Справа № 826/8494/18
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 серпня 2019 року № 826/8494/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ МАРКЕТИНГ»

до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від

18.05.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «СМАРТ МАРКЕТИНГ» (далі - позивач та/або ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ») з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві (далі - відповідач та/або ГУ ДФС у м. Києві, контролюючий орган) та просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №2 від 18.05.2018 року, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби України у місті Києві;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №2 від 18.05.2018 року, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби України у місті Києві.

Мотивуючи позовні вимоги позивач, серед іншого, зазначає, що його включено до Плану-графіку перевірок лише 07.05.2018 року, а також контролюючим органом не повідомлено належним чином про проведення документальної планової виїзної перевірки, що є порушенням приписів статті 77 Податкового кодексу України.

Також ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» стверджує про реальність господарських операцій про взаємовідносинам з контрагентами на підтвердження чого надані всі первинні документи, а висновки відповідача, викладені в акті перевірки від 27.04.2018 року №283/26-15-14-02-02/33229203 не відповідають фактичним обставинам справи та є такими, що не спростовують реальність господарських операцій позивача з його контрагентами.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній звертав увагу суду на те, що позивачем допущено контролюючий орган до проведення планової виїзної перевірки, а в ході її проведення встановлено порушення останнім податкового законодавства, з огляду на що, податкові повідомлення-рішення, за наслідком проведення такої перевірки прийнято в порядок, спосіб та в межах наданих ГУ ДФС у м. Києві повноважень, а тому просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

В судовому засіданні 28.03.2019 року судом ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві на підставі направлень, виданих Головним управлінням ДФС у м. Києві від 30.03.2018 №502/26-15-14-02-02; від 30.03.2018 №503/26-15-14-02-02; від 11.04.2018 №588/26-15-14-02-02; від 30.03.2018 року № 268/26-15-42-08; від 30.03.2018 №911/26-15-14-06-05; від 30.03.2018 №109/26-15-16-03; від 30.03.2018 № 108/26-15-16-03; від 30.03.2018 №110/26-15-16-03; від 29.03.2018 №1699/26-15-14-09 та відповідно до ст. 20, 77, 82 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, п. 2 частини 1 ст. 13 розділу IV, ст. 25 розділу IV Закону України від 08 липня 2010 року № 2464- IV «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зі змінами та доповненнями, на підставі плану графіку проведення документальних перевірок суб`єктів господарювання на 2018 рік, на підставі наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 07.03.2018 № 33622, проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ МАРКЕТИНГ», код 33229203 податкового законодавства за період з 01.01.2015 до 31.12.2017, валютного - за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2011 по 31.12.2017, та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2017 відповідно до затвердженого плану документальної перевірки, наведеного в додатку 1 до акта перевірки, який є його невід`ємною частиною, за наслідком якої складено акт від 27.04.2018 року №283/26-15-14-02-02/33229203 (далі - акт перевірки).

Зі змісту акту перевірки слідує, що в ході її проведення відповідачем встановлено наступні порушення:

- п.п. 14.1.13, п.п. 14.1.185, п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п.п. 134.1.1, п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, зі змінами та доповненнями та пункту 5, 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 р. № 318 (далі - П(С)БО 16), в результаті чого ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» занижено податок на прибуток на загальну суму 175239,00 грн., в т.ч. за 2015 рік у сумі 76849,00 грн., за 2016 рік у сумі 33848,00 грн., за 2017 рік у сумі 64542,00 грн.

- п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 187.1 ст. 187, п.п. 201.10 ст. 201, п. 201.1, ст. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, встановлено завищення податкового кредиту на загальну суму 3 286 976,00 грн.

- п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, в результаті чого порушено терміни реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість за грудень 2016 року та березень, вересень 2017.

- п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено несвоєчасна сплата грошового податкового зобов`язання з податку на додану вартість за вересень, жовтень 2017 року.

- абз. 2 п. 1 статті 4 п. 1 статті 7, п. 6 статті 8, п. 1, п. 2, п. 3, п. 4 статті 9 Закону України від 08.07.2010 № 2464 - IV «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», що призвело до заниження податкових зобов`язань по єдиному внеску за 2017 рік на суму 62713,02 грн.

- абз. 4 ч. 2 статті 6 Закону України від 08.07.2010 № 2464 - IV «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», п. 1 розділу III Наказу Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 р. № 435 «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме несвоєчасне подання звітів за березень 2015, червень 2015, червень 2016 року.

На підставі вищевказаних висновків ГУ ДФС у м. Києві прийнято наступні рішення:

1. податкове повідомлення-рішення №2 від 18.05.2018 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за податковими зобов`язаннями у розмірі 3 286 976, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 1 643 488, 00 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №2) (т. 1, а.с. 161-162);

2. податкове повідомлення-рішення №2 від 18.05.2018 року, яким ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств за податковими зобов`язаннями у розмірі 175 239, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 24 598, 00 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №2) (т. 1, а.с. 163-164, тут і надалі разом спірні та/або оскаржувані рішення).

