Справа № 440/2274/19
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2019-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/2274/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

27 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання незаконними дій Кременчуцького ОУПФУ щодо обмеження розміру пенсії до виплати ОСОБА_1 та зобов`язання управління виплатити нараховану останньому пенсію з 01.03.2017 без обмеження її максимальним розміром з урахуванням вже виплачених сум.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що він з 1984 року одержує пенсію за вислугу років, з грудня 1985 року виплату такої пенсії йому здійснює відповідач. З 01.03.2017 відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивача, в результаті чого відбулося збільшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 9058,74 грн до 11192,53 грн. Разом з тим, пенсійний орган неправомірно обмежив нарахування та виплату пенсії позивача розміром 10740,00 грн. Таке ж неправомірне обмеження було застосоване пенсійним органом відносно позивача і після перерахунку його пенсії і з 01.03.2018. Не погодившись з таким обмеженням розміру нарахованої та виплаченої пенсії, ОСОБА_1 звернувся із заявою про нарахування та виплату пенсії з 01.03.2017 у повному розмірі. Листом Кременчуцького відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №8 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 12.06.2019 №109/03.11-04 позивача повідомлено, що нарахування та виплата пенсії здійснюється з урахуванням максимального розміру пенсії, встановленого частиною 3 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". На переконання ОСОБА_1 , дії відповідача щодо обмеження розміру пенсії є протиправними, оскільки таке обмеження максимальним розміром не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

23.07.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Зазначає, що позивач перебуває на обліку в Кременчуцькому ОУПФУ Полтавській області та отримує пенсію за вислугу років як працівник льотного складу. Вказує, що ОСОБА_1 здійснено нарахування та виплату пенсії з урахуванням максимального розміру пенсії, визначеного частиною 3 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Наполягає на тому, що положення абзацу 1 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", на яке посилається позивач у позовній заяві, на останнього не поширюється.

Відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Cправи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на обліку в Кременчуцькому ОУПФУ Полтавської області та з 11.04.1984 отримує пенсію за вислугу років як працівник льотного складу, що підтверджується наявними у справі матеріалами пенсійної справи.

На момент спірного перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виплата пенсії за вислугу років останньому здійснювалася на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до розпорядження від 16.03.2017 з 01.03.2017 Кременчуцьким ОУПФУ Полтавської області здійснено перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 та враховуючи, що за наслідками такого перерахунку розмір пенсії останнього склав 11192,53 грн, управлінням починаючи з 01.03.2017 нарахування та виплата пенсії проводилися у розмірі 10740,00 грн.

У подальшому, згідно рішення від 31.05.2018 з 01.03.2018 Кременчуцьким ОУПФУ Полтавської області здійснено перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 та враховуючи, що за наслідками такого перерахунку розмір пенсії останнього склав 15341,60 грн, управлінням починаючи з 01.03.2018 нарахування та виплата пенсії проводилися у розмірі 13730,00 грн.

Не погодившись із нарахуванням та виплатою пенсії в обмеженому розмірі, ОСОБА_1 звернувся до Кременчуцького ОУПФУ Полтавської області із заявою про нарахування та виплату пенсії з 01.03.2017 в повному розмірі.

Листом Кременчуцького відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №8 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 12.06.2019 №109/03.11-04 позивача повідомлено, що нарахування та виплата пенсії здійснюється з урахуванням максимального розміру пенсії, встановленого частиною 3 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вважаючи дії відповідача щодо нарахування та виплати пенсії в обмеженому розмірі протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Частиною 1 статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до пункту "а" частини 1 статті 54 вказаного Закону право на пенсію за вислугу років мають такі категорії робітників і службовців авіації, а також льотно-випробного складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті працівники льотного і льотно-випробного складу при вислузі років на цих посадах не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу затверджуються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України /абзац 3 пункту "а" частини 1 цієї статті/.

Згідно з пунктом 1 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418 /далі - Порядок №418/, пенсії за вислугу років відповідно до статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і цього Порядку призначаються працівникам льотно-випробного складу, безпосередньо зайнятим у льотних випробуваннях (дослідженнях) дослідної та серійної авіаційної, аерокосмічної, повітроплавальної і парашутно-десантної техніки, незалежно від відомчої належності підприємства, організації, де вони працюють. Пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу встановлюються незалежно від віку при вислузі на посадах, які дають право на таку пенсію, у чоловіків не менше 25 років, у жінок не менше 20 років.

Підпунктом "а" пункту 3 вказаного Порядку встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають льотний склад, який безпосередньо виконує дослідні польоти на штатних робочих місцях літальних апаратів і парашутно-десантної техніки; льотчики (пілоти)-випробувачі, штурмани-випробувачі, бортінженери-випробувачі, бортмеханіки-випробувачі, бортелектрики-випробувачі, бортрадисти-випробувачі, бортоператори-випробувачі, парашутисти-випробувачі, провідні інженери з льотних випробувань або експериментальних робіт.

Відповідно до пункту 7 Порядку №418 пенсії працівникам льотно-випробного складу при вислузі у чоловіків 25 років і у жінок 20 років призначаються в розмірі 55 процентів заробітку і за кожний рік вислуги у чоловіків понад 25 років і у жінок понад 20 років - по 1 проценту /працівникам, зазначеним у пункті "а" пункту 6 цього Порядку, - 3 проценти/ заробітку. Розмір пенсії, обчислений відповідно до зазначених норм, не може перевищувати 75 процентів заробітку. Крім того, працівникам льотно-випробного складу до пенсії за вислугу років нараховуються надбавки та підвищення, передбачені статтями 21 і 77 Закону.

Згідно з підпунктом "в" пункту 7 Порядку № 418 /у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 №713, чинної на час здійснення перерахунку пенсії позивачу/ у разі зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня (починаючи з 2005 року) заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до цього пункту, збільшується на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року, в якому проводиться перерахунок, на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії. Коли розмір пенсії, обчислений із заробітку, визначеного відповідно до цього пункту, менший ніж розмір пенсії до перерахунку, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Отже, законодавством передбачено здійснення перерахунку пенсії працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації щороку з 01 березня.

Спору між сторонами щодо підстав та дат здійснення перерахунків пенсії позивача немає. Також немає спору щодо розмірів пенсії, визначених внаслідок перерахунків. Спір виник щодо розмірів нарахованої до виплати та фактично виплаченої пенсії з 01.03.2017.

Надаючи правову оцінку діям відповідача щодо нарахування та виплати пенсії позивачу з урахуванням встановленого законом максимального розміру пенсії, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" /у редакції, чинній на час здійснення нарахування та виплати пенсії позивачу/ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Аналогічна за змістом норма міститься і в частині 3 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, частиною 3 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" /у редакції, чинній на час здійснення нарахування та виплати пенсії позивачу/ встановлено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Наведені норми законів є чинними, неконституційними не визнавались, а тому підлягають обов`язковому застосуванню органами Пенсійного фонду України.

Таким чином, розмір пенсії, яка нараховується до виплати та фактично виплачується пенсіонерам по 31.12.2017, не може перевищувати 10740,00 грн, а з 01.01.2018 не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 №2246-VIII прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2018 року становить - 1373 гривень, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 №2629-VIII встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

Враховуючи викладене, максимальний розмір пенсії по 31.12.2017 становить 10740,00 грн, з 01.01.2018 - 13730,00 грн (1373 грн х 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність), з 01.07.2018 - 14350,00 грн (1435 грн х 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність), з 01.12.2018 - 14970 грн (1497 грн х 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність), з 01.01.2019 - 14970,00 грн (1497 грн х 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність), з 01.07.2019 - 15640,00 грн (1564 грн х 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Таким чином, здійснюючи позивачу нарахування та виплату пенсії з урахуванням обмеження пенсії максимальним розміром відповідно до частини 3 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідач діяв відповідно до закону.

