Справа № 804/5620/17
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 804/5620/17

адміністративне провадження №К/9901/53630/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув в порядку письмового провадження справу

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дніпромет"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2017 (колегія у складі суддів Єфанової О.В., Голобутовського Р.З., Ількова В.В.) та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2018 (колегія у складі суддів Дурасова Ю.В., Лукманова О.М., Божко Л.А.)

у справі №804/5620/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дніпромет"

до Міністерства юстиції України,

треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Нива-2010", приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_1 , ОСОБА_2

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Дніпромет» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, треті особи які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Нива - 2010» та приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_6, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України «Про скасування реєстраційної дії у Єдиному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань» від 19.08.2017 №2672/5;

- зобов`язати Міністерство юстиції України вчинити дії щодо поновлення реєстраційних дій, скасованих на підставі наказу відповідача «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 19.08.2017 №2672/5.

2. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2017, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2018, в задоволенні позову відмовлено.:

3. 18.06.2018 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Позивача на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2018.

4. У касаційній скарзі скаржник просив скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

5. Ухвалою Верховного Суду від 14.08.2018 було відкрито провадження у справі. 27.08.2018 надійшов відзив від Третіх осіб.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 27.04.2017 ОСОБА_3 подарував належну йому частку статутного капіталу ТОВ "НИВА-2010" у розмірі 65 % Компанії "Фортресс Оф Ану Ессошиейшн ЛТД", що підтверджується договором, який посвідчено приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Задніпряним OA. та зареєстровано в реєстрі за №81.

7. 27.04.2017 на підставі договору дарування між Компанією "Фортресс Оф Ану Ессошиейшн ЛТД" та ТОВ "ТД "Дніпромет"" позивач придбав у власність частку статутного капіталу ТОВ "Нива-2010" у розмірі 65%. При цьому, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є засновниками та учасниками ТОВ "Нива - 2010" (). 12.07.2017 ТОВ "Нива - 2010" проведено позачергові загальні збори учасників, на якому також було присутні уповноважені особи позивача, за результатами якого складено протокол №12/07/2017 в якому, зокрема, вирішено примусово виключити учасників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із складу учасників ТОВ "Нива - 2010". ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вищевказаних зборах участі не приймали, про що зафіксовано в протоколі №12/07/2017.

8. Підставою для прийняття означеного рішення стало те, що на думку учасників ТОВ "Нива - 2010" ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкоджали своїми діями досягненню цілей товариства та спричиняли збитки, що підтверджується ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2017 у справі №904/6204/17, якою суд вирішив: накласти арешт на речові права, що стосуються земельних ділянок, які належать на праві користування ТОВ "Нива-2010"; накласти арешт шляхом заборони ТОВ "Нива - 2010" в будь-який спосіб змінювати, розривати, припиняти, тощо, будь-які договори оренди земельних ділянок; накласти арешт шляхом заборони особам, які мають право здійснювати реєстраційні дії (державні реєстратори, нотаріусу, приватні реєстратори, тощо) в будь-який спосіб вчиняти будь-які реєстраційні дії та вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо земельних ділянок та інших речових прав на земельні ділянки, в тому числі, але не виключно, права оренди, користування, володіння, емфітевзису, які належать ТОВ "Нива - 2010" та акт-претензія від 25.05.2017, складеної за участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та ТОВ "Техавтопром 2011", відповідно до якої ТОВ "Нива - 2010" у період з 03.05.2017 по 23.05.2017 допущено свідомі грубі порушення умов укладених договорів з ТОВ "Техавтопром 2011", через що останній мав стягнути з ТОВ "Нива - 2010" штрафні санкції за кожним із укладених договорів, розмір яких складає 150000000,00грн. та додатково штраф у розмірі 10% від вартості переданого в оренду майна.