Товариство з обмеженою відповідальністю «СМАРТ МАРКЕТИНГ» категорично не погоджується зі спірними рішеннями, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

В розрізі приписів пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Приписами підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Пунктом 77.1 статті 71 ПК України встановлено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Згідно пункту 77.2 статті 77 ПК України до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 77.4 статті 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що необхідними умовами для проведення планової документальної перевірки платника податків є включення останнього до плану-графіка перевірок та видача наказу про її проведення, а також вручення такому платнику податків посадовою особою контролюючого органу, наказу та направлення на її проведення, які в свою чергу повинні відповідати вимогам встановленим ПК України.

Судом в ході розгляду справи встановлено, що наказ на проведення документальної планової перевірки ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» прийнято відповідачем 07.03.2018 року, а направлення на здійснення перевірки датовані 29.03.2018 року, 30.03.2018 року та 11.04.2018 року.

Зі змісту акту перевірки слідує, що остання завершена 27.04.2018 року.

Відповідно до офіційної інформації на сайті Державної фіскальної служби України ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» включено до Плану-графіку документальних планових перевірок 07.05.2018р. (http://sfs.gov.ua/diyalnist-/plani-ta-zviti-roboti-/plani-ta-zviti-roboti/326656.html), тобто після завершення відповідної перевірки.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (пп. 21.1.1, 21.1.3, 21.1.4 п. 21.1 ст. 21 ПК України).

Судом в ході розгляду справи встановлено, що позивача включено до Плану-графіку 07.05.2018 року, у той час коли, наказ на проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» прийнято 07.03.2018 року, тобто за 2 місяці до включення останнього до відповідно плану.

Отже, станом на момент здійснення документальної планової виїзної перевірки «СМАРТ МАРКЕТИНГ» був відсутній у Плані-графіку, а відтак у відповідача було відсутнє право, в контексті приписів пункту 77.1 статті 71 ПК України, на проведення документальної планової перевірки, а тому суд вважає, що відповідна перевірка проведена з порушенням чинного законодавства.

Таким чином, на думку суду, включення позивача до Плану-графіку після проведення документальної планової перевірки є безперечним порушенням норм чинного законодавства, адже відсутність платника податків у відповідному Плані-графіку виключає право контролюючого органу на здійснення документальних планових перевірок, що має своїм наслідком визнання податкових повідомлень-рішень прийнятих, за наслідком такої перевірки неправомірними.

Разом з цим, суд враховує посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 13.03.2018 року у справі №804/1113/16.

Так, у зазначеному рішення Верховний Суд дійшов висновку проте, що «позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платників податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки».

Судове рішення в даній адміністративній справі стосується оскарження платником податку безпосередньо наказу на проведення документальної планової виїзної перевірки та ним не обмежено право платника податків, обґрунтовувати протиправність податкових повідомлень-рішень, вказувати про порушення порядку призначення та/або проведення документальної планової перевірки, а відтак не виключає наявність обов`язку суду надати оцінку зазначеним твердженням при вирішення адміністративної справи та, як наслідок не спростовує вище встановленого судом.

Проте, встановлені в ході розгляду справи порушення відповідачем порядку призначення перевірки, на думку суду, не є самостійною підставою для скасування спірних рішень, а відтак, суд вважає за доцільне надати оцінку оскаржуваним рішенням по суті.

Так, згідно підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Датою виникнення податкових зобов`язань в розрізі приписів пункту 187.1 статті 187 ПК України з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

В свою чергу, у відповідності до пункту 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

При цьому, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 1968 ПК України).

За змістом пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Між тим, як передбачено у пункті 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов`язковим.

При цьому, пунктом 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Аналіз положень податкового законодавства, що діяло на момент виникнення спірних правовідносин, дозволяє дійти висновку, що право на формування податкового кредиту виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: - фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; - документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; - придбання товарів/послуг з метою їх використання в господарській діяльності; - наявності розумних економічних причин (ділової мети) для здійснення господарських операцій; - наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); - наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам статті 201 Податкового кодексу України та підписана уповноваженою особою.

Крім того у відповідності до статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу; 134.1.2. дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

В контексті приписів пункту 135.1 статті 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Підпунктом 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 ПК України встановлено, що інші доходи включають: вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Згідно підпункту 14.1.13 пункту 14.1 статті 14 ПК України безоплатно надані товари, роботи, послуги: а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів; б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості; в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею;

Між тим, згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.2 статті 44 ПК України визначено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Тобто, зазначені операції визначаються відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Як встановлено статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Отже, господарська операція повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до частин першої, другої статті 3 Закону № 996-ХІV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною третьою статті 6 Закону № 996-ХІV передбачено, що порядок ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в банках встановлюється Національним банком України відповідно до цього Закону та міжнародних стандартів фінансової звітності.

