Справа № 240/3981/19
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року м. Житомир справа № 240/3981/19

категорія 113040000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Єфіменко О.В.,

секретаря судового засідання Магдич В.М.,

за участю представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідача Лугіни С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

встановив:

27.03.2019 до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся із позовом фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Управління держпраці у Житомирській області Возної Світлани Вікторівни від 12.03.2019 №ЖИ65/ЖТ0546/29/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на ОСОБА_3 у розмірі 125190,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що під час здійснення інспекційного відвідування інспектору з праці було надано трудовий договір, укладений з ОСОБА_4 , наказ про прийняття її на роботу. Тобто, на час здійснення інспектування позивач надав підтверджуючі документи, що працівник ОСОБА_4 допущена до виконання своїх обов`язків згідно з нормами чинного трудового законодавства і позивачем одразу ж було усунуто порушення щодо несвоєчасного повідомлення органів Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу та надано відповідний підтверджуючий документ інспектору з праці. Дані обставини відображені як в акті інспекційного відвідування так і в постанові про накладення штрафу, однак 14.03.2018 позивачем було отримано постанову про накладення штрафу за порушення норм трудового законодавства.

Ухвалою суду від 29.03.2019 відмовлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 у задоволенні заяви про забезпечення позову (а.с. 46-48).

Ухвалою суду від 01.04.2019 відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання та викликом (повідомленням) учасників справи на 02.05.2019 на 10:00.

24.04.2019 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 19.04.2019 №1988 (а.с. 52-54). В якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, в обґрунтування позовних вимог зазначає, що під час інспекційного відвідування було зафіксоване порушення ч.3 ст.24 КЗпП України у частині фактичного допуску до роботи працівника без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника, та повідомлення територіального ДФС про прийняття працівника на роботу. У зв`язку з чим до ФОП ОСОБА_3 застосовано штраф у розмірі 125190,00 грн, яку відповідач вважає такою, що прийнята правомірно, у порядку, в межах та у спосіб передбачений законодавством.

Відповідно до листа від 25.04.2019 у зв`язку з перебуванням судді Єфіменко О.В. у відпустці в період з 26.04.2019 до 10.05.2019 судове засідання у справі №240/3981/19, призначене на 02.05.2019 на 10:00 відкладене на 14.05.2019 на 10:30 (а.с. 62).

08.05.2019 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив вх. №11043/19 (а.с. 64-65).

Підготовче засідання 14.05.2019 відкладене на 25.06.2019 на 14:00 для надання часу представнику відповідача ознайомитись з клопотанням та відповіддю на відзив, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 14.05.2019 (а.с. 99-100).

У підготовчому засіданні суд ухвалами від 25.06.2019, постановленими у порядку статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) без виходу до нарадчої кімнати, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 25.07.2019 на 14:00, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 25.06.2019 (а.с. 107-108).

04.07.2019 на адресу суду від представника позивача надійшли додаткові обґрунтування позовних вимог вх. №15959/19 (а.с. 110).

У судовому засіданні 25.07.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві, у відповіді на відзив (а.с. 64-65) та додаткових обґрунтуваннях (а.с. 110).

У судовому засіданні 25.07.2019 представник відповідача проти заявлених вимог заперечувала та просила відмовити у їх задоволенні з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву (а.с. 52-54).

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 20.02.2019 до 21.02.2019 головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Житомирській області Дехтяровою Л.В. на підставі направлення №322/04 від 20.02.2019 (а.с. 12), виданого начальником Управління Держпраці у Житомирській області Сєчіним С., було проведено захід державного контролю у формі інспекційного відвідування, щодо додержання вимог законодавства про працю з питань оформлення трудових відносин у ФОП ОСОБА_3 .

За результатами проведеного інспекційного відвідування, інспектором праці Дехтяровою Л.В. було складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю №ЖТ0546/29/АВ від 21.02.2019, відповідно до якого інспектором було встановлено порушення ФОП ОСОБА_3 вимог ч.1 ст.21 КЗпП України, ч.3 ст.24 КЗпП України, постанови КМ України №413, а саме: встановлено порушення у частині фактичного допуску до роботи кухаря ОСОБА_4 без укладення трудового договору, оформленого наказом та розпорядженням власника та повідомлення територіального органу ДФС про прийняття працівника на роботу (а.с. 13-16).

Інспектором також було винесено припис про усунення виявлених порушень №ЖТ0546/29/АВ/П від 21.02.2019 (а.с. 17).

Крім того, 14.03.2019 на адресу ФОП ОСОБА_3 надіслано постанову винесену Управлінням Держпраці в Житомирській області про накладення штрафу уповноваженою особою №ЖИ65/ЖТ0546/29/АВ/П/ТД-ФС від 12.03.2019 в якій зазначено, що ФОП ОСОБА_3 порушено ч.3 ст.24 КЗпП України у частині допуску працівників до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу та на підставі абзацу другого ч.2 ст.265 КЗпП України притягнуто до відповідальності та накладено штраф у розмірі 125190,00 грн (а.с. 18-19).

Не погодившись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання її протиправною та скасування.

Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові та відповідність її вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд враховує наступне.

Частиною 1 статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч.1 ст.24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, у письмовій формі; додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім; 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Згідно з ч.3 ст.24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі вказаних правових норм, суд дійшов висновку про те, що обов`язковою умовою допуску працівника до роботи є укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з і питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Відповідно до абзацу другого ч.2 ст.265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Як встановлено з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_3 під час інспекційного відвідування інспектору з праці надано трудовий договір від 01.02.2019 (а.с. 20-21), що також відображено і в акті перевірки і у постанові про накладення штрафу, що найманий позивачем працівник ОСОБА_4 була допущена до роботи на підставі наказу про прийняття її на роботу та укладеного з нею трудового договору, а тому відповідно у діях ФОП ОСОБА_3 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.265 КЗпП України, а тому у посадових осіб відповідача не було підстав для притягнення ФОП ОСОБА_3 до відповідальності відповідно до абзацу другого ч.2 ст.265 КЗпП України.

Щодо неповідомлення територіального органу ДФС про прийняття працівника на роботу, суд зазначає наступне.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України №413 від 17.06.2015 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу", відповідно до ч.3 ст.24 КЗпП України встановлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Так, під час перевірки інспектором праці було встановлено допущення ФОП ОСОБА_3 порушення вказаного вище обов`язку та нездійснення повідомлення територіального органу Державної фіскальної служби про прийняття працівника ОСОБА_4 на роботу до початку роботи. Допущення вказаного порушення позивачем не заперечується. Однак, ним відразу ж було усунуто виявлене порушення та, відповідно, надано підтверджуючий документ інспектору з праці. Також ФОП ОСОБА_3 було своєчасно нараховано та сплачено суми єдиного соціального внеску на розмір нарахованої та виплаченої суми заробітної плати гр. ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.2 ст.265 КЗпП України, відповідальність у вигляді штрафу встановлюється за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі (мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

В оскаржуваній постанові застосовано вказану норму до правовідносин, що виникли внаслідок допущення позивачем порушення обов`язку повідомити територіальний орган Державної фіскальної служби про прийняття на роботу вищезазначеного працівника.

Положенням вказаної статті не передбачено застосування визначених нею штрафних санкцій за неповідомлення територіального органу Державної фіскальної служби про прийняття на роботу працівників. Таким чином, застосовані штрафні санкції, передбачені ч.2 ст.265 КЗпП України за допущення порушень трудового законодавства, вчинення яких не передбачено цією статтею є протиправними.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд дійшов висновку, що постанова заступника начальника Управління Держпраці у Житомирській області Возної С.В. від 12.03.2019 №ЖИ65/ЖТ0546/29/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на ФОП ОСОБА_3 у розмірі 125190,00 грн, прийнята без ґрунтовного встановлення необхідних вирішальних обставин, тому не обумовлена правомірністю та підлягає скасуванню.

Як встановлено ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем у порушення ч.2 ст.77 КАС України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність постанови Управління Держпраці у Житомирській області від 12.03.2019 №ЖИ65/ЖТ0546/29/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_3 у розмірі 125190,00 грн, а тому позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн. У зв`язку з задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, а саме у сумі 1921,00 грн.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250-251, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Управління Держпраці у Житомирській області (вул. Шевченка, 18-а, м. Житомир, 10008. РНОКПП/) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Житомирській області від 12.03.2019 №ЖИ65/ЖТ0546/29/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на ОСОБА_3 у розмірі 125190,00 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Житомирській області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складене 19 серпня 2019 року.

Головуюча суддя О.В. Єфіменко