Справа № 822/701/16
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 серпня 2019 року

Київ

справа №822/701/16

адміністративне провадження №К/9901/11997/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача Бевзенка В.М.,

суддів: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.05.2016 (постановлена у складі судді Ніколайчука М.Є.)

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.08.2016 (постановлена у складі колегії Залімського І.Г., Смілянця Е.С., Сушка О.О.)

у справі №822/701/16

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з надзвичайних ситуацій,

третя особа - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області,

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, третя особа - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що при розрахунку і виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із настанням інвалідності III групи відповідач неправомірно виходив з розміру грошового забезпечення в сумі 1021,75 грн, без врахування інших складових грошового атестату.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.05.2016, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.08.2016, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати, оскільки вважає, що рішення судів попередніх інстанції були прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В касаційній скарзі позивач зазначає, що одноразова грошова допомога повинна нараховуватись та виплачуватись в порядку та на умовах, визначених Порядком №908 в розмірі 36-місячного грошового забезпечення, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач проходив службу в органах та підрозділах Міністерства надзвичайних ситуацій України, правонаступником якого відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 16.01.2013 №20 «Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій» є Державна служба України з надзвичайних ситуацій.

Наказом Головного управління ДСНС України у Хмельницькій області №544 від 26.08.2015 позивача звільнено із служби у відставку із зняттям військового обліку за станом здоров`я.

Відповідно до витягу з протоколу №1 від 08.02.2016 позивач є інвалідом ІІІ групи та згідно свідоцтва про хворобу №1092 захворювання пов`язані з проходженням військової служби.

Згідно витягу з протоколу №1 від 08.02.2016 комісія з призначення одноразової грошової допомоги вирішила виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у сумі 36 738 грн., згідно з підпунктом 2 пункту 2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №908 від 11.07.2007 (далі - Порядок №908).

Під час проведення розрахунку відповідачем враховувались посадовий оклад за останньою посадою, надбавка за вислугу років та оклад за спеціальним званням без врахування грошового забезпечення (окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Позивач вважає, що одноразова грошова допомога повинна складатися з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, а тому звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що

відповідач при розрахунку розміру одноразової грошової допомоги позивачу діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, оскільки позивач є особою, статус якої визначено саме положеннями Кодексу цивільного захисту України, а тому на нього не розповсюджується дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Суд погоджується з вказаними висновками судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Частиною другою статті 101 Кодексу цивільного захисту України порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Частиною другою статті 125 Кодексу передбачено, що порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 №1294 (далі - постанова №1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Частиною другою статті 118 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що у разі травми або поранення, заподіяного особі рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту під час виконання службових обов`язків, а також інвалідності, що настала у період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що стався у період проходження служби, пов`язаного з виконанням службових обов`язків, залежно від ступеня втрати працездатності такій особі виплачується одноразова грошова допомога у розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності особою рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту у період проходження служби у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Отже, наведеними положеннями Кодексу цивільного захисту України передбачено право осіб рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту на отримання за передбачених нею обставин одноразової грошової допомоги, а також закріплено максимальний розмір такої допомоги, при цьому повноваження на встановлення порядку й умов її виплати делеговано Кабінету Міністрів України.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №908 від 11.07.2007 (далі - Порядок №908) грошова допомога виплачується, зокрема, особам рядового і начальницького складу у разі настання інвалідності в період проходження служби та особам, звільненим із служби у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення, а якщо інвалідність настала внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, незалежно від строку, який минув після звільнення із служби, у розмірі 36-місячного грошового забезпечення інвалідам IІІ групи.

Пунктом 3 Порядку №908 передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги визначається виходячи з окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, посадового окладу за останньою посадою, яку займала особа рядового або начальницького складу на день загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання, установлення інвалідності, а особа, звільнена із служби, на день звільнення.

Наведені положення не визначають складові грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, які б суперечили визначенню такого забезпечення, закріпленому у постанові №1294, а лише відповідно до частини другої статті 118 Кодексу встановлюють порядок визначення розміру грошової допомоги, передбаченої цією статтею, яка не визначає одиницею обчислення допомоги саме грошове забезпечення відповідних осіб.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 21.06.2017.

Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що позивач є особою, статус якої визначено саме положеннями Кодексу цивільного захисту України, а тому положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не застосовуються до спірних правовідносин.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що відповідач при розрахунку розміру одноразової грошової допомоги позивача діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, а тому підставі для задоволення позову відсутні.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанції та ґрунтуються на довільному тлумаченні норм матеріального права.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин даної справи та з урахуванням викладеного, Суд не знаходить підстав, які могли б призвести до скасування оскаржуваних судових рішень.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

2. Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.05.2016 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.08.2016 - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М.Бевзенко

судді Н.А.Данилевич

Н.В.Шевцова