Справа № 240/466/19
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2019-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/466/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Попова Оксана Гнатівна

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

16 серпня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року (м. Житомир, 05 березня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, третя особа: Житомирська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області про визнати відмову протиправною, зобов`язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною відмову Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до загального страхового стажу застрахованої особи період здійснення адвокатської діяльності з 01 січня 2017 року по 31 березня 2018 року включно; зобов`язати відповідача внести до картки № НОМЕР_1 персоніфікованого обліку форми ОК-5 "Індивідуальні відомості про застраховану особу" інформацію про сплату 21.12.2017 ЄСВ в сумі 8 448, 00 грн. та весь 2017 рік, про сплату 29.03.2018 ЄСВ в сумі 2 457, 18 грн. за січень-лютий-березень 2018 року та зарахувати в відомостях обліку страхового стажу період адвокатської діяльності з 01.01.2017 по 31.03.2018 включно.

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що ним у повному обсязі та у встановленому порядку сплачувались внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Вказує, що відповідач протиправно відмовляє у зарахуванні до загального страхового стажу застрахованої особи період здійснення адвокатської діяльності з 01 січня 2017 року по 31 березня 2018 року, чим порушує права та законні інтереси ОСОБА_1

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що у відповідності до Довідки про взяття на облік платника податків форми №4-ОПП від 28 жовтня 2013 року №0138 адвокат ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) узятий на облік в органах державної податкової служби 11 березня 2011 року за №4721.

Згідно з звітністю форми №Д5 (річна) "Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску" від 25 січня 2018 року за 2017 рік позивачем самостійно визначено суму нарахованого єдиного внеску у розмірі 8 448,00 грн.

Вказані кошти були сплачені позивачем у відповідності до квитанції від 21 грудня 2017 року на суму 8 448,00 грн.

Як встановлено із акту №16313-06 від 25 вересня 2018 року, за позивачем станом на 31 грудня 2017 року рахувалось позитивне сальдо розрахунків у розмірі 4 396,65 грн. На початок року за позивачем рахувалось від`ємне сальдо розрахунків з бюджетом у розмірі 4 051,34 грн.

У відповідності до звітності звітністю форми №Д5 (річна, ліквідаційна) "Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску" від 10 квітня 2018 року за січень-березень 2018 року позивачем самостійно визначено суму нарахованого єдиного внеску у розмірі 2457,18 грн.

Вказані кошти були сплачені позивачем, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією квитанції №106 від 29 березня 2018 року на суму 2 457,18 грн.

Згідно з актом №1285-06 від 25 вересня 2018 року, за позивачем станом на 31 березня 2018 року рахувалось позитивне сальдо розрахунків у розмірі 6853,83 грн.

Як встановлено зі змісту індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5, позивачу за період з січня 2017 року по 31 грудня 2017 року та з 01 січня 2018 року по 31 березня 2018 року страховий стаж не нараховувався (а.с. 20 та зворот), у зв`язку з чим позивач звертався із зверненням від 12 вересня 2018 року на ім`я начальника Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області щодо здійснення звірки в обліку сум сплаченого ЄСВ.

Крім того, позивачем на ім`я начальника Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області було направлено звернення від 22 жовтня 2018 року про виправлення помилки в формі ОК-5 щодо обліку страхового стажу.

Коростишівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом вих. №12713/05 від 30 жовтня 2018 року повідомило позивачу, що за період з 01 січня 2017 року по 31 березня 2018 року страховий стаж не зарахований з причини відсутності сплати єдиного внеску.

Крім того, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом вих. №М-4911 від 26 грудня 2018 року повідомило позивачу, що згідно з листом Головного управління ДФС у Житомирській області від 17 грудня 2018 року №10663/5/06-30-51-13 заборгованість зі сплати єдиного внеску складає 4 051,35 грн. Зазначено, що лише після сплати боргу із єдиного соціального внеску позивачу буде зараховано страховий стаж.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VI (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного рішення, далі - Закон №2464-VI), платниками єдиного внеску, зокрема є:

- роботодавці: 1) підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; 2) фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); 3) фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту);

- фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування;

В силу п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) ч. 1 ст. 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Приписами ч. 1 ст. 8 Закону №2464-VI закріплено, що розмір єдиного внеску для кожної категорії платників, визначених цим Законом, та пропорції його розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування встановлюються з урахуванням того, що вони повинні забезпечувати застрахованим особам страхові виплати і соціальні послуги, передбачені законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; фінансування заходів, спрямованих на профілактику страхових випадків; створення резерву коштів для забезпечення страхових виплат та надання соціальних послуг застрахованим особам; покриття адміністративних витрат із забезпечення функціонування системи загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону №2464-VI, єдиний внесок для платників, зазначених у ст. 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної ст. 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску. У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску. При нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам з джерел не за основним місцем роботи ставка єдиного внеску, встановлена цією частиною, застосовується до визначеної бази нарахування незалежно від її розміру.

Частиною 10 ст. 9 Закону №2464-VI передбачено, що днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі; 3) у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Положеннями ст. 23 Закону №2464-VI на виконання своїх повноважень Пенсійний фонд та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування мають право безоплатно отримувати від органів доходів і зборів відомості про суми надходжень , від сплати єдиного внеску, фінансових санкцій та суми коштів, перерахованих на їхні рахунки, а в разі виявлення розбіжностей - письмову інформацію про причини таких розбіжностей.