В той же час, методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про доходи підприємства та її розкриття у фінансовій звітності визначає Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затверджене наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за № 860/4153, із змінами та доповненнями (далі - П(С)БО 15).

Відповідно до пункту 5 П(С)БО 15 дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Крім того, згідно з Національним положенням (стандарт) ) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», який затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2003 року №73 (далі - НП(С)БО 1), фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансовий стан, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період. Так, у звіті про фінансові результати розкривається інформація про доходи, витрати, прибутки

Крім того, за змістом частини першої статті 9 вищезазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Частиною другою статті 9 Закону № 996-ХІV передбачені обов`язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.

Таким чином, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість необхідно з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Як вбачається зі змісту акту перевірки, ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» мав господарській взаємовідносини з контрагентами: ТОВ «УКР-ІМПОРТ-ІНВЕСТ» (код 39702338); ТОВ «ЛІДГЕР» (код 40550538); ТОВ «ХАЙТ БІЗНЕС ГРУП» (код 40233356); ТОВ «ДЕ-ЮРЕ БІЗНЕС ГРУП» (код 39763427); ТОВ «АВЕСТА РІАЛ ГРУП» (код 40456028); ТОВ «ТОДОС ІНВЕСТ» (код 41444331); ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ» (код 39730852); ТОВ «ДАЛАРІС» (код 39849430); ТОВ «КУРСВЕРХ» (код 40067343); ТОВ «ТРАНКОР» (код 40681636); ТОВ «АРЕНА ІНТЕРНЕШИНАЛ» (код 40537339); ТОВ «ОКТАВА-СК» (код 39366415); ТОВ «ОУШЕНСАЙД ЛТД» (код 39373160); ТОВ «ДЕРВІК КАПІТАЛ» (код 40221056); ТОВ «ТОРЕНС ГРУП» (код 39590735); ТОВ «ОПТІМА ПЛЮС ЛТД» (код 39590771); ТОВ «БІЗНЕСКОРП» (код 41561289); ТОВ «БАРКУС» (код 40720072); ТОВ «ХІТ ЛАЙН» (код 40379354); ТОВ «РЕГАЙС» (код 40615343); ТОВ «САМОРА ВЕСТ» (код 40047882); ПП «БЛЮМЄР» (код 40301686); ТОВ «РУМ ПЛЮС» (код 39330368); ТОВ «ГРАНД ПРАЙС» (код 39373024); ТОВ «ВИОЛЕНТ ЮГ» (код 41261629); ТОВ «Ф-САММЕ» (код 38766212); ТОВ «СВІФТ ФІПМ» (код 39565483); ПП «ГЛОБАЛ ГРУП» (код 40343726); ТОВ «КОЛІБРІПРОМ» (код 39577127); ТОВ «ЛІНГЕЛ» (код 40931816); ТОВ «ВЕСТЕРНС» (код 41137966); ПП «ФІНТЕРПОСТАЧ» (код 39981062); ТОВ «РЕТРАНС ГРУП» (код 40624426); ТОВ «СКВАРАЛ» (код 41141553); ТОВ «ЛІОН ЛТД» (код 41261456); ТОВ «СНІЖКИ ЮА» (код 39165182); ПП «КОНДР-Х» (код 39730302); ПП «АГРУС-ФІНАНС» (код 39955975); ПП «АРМАЛАЙФ-ГРУП» (код 39959901); ПП «АЛКОР ГРУП» (код 39958117); ТОВ «ТГ ОЛІМПІК» (код 40017821); ТОВ «ІНТРОСТІНГ» (код 40929110); ПП «ЕЛЛАНДЕР» (код 40760953); ТОВ «АЛЬМАТЕС» (код 39729462); ПП «ІНТЕРА АКТИВ» (код 400047175); ТОВ «ДЕЛІВЕРІ ГРУПП» (код 40396579); ТОВ «ТЕХЛАЙФ КОМПАНІ» (код 35786723); ТОВ «ЕЛЕУС» (код 38981145); ТОВ «ТОРГОВА ФІРМА «ДОЛИНА МРІЙ» (код 38076982); ТОВ «АМАРО ТРЕЙД» (код 39676649); ТОВ «ЄВРОКОМ-ЛТД» (код 41207289); ТОВ «АДВЕНТУС ГРУП» (код 39369641); ТОВ «МІЛТ» (код 41138320); ТОВ «ТАЙГЕР АЛЬЯНС» (код 40313602); ТОВ «КЕРНІТ ПРОМ» (код 40217872); ТОВ «МОНРАЛІЗ КОМПАНІ» (код 41130316); ТОВ «НОРМІНГ» (код 40822071); ТОВ «МЕГАПОЛИС ЮГ» (код 41020332); ТОВ «БІЗНЕСПРОМРЕСУРС» (код 39825268); ТОВ «ГРАВІС ПРОМ КОНСАЛТИНГ» (код 41118079); ТОВ «ГРАУД ФАЙД» (код 41380030); ПП «САРТАН» (код 39742281); ПП «ПРОМ ТОРГ ЛЗА» (код 39687006); ПП «АЛЬМАПРОМ» (код 39958211); ПП «САФІНГ ГРУП» (код 39981434); ТОВ «ЕКТО-ПЛЮС» (код 40639998); ПП «НОУПЕН» (код 40641242); ПП «МЕВЕРЕНД» (код 40633954); ПП «РІТЕРН» (код 40652851); ПП «БЕЙНХЕЛ» (код 40786168); ТОВ «ЕЛІЗІЯ» (код 41072197); ТОВ «ТЕК ЮГ» (код 41066953); ТОВ «АРТ ВЕСТ ІНВЕСТ» (код 41126121); ТОВ «ПРОДЖО» (код 40822003); ПП «АЄДИРН» (код 40764366); ПП «КЛАЙВ» (код 40764502); ТОВ «МЕРЛІН ФІНАНС» (код 40263363); ТОВ «ТОРБІН» (код 41484058); ТОВ «АВІДІЛОН» (код 38545623), ТОВ Сталкер-77», з ТОВ «Торгова фірма «Долина Мрій», ТОВ «МЕКАТОРІЙ».