Аргумент позивача про те, що встановлене законами обмеження розміру пенсії на нього не поширюється в силу пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", суд відхиляє з огляду на таке.

Статтею 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI встановлено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом. Порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам встановлюється законодавством незалежно від дати призначення пенсії (щомісячного довічного грошового утримання). Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Аналіз наведених норм свідчить, що вони не стосуються пенсій, розмір яких перевищив максимальний розмір після призначення та перерахунку пенсії, а запроваджують обмеження щодо пенсій, які на момент їх призначення перевищують максимальний розмір пенсії, встановивши, що до моменту, коли розмір пенсії відповідатиме максимальному розміру, виплата такої пенсії здійснюється без індексації, підвищень, доплат та інших перерахунків.

З огляду на те, що пенсія позивача до набрання чинності цим Законом не перевищувала максимальний розмір пенсії, встановлений цим Законом, та перевищила визначений законом максимальний розмір пенсії лише після її перерахунків, то норма пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" на позивача не поширюється.

Крім того, при здійсненні нарахування та виплати пенсії позивачу відповідачем застосовано обмеження максимального розміру пенсії, встановлене частиною 3 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і ця норма або будь-яка інша норма цього закону не передбачає, що таке обмеження не застосовується до пенсіонерів, пенсії яким призначено до набрання чинності цим Законом. Не містять такого виключення і норми Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Такі висновки суду відповідають правовим позиціям Верховного Суду, викладеним у постановах від 15.08.2018 у справі №161/281/17 (реєстраційний номер рішення 75906390), від 15.08.2018 у справі №161/9572/17 (реєстраційний номер рішення 75872919), а також у постановах від 22.05.2018 у справі №205/8204/16-а (реєстраційний номер в ЄДРСР 74173582) та від 31.01.2019 у справі №285/933/16-а (реєстраційний номер в ЄДРСР 79557184).

Також суд відхиляє посилання позивача на приписи статті 22 Конституції України, оскільки у своїх рішеннях від 22.05.2018 №5-р/2018 та від 26.12.2011 №20-рп/2011 Конституційний Суд України сформулював чітку позицію стосовно запровадження шляхом прийняття законів змін механізму нарахування соціальних виплат та критеріїв, за якими закони можуть встановлювати обмеження існуючих конституційних прав і свобод людини.

Так, у рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави, проте мають забезпечувати конституційне право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, гарантоване статтею 48 Конституції України. Одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Неприпустимим є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині 3 статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими не ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

А у рішенні від 22.05.2018 №5-р/2018 Конституційний Суд України вказав, що звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини є їх обмеженням. Верховна Рада України повноважна ухвалювати закони, що встановлюють обмеження, відповідно до таких критеріїв: "обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають встановлюватися виключно Конституцією і законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права". Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини, гарантії цих прав і свобод. Але, визначаючи їх, законодавець може лише розширювати, а не звужувати, зміст конституційних прав і свобод та встановлювати механізми їх здійснення. Отже, положення частини 3 статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності.

Отже, Конституційний Суд України вважає, що розміри соціальних виплат можуть змінюватися законодавцем залежно від соціально-економічних можливостей держави, проте законодавець не може вдаватися до обмежень, що порушують сутність конституційних соціальних прав осіб та не дозволяють забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві, зокрема, встановлювати розмір соціальних виплат, нижчий від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 03.04.2018 у справі №361/4922/17 (реєстраційний номер в ЄДРСР 73194582) та від 29.10.2018 у справі №243/2495/16-а (реєстраційний номер в ЄДРСР 77507946).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дій Кременчуцького ОУПФУ Полтавської області щодо застосування до розміру пенсії позивача встановленого законом максимального розміру та зобов`язання Кременчуцького ОУПФУ Полтавської області провести нарахування та виплату пенсії за вислугу років без обмеження максимальним розміром.

Отже, у задоволенні позову слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Велика набережна, 9, м. Кременчук, Полтавська область, 39630, ) про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гіглава