Справа № 636/4039/16-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

14 серпня 2019 року
Київ
справа №636/4039/16-а
адміністративне провадження №К/9901/17433/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого Губської О. А.,
суддів: Білак М. В., Калашнікової О. В.,
розглянув у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до Військового комісара Чугуївського об`єднаного районного військового комісаріату Харківської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 31 січня 2017 року, ухвалену у складі судді Слурденко О. І., та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: Ральченка І. М. (головуючий), Бершова Г. Є., Катунова В. В.

І. Суть спору:
1. ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання безпідставною та скасування постанови № 255 від 08.11.2016 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.
2. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вказана постанова є безпідставна та винесена з порушенням порядку притягнення до адміністративної відповідальності.
3. Відповідач позов не визнав. У запереченні проти позову наполягав на безпідставності останнього та просив відмовити в його задоволенні з огляду на законність і обґрунтованість спірної постанови.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
4. 21 жовтня 2016 року представниками Чугуївського ОРВК було проведено перевірку стану виконання вимог законодавства з питань військового обліку громадян України та виконання мобілізаційних заходів Граківською сільською радою, визначених ст. 34, ст. 38 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу у 2016 році, про що складено Акт.
5. Під час перевірки були виявлені наступні недоліки: картки первинного обліку на військовозобов`язаних перебувають в загальній кімнаті з можливим доступом інших працівників сільської ради; схема побудови картотеки відсутня, картотека за алфавітом та віком не розставлена; призначені до команд 1, 2, 3 категорій не відокремлені та не визначені; графи військово-облікових даних заповнені частково. Картка первинного обліку стосовно військовозобов`язаного гр. ОСОБА_2 , зареєстрованого в м. Чугуїв, перебуває в загальній картотеці, змін не внесено, до картотеки знятих з обліку не переміщено; картка первинного обліку 30 військовозобов`язаних, виключених з військового обліку по досягненню граничного віку перебування в запасі, перебувають в загальній картотеці; не здійснюються внесення в п`ятиденний термін до карток первинного обліку військовозобов`язаних змін, які стосуються сімейного стану, місця їх проживання, освіти, місця роботи і посади віиськовозобов`язаних; донесення про зміну облікових даних до Чугуївського ОРВК оформлені формально, без змісту інформації стосовно сімейного стану місця їх проживання, освіти, місця роботи і посади військовозобов`язаних; здійснено реєстрацію місця проживання в с. Гракове громадян: Альбахлуп ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які не перебувають на обліку військовозобов`язаних в сільській раді та Чугуївському ОРВК. Донесень , у зв`язку зі зміною реєстрації місця проживання стосовно зазначених громадян до військкомату не направлялось; лист військового комісаріату вих. №3785/ВОВіБ. від 05.10.2016, отриманий 06.10.2016, з вимогою проведення оповіщення військовозобов`язаних мешканців с. Гракове для проходження медичного переосвідчення, не зареєстровано як вхідний документ, рішення голови не винесено та не розпочато відпрацювання зазначеного в листі завдання. Згідно вищевказаного, перевіряючими зроблено висновок, що головою Граківської сільської ради ОСОБА_8 порушено вимоги, передбачені п. II Наказу МО України №660 від 15.12.2010 Про затвердження інструкції з організації ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників в органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях і навчальних закладах, постанови КМУ №377 від 09.06.1994 Про військовий облік військовозобов`язаних і призовників, ст.ст. 34, 38 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу, ст. 15 ЗУ Про оборону України, ст.18 ЗУ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
6. 31 жовтня 2016 року Чугуївським ОРВК було складено протокол № 255 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.210-1 КУпАП відносно Голови Граківської сільської ради Герез P.C.
7. На підставі зазначеного протоколу військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_7 було прийнято постанову №255 від 08.11.2016, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.210-1 КУпАП Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме ст. 15 ЗУ Про оборону України в частині не забезпечення ведення військового обліку військовозобов`язаних та призовників належним чином, а також ст.18 ЗУ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині не сприяння діям військового комісаріату та накладено стягнення у розмірі 510 грн.