На думку, відповідача господарські операції позивача із зазначеними контрагентами не мали на своїй меті досягнення реальних наслідків, що, в сою чергу, свідчить про те, що ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» включив до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість та зменшив оподатковуваний дохід на суму валових витрат.

Судом в ході розгляду справи встановлено, що між позивачем та ТОВ «УКР-ІМПОРТ-ІНВЕСТ» укладено договір №19/10-2015 від 19.10.2015 року, згідно якого виконавець приймає на себе зобов`язання, протягом всього терміну дії цього договору, надати замовнику маркетингові та рекламні послуги, а також виготовлення рекламної продукції (у випадку якщо мова в договорі йде виключно про рекламну продукцію) (далі - договір №19/10-2015).

Згідно пункту 1.2 зазначеного договору конкретні види послуг та вимоги щодо їх якості, а також кількість, асортимент, умови поставки рекламної продукції визначаються сторонами та є невід`ємними частинами цього договору. В додатках, також, визначається строк, протягом якого виконавець зобов`язаний буде надати послуги, вартість послуг, а також інші умови за погодженням сторін.

Послуги, надані за цим договором, передаються виконавцем замовникові шляхом підписання акту приймання-передачі послуг, а рекламна продукція - на підставі накладних (п. 5.1 договору №19/10-2015).

Відповідно до підпункту 5.2.1 пункту 5.2 договору №19/10-2015 виконавець зобов`язаний скласти і направити замовнику акту приймання-передачі відразу після надання послуг, але не пізніше 10-ти календарних днів з моменту закінчення граничного терміну надання послуг згідно із відповідним додатком до договору.

Одночасно з актом виконавець зобов`язаний надати замовнику детальний звіт щодо наданих послуг. Звіт надається в паперовій або електронній формі.

Рекламна продукція передається замовнику по накладним. Факт приймання-передачі підтверджується накладними, підписаними уповноваженими особами замовника та виконавця скріпленими печатками сторін.

Також між позивачем та ТОВ «УКР-ІМПОРТ-ІНВЕСТ» укладено договір №02/11-15 від 02.11.2015 року.

На підтвердження реальності здійснення господарської операції позивачем надано до суду наступні документи: акти здачі-прийняття робіт (надання) послуг від 10.12.2015 року щодо організації рекламної активності ТМ «Слов`яночка», акт здачі-прийняття робіт (надання) послуг від 10.12.2015 року щодо організації рекламної активності ТМ «Слов`яночка» від 11.12.2015 року, доповнення №1 до додатку №1 до договору про надання послуг №19/10-2015 «Адресна програма та графік проведення заходу під умовною назвою «Неперсоніфіковане розповсюдження товару ТМ «Слов`яночка», додаток №1 до договору від 05.11.2015 року, додаток №2 до договору від 05.11.2015 року

Між ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» та ТОВ «ЛІДГЕР» укладено договір №02/11-15 від 02.11.2015 року, ідентичний за змістом договору №19/10-2015.