9. 13.07.2017 приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_6 вчинено реєстраційні дії за №6081524, якими внесено зміни до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах в частині зміни складу засновників та виключено зі складу засновників (учасників) ТОВ "Нива - 2010" ОСОБА_1 та ОСОБА_2

10. 17.07.2017 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України подали скаргу на проведені приватним нотаріусом ОСОБА_6 реєстраційної дії від 13.07.2017 за №6081524, в якій просили скасувати вищевказані дії.

11. 19.08.2017 на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 19.08.2017 за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 17.07.2017 Міністерством юстиції України винесено наказ №2672/5 "Про скасування реєстраційної дії у Єдиному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", яким скасовано реєстраційну дію у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.07.2017 №6081524 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документа", проведену приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_6 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива-2010".

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

12. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначав, що оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем порушено порядок розгляду скарги, за результатами якого винесено спірне рішення. Так, зокрема, позивачу не було своєчасно надіслано копії скарги та доданих до неї документів, що позбавило підприємство можливості надати письмові заперечення на скаргу. Також позивача завчасно не проінформовано про розгляд скарги. При цьому оскаржуваним наказом скасовано реєстраційну дію у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.07.2017 №6081524 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», проведену приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_6 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива-2010», яка, на думку позивача, є правомірною. Підставою для скасування вищевказаної реєстраційної дії стало існування ухвали Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05.05.2017 у справі №390/805/17, якою, зокрема, накладено арешт на корпоративні права ТОВ «Нива-2010», не подання державному реєстратору під час здійснення реєстраційних дій рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення зі складу засновників (учасників) юридичної особи та той факт, що заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу підписав ОСОБА_4 в той час як відповідно до відомостей ЄДР та документів керівником є ОСОБА_4 . Проте ТОВ «Нива-2010» не володіє частками у статутному капіталі жодних господарських організацій, а відтак не має серед своїх активів корпоративних прав, у зв`язку з чим ухвала Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05.05.2017 у справі №390/805/17 не створювала жодних перешкод щодо вчинення реєстраційних дій, якими внесено зміни до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, в частині зміни складу засновків та виключено зі складу засновників (учасників) ТОВ «Нива-2010» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Також, виключення зі складу засновників ТОВ «Нива-2010» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбулось на підставі протоколу позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Нива-2010» №12/07/2017 від 12.07.2017, який було надано державному реєстратору для вчинення реєстраційних дій. Відносно того, що заяву про держану реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що міститься в ЄДР підписав керівник ОСОБА_4 , однак відповідно до відомостей ЄДР та документів керівником є ОСОБА_4 , то означена обставина не є підставою для скасування державної реєстрації, оскільки ОСОБА_4 під час підпису вищевказаної заяви зазначив свої ініціали російською мовою.

13. Відповідач адміністративний позов не визнав. В обґрунтування поданих заперечень зазначалося, що відповідачем не було порушено порядок розгляду скарги за результатами якої винесено спірне рішення, оскільки позивачу було надіслано копії скарги з доданими до неї документами та на сайті Міністерства юстиції України було розміщено оголошення щодо розгляду означеної скарги. При цьому, реєстраційна дія приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_6, спірним рішенням яку було скасовано, здійснена в супереч нормам чинного законодавства. Так, ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05.05.2017 у справі №390/805/17 накладено арешт на корпоративні права ТОВ «Нива-2010», а відтак приватний нотаріус не мав права вносити до реєстру зміни до відомостей про цю юридичну особу. Крім того, на реєстрацію нотаріусу не подано рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення зі складу засновників (учасників) юридично особи та в заяві про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу підписав керівник ОСОБА_4 , в той час як відповідно до відомостей ЄДР та документів керівником є ОСОБА_4

14. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, просили відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач діяв у спосіб та в межах повноважень наданих йому законом та що останніх взагалі не було повідомлено про проведення загальних зборів на яких було вирішено виключити їх зі складу засновників (учасників) ТОВ «Нива-2010».

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15. Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що доводи відповідача що для здійснення реєстраційних дій нотаріусу не подано рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення зі складу засновників (учасників) ТОВ «Нива-2010» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є безпідставними.