8. Вважаючи вищеозначену постанову протиправною та такою, що порушує його права, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
9. Чугуївський міський суд Харківської області постановою від 31 січня 2017 року, яку залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року, у задоволенні позовних вимог відмовив.
10. Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачем доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та дотримання порядку притягнення до адміністративної відповідальності.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції
11. Не погоджуючись з такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судами першої й апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права.
12. У скарзі позивач просить скасувати оскаржувані судове рішення та ухвалити рішення про задоволення позову.
13. Касаційна скарга обґрунтована тим, що факт вчинення адміністративного проступку відповідачем не доведено. Крім того, відповідачем було порушено процедуру проведення комісійної перевірки виконання вимог законодавства з питань військового обліку громадян, результат проведення якої став підставою притягнення до адміністративної відповідальності. Також, на думку позивача, відповідачем було недотримано процесуальні вимоги притягнення особи до адміністративної відповідальності
14. У запереченнях на касаційну скаргу відповідач вказує на правомірність прийняття рішень судів попередніх інстанцій.
V. Джерела права й акти їх застосування
15. За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
16. Відповідно до ст. 235 КпАП України до компетенції військових комісаріатів віднесено розгляд справ про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 цього Кодексу.
17. Так, військові комісаріати розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення військовозобов`язаними чи призовниками законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про умисне зіпсуття обліково-військових документів чи втрату їх з необережності, про неявку на виклик у військовий комісаріат, про неподання у військові комісаріати списків юнаків, які підлягають приписці до призовних дільниць, про прийняття на роботу військовозобов`язаних і призовників, які не перебувають на військовому обліку, про незабезпечення сповіщення військовозобов`язаних і призовників про їх виклик у військові комісаріати, перешкоду їх своєчасній явці на збірні пункти чи призовні дільниці, про несвоєчасне подання документів, необхідних для ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників, несповіщення їх про виклик у військові комісаріати, про неподання відомостей про військовозобов`язаних і призовників (статті 210, 210-1, 211 - 211-6). Від імені військових комісаріатів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право районні (міські) військові комісари.
18. Відповідно до постанови № 255 за справою про адміністративне правопорушення, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, передбачено ч.1 ст. 210-1 КУпАП.
19. Так, відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
20. Відповідно до ст. 26 Закону України «про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відповідальність за організацію мобілізаційної підготовки та стан мобілізаційної готовності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, адміністративно-територіальних одиниць і населених пунктів, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту та підприємств, установ і організацій покладається на відповідних керівників.
21. У відповідності до ст.15 ЗУ "Про оборону України" виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі оборонної роботи забезпечують: підготовку громадян до військової служби, а також загальне військове навчання у воєнний час; приписку громадян до призовних дільниць, військовий облік військовозобов`язаних і призовників; призов громадян на строкову військову службу; направлення громадян на навчальні (або перевірочні) і спеціальні збори; організацію та участь у здійсненні на відповідній території заходів, пов`язаних з мобілізаційною підготовкою, територіальною обороною та цивільним захистом; бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час; проведення мобілізації людських, транспортних та інших ресурсів в особливий період; здійснення контролю за використанням і охороною наданих у встановленому порядку для потреб оборони земельних, водних та інших природних ресурсів згідно із законодавством; вирішення згідно із законодавством питань, пов`язаних з наданням частинам, установам, навчальним закладам Збройних Сил України та іншим військовим формуванням, утвореним відповідно до законів України, та правоохоронним органам службових приміщень і житлової площі, інших об`єктів, здійсненням контролю за їх використанням, наданням комунально-побутових та інших послуг; організацію виробництва і поставки військам підприємствами та організаціями, що належать до комунальної власності, замовленої продукції, енергетичних та інших ресурсів; сприяння у підтриманні відповідного режиму в прикордонній смузі та у контрольованих прикордонних районах; проведення заходів щодо військово-патріотичного виховання громадян України.
22. Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
23. Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
24. Статтею 268 КУпАП установлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
25. Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
VI. Висновок Верховного Суду
26. Суд наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
27. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).
28. Вирішуючи питання про обґрунтованість касаційної скарги, Суд керується таким.
29. Предметом оскарження у цій справі є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, що передбачене ч.1 ст. 210-1 КУпАП - порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
30. Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації.
31. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні законодавства України про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (формальний склад).
32. Суб`єкт адміністративного проступку - як громадяни, так і посадові особи.
33. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.
34. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем зроблено висновок про порушення позивачем вимог законодавства України про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме Наказу МО України №660 від 15.12.2010 Про затвердження інструкції з організації ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників в органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях і навчальних закладах, постанови КМУ №377 від 09.06.1994 Про військовий облік військовозобов`язаних і призовників, ст.ст. 34, 38 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу, ст. 15 ЗУ Про оборону України, ст.18 ЗУ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що не спростовано позивачем.
35. Щодо доводів скаржника, що перевірку було проведено на три дні раніше, аніж зазначено у плані, колегія суддів зазначає, що вказаний факт не впливає на факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 210-1 КУпАП та не спростовує його.
36. Крім того, доводи позивача про те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений без його присутності також є безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.
37. Так, як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судами попередніх інстанцій, протокол № 255 від 31.10.2016 про адміністративне правопорушення відносно позивача складений у його присутності в приміщенні Чугуївського ОРВК, де він був ознайомлений із його змістом, а також був повідомлений про необхідність прибуття до військового комісаріату 08.11.2016 року о 11 год 00 хв для розгляду справи та винесення постанови по справі, однак ОСОБА_1 відмовився від підпису про ознайомлення з протоколом та від надання пояснень, у присутності свідків, що підтверджується підписами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення.
38. Вказане також було підтверджено під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції свідком ОСОБА_9 , який попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.
39. Посилання скаржника, що вказаним свідком було надано недостовірну інформацію жодним чином не підтверджено.
40. Наявні в матеріалах справи розпорядження Граківської сільської ради Чугуївського району Харківської області від 28.10.2016 № 05- В та лист голови Чугуївської районної ради Харківської області від 27.10.2016 № 03-42/988, в яких йдеться про відрядження ОСОБА_1 на навчання в Харківському регіональному інституті державного управління Національної академії державного управління при Президентові України за професійною програмою підвищення кваліфікації для сільських та селищних голів з 31.10.2016 по 04.11.2016, також вказаних вище обставин не спростовують, оскільки, як вірно вказано судом апеляційної інстанції, вони не вказують на фактичне перебування позивача у вказаному навчальному закладі 31.10.2016, а отже не спростовують факту перебування ОСОБА_1 у приміщенні військового комісаріату у цей день.
41. Безпідставними також є доводи позивача, що у вказаному протоколі не зазначено суті адміністративного правопорушення, оскільки вказане спростовується самим змістом протоколу.
42. Крім того, детальний виклад порушень зазначено в Акті від 21.10.2016 «Про результати проведення комісійної перевірки стану виконання вимог законодавства з питань військового обліку громадян України та виконання завдань Граківською сільською радою, визначених статтями 34,38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у 2016 році».
43. Таким чином, доводи, викладені у касаційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час касаційного розгляду справи, висновків суду першої та апеляційної інстанцій не спростовують.
44. При цьому, в силу вимог частин першої, другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
45. Отже, Верховний Суд констатує, що оскаржувані судові рішення ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
46. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.
VII. Судові витрати
47. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 31 січня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року у справі № 636/4039/16-а залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий О. А. Губська

Судді М. В. Білак

О. В. Калашнікова