Також, між зазначеними суб`єктами укладено договір від 05.08.2016 року №05/08-16 аналогічно змісту.

На підтвердження реальності господарських операції з ТОВ «ЛІДГЕР» позивачем надано до суду: додаток №1 до договору від 05.08.2016 року №05/08-16 від 05.08.2016 року, додаток №2 до договору від 05.08.2016 року №05/08-16 від 05.08.2016 року, додаток №3 до договору від 05.08.2016 року №05/08-16 від 19.08.2016 року, додаток №4 до договору від 05.08.2016 року №05/08-16 від 03.10.2016 року, додаток №5 до договору від 05.08.2016 року №05/08-16 від 05.08.2016 року, додаток №6 до договору від 05.08.2016 року №05/08-16 від 23.09.2016 року, акти надання послуг від 09.09.2016 року, 12.09.2016 року, 19.10.2016 року, 20.10.2016 року.

Між ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» та ТОВ «ХАЙТ БІЗНЕС ГРУП» укладено договір №01/06-2016СМ від 01.06.2016 року, який є аналогічними за змістом вищевказаним договорам.

На підтвердження реальності здійснення господарської операції позивачем надано до суду: додаток №1 до договору №01/06-2016СМ від 01.06.2016 року від 01.07.2016 року, додаток №2 до договору №01/06-2016СМ від 01.06.2016 року від 01.07.2016 року, додаток №3 до договору №01/06-2016СМ від 01.06.2016 року від 01.07.2016 року, додаток №4 до договору №01/06-2016СМ від 01.06.2016 року від 01.08.2016 року, додаток №5 до договору №01/06-2016СМ від 01.06.2016 року від 01.07.2016 року, додаток №6 до договору №01/06-2016СМ від 01.06.2016 року від 01.07.2016 року, додаток №7 до договору №01/06-2016СМ від 01.06.2016 року від 01.07.2016 року, акти надання послуг від 22.07.2016 року, від 25.07.2016 року, від 27.07.2016 року, від 28.07.2016 року, від 18.08.2016 року.

Між ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» ТОВ «АВЕСТА РІАЛ ГРУП» укладено договір №12/07-16А від 01.07.2016 року, аналогічний за своїм змістом договору №19/10-2015.

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивачем надано до суду: додаток №1 до договору договір №12/07-16А від 01.08.2016 року, додаток №2 від 01.08.2016 року до договору договір №12/07-16А від 01.07.2016 року, додаток №3 від 01.08.2016 року до договору договір №12/07-16А від 01.07.2016 року, акти надання послуг від 22.07.2016 року, від 25.07.2016 року, від 18.08.2016 року, від 26.08.2016 року.

Між ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» ТОВ «ТОДОС ІНВЕСТ» укладено договір №21/08-17 від 21.08.2017 року аналогічно змісту договору №19/10-2015.

На підтвердження реальності господарських операцій позивачем надано до суду: додаток №1 від 01.09.2017 року до договору №21/08-17 від 21.08.2017 року, додаток №2 від 02.09.2017 року до договору №21/08-17 від 21.08.2017 року, додаток №3 від 04.09.2017 року до договору №21/08-17 від 21.08.2017 року, акти надання послуг від 18.09.2017 року, від 25.09.2017 року, від 29.09.2017 року.

Також, між ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» ТОВ «ІН-ІНВЕСТМЕНТ» укладено договір №01/10-15 від 01.10.2015 року, що є аналогічним за змістом договору №19/10-2015.

На підтвердження виконання умов договору до суду надано: додаток №1 від 01.10.2015 року до договору 01/10-15 від 01.10.2015 року, додаток №2 від 01.10.2015 року до договору 01/10-15 від 01.10.2015 року, додаток №3 від 01.10.2015 року до договору 01/10-15 від 01.10.2015 року, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23.10.2015 року, від 26.10.2015 року, від 27.10.2015 року.

Крім цього, аналогічний за замістом договору №19/10-2015 позивачем укладено договір з ТОВ «ВКФУКІНВЕСТСЕРВІС» (надалі перейменовано в ТОВ «ДАЛАРІС») №07/12-2015 від 07.12.2015 року, на підтвердження реальності виконання якого надано до суду: додаток №2 від 04.01.2016 року до договору №07/12-2015, додаток №3 від 04.01.2016 року до договору №07/12-2015, акти здачі-прийняття робіт (надання) послуг від 21.01.2016 року, від 25.01.2016 року.

Поряд з цим, судом в ході розгляду справи встановлено, що між ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» ТОВ «КУРСВЕРХ» укладено аналогічний за змістом договору №19/10-2015 договір №01/07-16К від 01.07.2016 року.