16. Разом з тим, суд вважає що при прийняті оскаржуваного рішення відповідачем вірно враховано ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05.052017р. у справі №390/805/17 (провадження №1-кс/390/87/17), якою клопотання слідчого Кіровоградського РВП Кіровоградського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції Павліченка К.Ю. та погоджене прокурором місцевої прокуратури Положенцевою О.В. про накладання арешту задоволено частково та накладено арешт на корпоративні права, будівлі та складські приміщення належні ТОВ «Нива-2010» ().

17. Також суди дійшли висновку, що відповідачем не порушено порядок розгляду скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за результатами якого винесено спірне рішення.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

18. У касаційній скарзі Прозивач не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій з таких підстав:

А) Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації порушила порядок розгляду скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки Позивачу не було направлено копію скарги;

Б) ухвала суду про арешт корпоративних прав не є перешкодою для вчинення реєстраційних дій. Крім того, зазначена ухвала не була внесена до реєстру, яким керується нотаріус; вважає, що відповідачем порушено п. 11 Порядку №1128, а саме строки розгляду та направлення матеріалів скарги, позивач не мав можливості дати свої пояснення на скаргу.

19. Третя особа у своєму відзиві зазначає про правомірність рішень судів попередніх інстанцій з огляду на те, що:

А) Відповідач не порушив процедуру розгляду скарги, оскільки належним чином повідомив Позивача про засідання;

Б) в силу норм законодавства державний реєстратор зобов`язана була зупинити розгляд документів, поданих на проведення реєстраційних дій, оскільки документи були оформлені неналежним чином; пункти 10 та 11 Порядку 1128 відповідачем не порушені.

VI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20. Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, Суд вважає за доцільне зазначити таке.

21. Спірні правовідносини виникли у зв`язку із оскарженням рішення суб`єкта владних повноважень - наказу Міністерства юстиції України «Про скасування реєстраційної дії у Єдиному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань» від 19.08.2017 №2672/5.

22. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

23. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

24. Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

25. На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

26. Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

27. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

28. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

29. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

30. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

31. Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

32. Виникнення спірних правовідносин зумовлено незгодою Позивача з наказом Міністерства юстиції України «Про скасування реєстраційної дії у Єдиному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань» від 19.08.2017 №2672/5. Тобто позовні вимоги у справі заявлено на поновлення порушеного цивільного права позивача.

33. Ураховуючи те, що позовні вимоги в цій справі є похідними при вирішенні судом питання щодо правомірності проведення 12.07.2017 позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Нива - 2010", за результатами яких складено протокол №12/07/2017 та прийнято відповідне рішення, Суд, незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, дійшов висновку, що цей спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

34. З наведеного можна зробити висновок про те, що правовідносини, що склалися між сторонами, є цивільно-правовими та не можуть бути предметом спору в адміністративному процесі, оскільки в цьому випадку є спір про право цивільне.

35. Відповідно до частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

36. Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням

37. Згідно із ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1)справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

5) справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності;

8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;

12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;

13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;

14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою;

15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання;

16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

38. За таких обставин Суд вважає, що між позивачем та відповідачем (суб`єктом владних повноважень) немає публічно-правових відносин, спір не є публічно-правовим, а тому не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

39. Суд вважає помилковими висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що спір у цій справі є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки спірні правовідносини стосуються права учасників справи, пов`язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності юридичної особи.

40. Зазначена вище правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постанові від 29.05.2019 у справі №826/9341/17.

41. При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

42. За нормами частини третьої статті 3 КАС провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

43. Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених статтями 238, 240 КАС. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги (стаття 354 КАС).

44. Пунктом 5 частини першої статті 349 цього ж Кодексу передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі.

45. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

46. Отже, постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2017 та постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2018 у справі №804/5620/17 підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 341, 345, 349, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2018 у справі №804/5620/17 скасувати, провадження у справі №804/5620/17 закрити.

Повідомити позивачу, що справу може бути розглянуто в порядку господарського судочинства.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб