський Банк» підписаного працівником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіною Любов`ю Олександрівною, про зупинення перерахувань/виплат за транзакціями і правочинами згідно переліку, який додається до цього наказу, про визнання нікчемними всіх транзакцій та правочинів (договорів), згідно переліку, який додається до цього наказу, в частині, що стосується позивача - ОСОБА_1 , а тому провадження у цій частині адміністративної справи підлягає закриттю.

З приводу позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіної Любові Олександрівни, що полягає у не розгляді кредиторської вимоги про визнання ОСОБА_1 кредитором ПАТ «Старокиївський Банк» по заборгованості, що виникла з договору банківського рахунку № 8567 від 06.06.2014 р. (вх. реєстр. № 417/09-01 від 29.09.2014 р.) та про виплату всіх належних коштів, що знаходяться на всіх рахунках відкритих на ім`я ОСОБА_1 в ПАТ «Старокиївський Банк», та заяви ОСОБА_1 від 29.09.2014 р. до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіної Л. О. (вх. реєстр. № 376/09-01 від 29.09.2014 р.) та позовної вимоги про зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіної Любові Олександрівни розглянути кредиторські вимоги ОСОБА_1 (про визнання позивача - ОСОБА_1 кредитором ПАТ «Старокиївський Банк» по заборгованості, що виникла з договору банківського рахунку № 8567 від 06.06.2014 р. (вх. реєстр. № 417/09-01 від 29.09.2014 р.), та про виплату всіх належних їй коштів, що знаходяться на всіх рахунках відкритих на її ім`я в ПАТ «Старокиївський Банк», та заяви ОСОБА_1 від 29.09.2014 р. до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіної Л. О. (вх. реєстр. № 376/09-01 від 29.09.2014 р.), судова колегія зазначає наступне.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачає як процедуру відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з граничним розміром відшкодування не менше 200 000 грн. (ст.ст. 26-27 Закону № 4452-VI), так і процедуру задоволення вимог кредиторів відповідно до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів ( ст.ст. 49-52 Закону № 4452-VI).

На думку колегії суддів, зазначені позовні вимоги обумовлені наявністю кредиторських вимог (майнових вимог фізичної особи до суб`єкта господарювання - банку, що ліквідується), які задовольняються у порядку черговості, визначеної статтею 52 Закону № 4452-VI, за рахунок коштів, одержаних у наслідок ліквідації та продажу майна банку.

Повноваження уповноваженої особи Фонду щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів та внесення змін до цього реєстру визначені у пункті 4 частини першої статті 48 Закону № 4452-VI.

Відповідно до частини першої статті 52 зазначеного Закону, кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів. У четвертій черзі задовольняються грошові вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основні функції Фонду мають як владний характер, зокрема щодо врегулювання правовідносин у сфері банківської діяльності, так і такі, що не містять владної складової, а спрямовані на здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом тимчасової адміністрації та ліквідації.

Зазначене дає підстави стверджувати, що оскільки лише Фонду за законом доручено забезпечувати відновлення платоспроможності банку або підготовку його до ліквідації, а спірні правовідносини випливають з укладених між банком і фізичною особою договорів, уповноважена особа Фонду та Фонд у цьому випадку діють як представники сторони договірних відносин.

Беручи до уваги наведене й ураховуючи суть спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що спір з приводу задоволення кредиторських вимог не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року у справі №826/7857/15.

При цьому, в силу норм ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, правовідносин.

З огляду на наведене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, колегія суддів зазначає, що дані позовні вимоги повинні розглядатися за правилами ЦПК України, а тому провадження в частині цих позовних вимог підлягає закриттю.

Стосовно позовної вимоги позивача про визнання договору банківського рахунку № 8567 від 06.06.2014 р., укладеного 06.06.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Старокиївський Банк» та ОСОБА_1 , дійсним та позовної вимоги про визнання банківської операції (транзакції) ОСОБА_1 з внесення 06.06.2014 р. на підставі квитанції № 66691 від 06.06.2014 р. з призначенням платежу: Поповнення поточного рахунку (дог. № 85672 від 06.06.2014 р.) грошових коштів у сумі 200000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. на поточний (на вимогу) рахунок № НОМЕР_1 у ПАТ «Старокиївський Банк», МФО 322477, на виконання договору банківського рахунку № 8567 від 06.06.2014 р., укладеного 06.06.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Старокиївський Банк» та позивачем - ОСОБА_1 , дійсною, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач заявив дані позовні вимоги, у зв`язку з тим, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський Банк» видано Наказ № 61 від 29 серпня 2014 року, яким визнав нікчемним договір банківського рахунку №8567 від 06 червня 2014 року.

Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В силу абзацу 2 частини 2 статті 215 ЦК України, у випадках, установленим цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. У такому випадку якщо сторона прагне визнання правочину як такого, що породжує конкретні правові наслідки, вона може заявити вимоги про визнання такого правочину (договору) дійсним.

З дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту) (ч. 1 ст. 36 Закону № 4452-VI).

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 травня 2019 року у справі №826/17974/17, з моменту запровадження у банку тимчасової адміністрації, Фонд набуває повноваження органів управління та контролю банку з метою реалізації покладених на нього чинним законодавством функцій. При цьому банк зберігає свою правосуб`єктність юридичної особи та відповідного самостійного суб`єкта господарювання до завершення процедури його ліквідації та внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Фонд як юридична особа публічного права може бути суб`єктом як публічно-правових, так і приватноправових правовідносин. При цьому в приватноправових відносинах, якими є здійснення функцій органу управління банку, у якому запроваджено тимчасову адміністрацію, чи банку, який ліквідується, Фонд не здійснює функцій суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 4 КАС.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 червня 2018 року у справі №598/1470/15-ц зазначила: «З огляду на те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов`язані з невизнанням відповідачем цивільно-правової угоди та невиконанням, на думку позивача, її умов, спір не вважається публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК України».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що дані позовні вимоги повинні розглядатися за правилами ЦПК України, а тому провадження в частині цих позовних вимог підлягає закриттю.

З приводу позовної вимоги про зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у місячний строк з моменту набрання рішенням у даній справі законної сили подати звіт суду про виконання даного судового рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В силу ч. 2 вказаної статті, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Наведена норма процесуального закону не є імперативною та передбачає право суду на власний розсуд, виходячи з фактичних обставин справи, приймати рішення про необхідність чи недоцільність у зобов`язанні суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення. Вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю суд враховує надані позивачем докази, особливості покладених на суб`єкта владних повноважень обов`язків згідно з судовим рішенням та його можливості ці обов`язки виконати без достатніх зволікань.

На думку колегії суддів, немає необхідності у встановленні судового контролю за виконанням рішення суду, оскільки Фонд гарантування вкладів здійснює виплату відшкодування коштів вкладникам на основі загального реєстру вкладників, який формується на основі переліку вкладників, що подається до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Уповноваженою особою. Позивачем не наведено жодних обставин, за яких Фонд не виконуватиме рішення суду, тому дана вимога не підлягає задоволенню.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , а тому постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.319 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення першої інстанції повністю або частково і закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених ст. 238 КАС України, а саме якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2015 року скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк" Пантіної Любові Олександрівни щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку № 8567 від 06 червня 2014 року.

Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк" Пантіну Любов Олександрівну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Старокиївський Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку № 8567 від 06 червня 2014 року.

Провадження у справі в частині позовних вимог про: визнання договору банківського рахунку № 8567 від 06.06.2014 р., укладеного 06.06.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Старокиївський Банк» та ОСОБА_1 , дійсним; визнання банківської операції (транзакції) ОСОБА_1 з внесення 06.06.2014 р. на підставі квитанції № 66691 від 06.06.2014 р. з призначенням платежу: Поповнення поточного рахунку (дог. № 85672 від 06.06.2014 р.) грошових коштів у сумі 200000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. на поточний (на вимогу) рахунок № НОМЕР_1 у ПАТ «Старокиївський Банк», МФО 322477, на виконання договору банківського рахунку № 8567 від 06.06.2014 р., укладеного 06.06.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Старокиївський Банк» та позивачем - ОСОБА_1 , дійсною; визнання протиправною бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївськии Банк» Пантіної Любові Олександрівни, що полягає у не розгляді кредиторської вимоги про визнання ОСОБА_1 кредитором ПАТ «Старокиївськии Банк» по заборгованості, що виникла з договору банківського рахунку № 8567 від 06.06.2014 р. (вх. ресстр. № 417/09-01 від 29.09.2014 р.) та про виплату всіх належних коштів, що знаходяться на всіх рахунках відкритих на ім`я ОСОБА_1 в ПАТ «Старокиївський Банк», та заяви ОСОБА_1 від 29.09.2014 р. до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіної Л. О. (вх. ресстр. № 376/09-01 від 29.09.2014 р.); зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіної Любові Олександрівни розглянути кредиторські вимоги ОСОБА_1 (про визнання позивача - ОСОБА_1 кредитором ПАТ «Старокиївський Банк» по заборгованості, що виникла з договору банківського рахунку № 8567 від 06.06.2014 р. (вх. реєстр. № 417/09-01 від 29.09.2014 р.), та про виплату всіх належних їй коштів, що знаходяться на всіх рахунках відкритих на її ім`я в ПАТ «Старокиївський Банк», та заяви ОСОБА_1 від 29.09.2014 р. до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіної Л. О. (вх. реєстр. № 376/09-01 від 29.09.2014 р.); скасування протиправного рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оформленого у вигляді протоколу від 29.08.2014 р. засідання комісії з перевірки договорів, тимчасова адміністрація ПАТ «Старокиївський Банк», призначеної наказом № 30-А від 14.07.2015 р. «Затвердження переліку договорів (інших, правочинів), які за результатами перевірки визнано нікчемними», в частині, що стосується позивача - ОСОБА_1 ; скасування протиправного рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оформленого у вигляді акту індивідуальної дії - наказу № 61 від 29.08.2014 р. тимчасової адміністрації ПАТ «Старокиївський Банк» підписаного працівником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіною Любов`ю Олександрівною, про зупинення перерахувань/виплат за транзакціями і правочинами згідно переліку, який додається до цього наказу, про визнання нікчемними всіх транзакцій та правочинів (договорів), згідно переліку, який додається до цього наказу, в частині, що стосується позивача - ОСОБА_1 - закрити.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Ісаєнко Ю.А. Собків Я.М.

Повний текст постанови виготовлено 12.08.2019 року