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано до суду: додаток №5 від 19.07.2016 року до договору №01/07-16К, додаток №6 від 01.07.2016 року до договору №01/07-16К від 01.07.2016 року, додаток №7 від 01.09.2016 року до договору №01/07-16К від 01.07.2016 року, додаток №8 від 29.08.2016 року до договору №01/07-16К від 01.07.2016 року, додаток №9 від 29.08.2016 року до договору №01/07-16К від 01.07.2016 року, додаток №10 від 11.08.2016 року до договору №01/07-16К від 01.07.2016 року, додаток №11 від 29.08.2016 року до договору №01/07-16К від 01.07.2016 року, акти надання послуг від 25.07.2016 року, від 26.07.2016 року, від 27.07.2016 року, 19.08.2016 року, від 26.08.2016 року, від 09.09.2016 року, від 12.09.2016 року, від 14.09.2016 року, від 23.09.2016 року

Між ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» ТОВ «ТРАНКОР» укладено договір №03/05-17 від 03.05.2017 року, що є аналогічним за змістом договору №19/10-2015.

На виконання умов вказаного договору позивачем надано до суду: додаток №1 від 03.05.2017 року до договору про надання послуг №03/05-17 від 03.05.2017 року, додаток №2 від 03.05.2017 року до договору про надання послуг №03/05-17 від 03.05.2017 року, додаток №3 від 05.05.2017 року до договору про надання послуг №03/05-17 від 03.05.2017 року, додаток №4 від 08.05.2017 року до договору про надання послуг №03/05-17 від 03.05.2017 року, додаток №5 від 03.05.2017 року до договору про надання послуг №03/05-17 від 03.05.2017 року, додаток №6 від 03.05.2017 року до договору про надання послуг №03/05-17 від 03.05.2017 року, акти надання послуг від 16.05.2017 року, від 17.05.2017 року, від 23.05.2017 року, від 26.05.2017 року, від 29.05.2017р.

Між ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» ТОВ «Арена Інтернешннал» укладено також ідентичний договір №02/07-16АВ від 02.07.2016 року договору №19/10-2015, на підтвердження якого надано до суду: додаток №1 від 01.08.2016 року до договору №02/07-16АВ про надання послуг з аудиту, додаток №2 від 02.07.2016 року до договору №02/07-16АВ від 02.07.2016 року. додаток №3 від 15.07.2016 року до договору №02/07-16АВ від 02.07.2016 року, додаток №4 від 11.07.2016 року до договору №02/07-16АВ від 02.07.2016 року, акти надання послуг від 23.08.2016 року, від 12.09.2016 року.

ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» ТОВ «ОКТАВА-СК» укладено договір №05/01-2015 від 05.01.2015 року, що також є аналогічний за змістом договору №19/10-2015.

На підтвердження реальності господарської операції позивачем надано: додаток №1 від 05.01.2015 року до договору №05/01-2015 від 05.01.2015 року, акт надання послуг №11 від 31.01.2015 року.

Крім цього, між ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» ТОВ «ОКТАВА-СК» укладено договір поставки №02/01-15 від 02.01.2015 року, відповідно до якого виконавець зобов`язується виготовити та переждати у власність замовнику продукцію.

Виготовлена продукція поставляється виконавцем на склад замовника на умовах DDP.

На виконання умов договору поставки №02/01-15 від 02.01.2015 року сторонами виписано видаткову накладну №10 від 29.01.2015 року.

Між ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» ТОВ №ОУШЕНСАЙД ЛТД» укладено договір №01-2015 від 05.01.2015 року, аналогічний за змістом договору №19/10-2015.

На підтвердження реальності вчинення господарської операції позивачем надано: додаток №1 від 05.01.2015 року до договору №01-2015 від 05.01.2015 року, акт надання послуг №14 від 31.01.2015 року.

Між ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» ТОВ «ДЕРВІК КАПІТАЛ» укладено договір №03/08-16 від 03.08.2016 року. Зазначений договір є аналогічного змісту до договору №19/10-2015.

На підтвердження реальності вчинення господарських операцій позивачем надано: додаток №1 від 03.08.2016 року до договору №03/08-16 від 03.08.2016 року, додаток №2 від 04.08.2016 року до договору №03/08-16 від 03.08.2016 року, акти надання послуг від 29.08.2016 року.

Між ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» ТОВ «Торенс Груп» укладено договір №01/03-2015Т від 01.03.2015 року, на виконання умов якого надано до суду: додаток №1 від 03.03.2015 року до договору №01/03-2015Т від 01.03.2015 року, додаток №2 від 03.03.2015 року до договору №01/03-2015Т від 01.03.2015 року, додаток №3 від 03.03.2015 року до договору №01/03-2015Т від 01.03.2015 року, акт надання послуг від 31.03.2015 року, акти здачі-прийняття робіт (надання) послуг від 24.03.2015 року від 25.03.2015 року

Між ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» ТОВ «Оптіма Плюс Лтд» укладено договір №27/04-15 від 27.04.2015 року, згідно якого за завданням замовника виконавець зобов`язується надати рекламні послуги з просування ТМ (торгової марки) Coca-Cola, обумовленої замовником та/або його клієнтом на ринку України, а замовник зобов`язується прийняти та оплати надані послуги в порядку, та на умовах, які передбачені цим договором.