Згідно з ч. 6 ст. 25 Закону №2464-VI за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Вимогами ст. 21 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №1058-IV) встановлено, що органи Пенсійного фонду ведуть облік усіх застрахованих осіб та персоніфікований облік надходження страхових внесків, створюють і забезпечують функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про застрахованих осіб. Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять у тому числі і від роботодавців.

У відповідності до ч. 5 ст. 21 Закону №1058-IV центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування надають Пенсійному фонду інформацію для ведення персоніфікованого обліку в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом за погодженням з фондами загальнообов`язкового державного соціальною страхування.

В силу ч. 2 ст. 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004 - дати набрання чинності законом) - па підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Пунктом 1 Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 1998 року №794 (далі - Положення №794) визначено, що персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з п. 5 Положення №794 персоніфікований облік здійснює Пенсійний фонд та його органи на місцях (далі - уповноважений орган).

Пунктом 16 Положення №794 встановлено, що на кожну фізичну особу відкривається персональна облікова картка, в якій використовується постійний індивідуальний ідентифікаційний номер Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів. Персональна облікова картка фізичної особи повинна мати таку структуру: частина персональної облікової картки, де зберігаються анкетні дані про фізичну особу: ідентифікаційний номер; прізвище, ім`я та по батькові; дата народження: місце народження; стать; адреса постійного місця проживання; серія і номер документа, з якого взято відомості до персональної облікової картки: громадянство; номер домашнього телефону (за згодою); частина персональної облікової картки, що відображає сплату страхового збору (внесків) та стаж роботи фізичної особи: ідентифікаційний номер роботодавця; рік, за який внесено відомості; тривалість трудової або іншої діяльності, яка зараховується до стажу роботи: сума заробітку (доходу), на який нараховується страховий збір (внески) на пенсійне страхування (помісячно); розмір страхового збору (внесків) на пенсійне страхування за відповідний місяць; відомості, які підтверджують наявність особливих умов праці, які дають право на пенсію на пільгових умовах.

За приписами п. 3 Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №10-1 від 18 червня 2014 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за №785/25562, далі - Положення №10-1), відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Нормами п. 8 Положення №10-1 передбачено, що у разі виявлення застрахованою особою некоректних відомостей в її обліковій картці (прізвище, ім`я, по батькові на поточний момент: реєстраційний номер облікової картки платника податків; дата народження, місце народження: стать; громадянство; серія та номер паспорта: номер телефону (за згодою): адреса місця проживання) ця особа може подати до територіального органу Пенсійного фонду України особисто або через представника анкету застрахованої особи для внесення / зміни / уточнення даних в Реєстр (і) застрахованих осіб (далі - Анкета) за формою згідно з додатком 2 до цього Положення та документи, що підтверджують внесення / зміну / уточнення даних та належність помилкових даних цій особі (паспорт (інший документ, що посвідчує особу), трудова книжка, документ, який підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків або право здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта).

Разом з тим, в системі персоніфікованого обліку (індивідуальні відомості про застраховану особу позивача (форма ОК-5) за період з 01 січня 2017 року по 31 березня 2018 року суми заробітку для нарахування пенсії враховано 0,00 грн, а страховий стаж за даний період не зараховано.

В наданих позивачем актах звірки відсутні дані про нарахування єдиного внеску за 2017 рік та за І квартал 2018 року. Так, згідно з наданою позивачем квитанцією про сплату 8 448,00 грн кошти були сплачені 21 грудня 2017 року. Водночас, відповідно до абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, зазначені у п.п. 4, 5 та 5-1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Доводи позивача щодо відсутності заборгованості зі сплати ЄСВ у спірний період є необґрунтованими, оскільки згідно з листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вих. №М-4911 від 26 грудня 2018 року, позивач має заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 4051,35 грн відповідно до листа головного управління ДФС у Житомирській області вих. №10663/5/06-30-51-13 від 17 грудня 2018 року. Вказана сума заборгованості також відображена у акті №16313-06 від 25 вересня 2018 року у відповідності до якого на початок року за позивачем рахувалось від`ємне сальдо розрахунків з бюджетом у розмірі 4 051,34 грн.

При цьому, положеннями ч. 6 ст. 25 Закону №2464-VI встановлено, що за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Зарахування сплачених позивачем внесків у рахунок погашення наявної попередньої заборгованості в порядку черговості також підтверджується відомостями із наявного у матеріалах справи витягу з інтегрованої картки платника податків.

Матеріали справи сукупності належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на погашення вказаної заборгованості або її оскарження у адміністративному чи судовому порядку, не містять. Позивач доказів на підтвердження факту наявності такого оскарження не надав.

Позиція суду узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 11 грудня 2018 року у справі №802/1845/16-а та у постанові від 14 лютого 2019 року у справі №812/956/17, які відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Також є обґрунтованими доводи відповідача про те, що у відповідача немає технічної можливості внести до картки персоніфікованого обліку форми ОК-5 інформацію про сплату ЄСВ за 2017 - 2018 роки. Так, позначки про сплату та відповідно страховий стаж проставляються автоматично на центральному рівні (Пенсійний фонд України) за умови наявності сплати по картці страхувальника, які опрацьовуються органами фіскальної служби з урахуванням погашення заборгованості за попередні періоди, нарахованих штрафних санкцій, пені та сум єдиного соціального внеску.

Відтак, відмова відповідача у зарахуванні позивачу до загального страхового стажу застрахованої особи період здійснення адвокатської діяльності з 01 січня 2017 року по 31 березня 2018 року, оформлена листом вих. №М-4911 від 26 грудня 2018 року прийнята з дотриманням ч. 2 ст. 19 Конституції України та відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.