На виконання умов вищевказаного договору позивачем надано: акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 07.05.2015 року,

Між ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» ТОВ «БІЗНЕСКОРП» укладено договір №01/11-17 від 01.11.2017 року аналогічний за змістом договору №19/10-2015, на виконання умов якого в матеріалах справи наявні наступні документи: додаток №1 від 01.11.2017 року до договору №01/11-17 від 01.11.2017 року, додаток №2 від 01.11.2017 року до договору №01/11-17 від 01.11.2017 року, акти надання послуг від 16.11.2017 року.

Також судом встановлено, що ТОВ «БАРКУС» виписано на користь позивача рахунок на оплату товарів, видатку та податкові накладні.

Між ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» ТОВ «Хітлайн» укладено договір №04/06-16 від 04.06.2016 року аналогічно змісту договору №19/10-2015.

На підтвердження реальності здійснення господарської операції за зазначеним договором позивачем надано до суду: акти надання послуг від 29.07.2016 року.

По взаємовідносинам ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «РЕГАЙС» в матеріалах справи наявні: договір №01/03-17Б від 01.03.2017 року, додаток №1 від 01.03.2017 року до договору №01/03-17 від 01.03.2017 року, акти надання послуг від 07.03.2017 року.

По взаємовідносинам ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «Самора Вест» в матеріалах справи міститься договір №11/05-2016 від 11.05.2016 року, додаткова угода №2 від 03.06.2016 року до договору №11/05-16 від 11.05.2016 року, акти надання послуг від 20.06.2016 року.

По взаємовідносинам ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «РУМ ПЛЮС» в матеріалах справи міститься: договір №09/02-15 від 09.02.2015 року, акт надання послуг від 17.03.2015 року

По взаємовідносинам ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «ГРАНД ПРАЙС» в матеріалах справи наявний договір №02/01-15 від 02.01.2015 року, акт надання послуг від 20.01.2015 року.

Також, судом в ході розгляду справи встановлено, що між ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «ВИОЛЕНТ ЮГ» укладено договір №0106-17 від 01.06.2017 року.

На підтвердження реальності господарської операції позивачем надано додаток №1 від 01.06.2017 року до договору №0106-17 від 01.06.2017 року, додаток №2 від 01.06.2017 року до договору №0106-17 від 01.06.2017 року, додаток №3 від 19.06.2017 року до договору №0106-17 від 01.06.2017 року, акти надання послуг від 05.06.2017 року

По взаємовідносинам ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «Ф-Самме» позивачем надано: договір №11/11-2014 від 11.11.2014 року, додаток №2 від 01.03.2015 року до договору про надання послуг №11/11-2014 від 11.11.2014 року, акт при1ймання-передачі виконаних робіт від 31.03.2015 року.

По взаємовідносинам ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «СВІТ ФІРМ» позивачем надано до суду: договір №03/08-15 від 03.08.2015 року, додаток №1 від 03.08.2015 року до договору №03/08-15 від 03.08.2015 року, , додаток №2 від 03.08.2015 року до договору №03/08-15 від 03.08.2015 року, акт здачі-прийняття робіт (надання) послуг від 25.08.2015 року, від 27.08.2015 року.

По взаємовідносинам ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «Глобал Груп» позивачем надано до суду: договір 03/05-16 від 03.05.2016 року, додаток №1 від 01.04.2016 року до договору №03/05-16 від 03.05.2016 року, додаток №1 від 01.04.2016 року до договору №03/05-16 від 03.05.2016 року, акти надання послуг від 24.05.2016 року, від 27.05.2016 року.

По взаємовідносинам ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «Колібріпром» в матеріалах справи наявні наступні документи: договір №07/06-15 від 07.06.2015 року, додаток №1 від 08.06.2015 року до договору №07/06-15 від 07.06.2015 року, акти здачі-прийняття робіт (надання) послуг від 31.07.2015 року

По взаємовідносинам ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «ЛІНГЕЛ» в матеріалах справи наявні наступні документи: договір №02/12-16 від 02.12.2016 року, додаток №1 від 02.12.2016 року до договору №02/12-16, додаток №2 від 02.12.2016 року до договору №02/12-16, додаток №3 від 12.12.2016 року до договору №02/12-16, додаток №4 від 14.12.2016 року до договору №02/12-16, додаток №5 від 14.12.2016 року до договору №02/12-16, акти надання послуг від 14.12.2016 року, від 26.12.2016 року.

По взаємовідносинам ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «ВЕСТЕРНС» в матеріалах справи наявні наступні документи: договір №2704-17 від 27.04.2017 року, додаток №1 від 30.06.2017 року до договору №2704-17, додаток №2 від 29.05.2017 року до договору №2704-17, акти надання послуг від 09.06.2017 року, від 15.06.2017 року.

Щодо взаємовідносин ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «Фінтер Постач» в матеріалах справи наявні наступні документи: договір №01042016 від 01.04.2016 року, додаток №1 від 01.04.2016 року до договору №01042016 від 01.04.2016 року, акти надання послуг від 27.04.2016 року.

Щодо взаємовідносин ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «РЕТРАНС ГРУП» в матеріалах справи наявні наступні документи: договір №01/04-17 від 01.04.2017 року, додаток №1 від 01.05.2017 року до договору про надання послуг №01/04-17 від 01.04.2017 року, акт надання послуг від 12.05.2017 року.

Щодо взаємовідносин ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «СКАРВАЛ» в матеріалах справи наявні наступні документи: договір №30/10-17 від 30.10.2017 року, додаток №1 від 01.11.2017 року до договору №30/10-17 від 30.10.2017 року, додаток №2 від 01.11.2017 року до договору №30/10-17 від 30.10.2017 року, додаток №3 від 01.11.2017 року до договору №30/10-17 від 30.10.2017 року, додаток №4 від 01.11.2017 року до договору №30/10-17 від 30.10.2017 року, акти надання послуг від 16.11.2017 року, від 18.11.2017 року, від 30.11.2017 року.

Щодо взаємовідносин ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «ЛІОН-ЛТД» в матеріалах справи наявні наступні документи: договір №1705/17 від 17.05.2017 року, додаток №1 від 01.06.2017 року до договору №1705/17 від 17.05.2017 року, додаток №2 від 31.05.2017 року до договору №1705/17 від 17.05.2017 року, акти надання послуг від 15.06.2017 року, від 16.06.2017 року.

Щодо взаємовідносин ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «СНІЖКИ ЮА» (попередня назва ТОВ «Агентство Прогресивних Бізнес-Стратегій») в матеріалах справи наявні наступні документи: договір №233 від 01.12.2015 року, додаток №1 від 02.12.2015 року до договору №233 від 02.12.2015 року, рахунок на оплату №1316 від 16.12.205 року, №1317 від 17.12.2015 року, акти надання послуг №12228 від 16.12.2015 року, №12241 від 17.12.2015 року

Щодо взаємовідносин ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «КОНДР-Х» в матеріалах справи містяться наступні документи: договір №01/07-15 від 01.07.2015 року, додаток №1 від 02.07.2015 року до договору №01/07-15 від 01.07.2015 року, акт здачі-прийняття (надання послуг) від 22.07.2015 року

Щодо взаємовідносин ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «Аґрус-Фінанс» в матеріалах справи містяться наступні документи: договір №05/10-15 від 05.10.2015 року, додаток №1 від 05.10.2015 року до договору №05/10-15 від 05.10.2015 року, додаток №2 від 06.10.2015 року до договору №05/10-15 від 05.10.2015 року, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 26.10.2015 року, від 27.10.2015 року, розрахунок до акту від 26.10.2015 року, розрахунок до акту від 27.10.2015 року.

По взаємовідносинам ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «Армалайф Груп» в матеріалах справи наявні: договір №05/10-15 від 05.10.2015 року, додаток №2 від 07.10.2015 року до договору №05/10-15 від 05.10.2015 року, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.11.2015 року.

По взаємовідносинам ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «Алкор Груп» позивачем надано до суду: договір №01/12-15 від 01.12.2015 року, додаток №1 від 02.12.2015 року до договору №01/12-15 від 01.12.2015 року, видаткова накладна №59 від 31.12.2015 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.12.2015 року,

По взаємовідносинам ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «ІНТОРОСТІНГ» позивачем надано до суду: договір №21/11-16 від 21.11.2016 року, додаток №1 від 21.11.2016 року до договору про надання послуг №21/11-16 від 21.11.2016 року, додаток №2 від 28.11.2016 року до договору про надання послуг №21/11-16 від 21.11.2016 року, додаток №3 від 28.11.2016 року до договору про надання послуг №21/11-16 від 21.11.2016 року, акти надання послуг від 11.12.2016 року, від 14.12.2016 року.

По взаємовідносинам ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «ЕЛЛАНДЕР» позивачем надано до суду: договір №02/12-16 від 02.12.2016 року, додаток №1 від 02.12.2016 року до договору про надання послуг №02/12-16 від 02.12.2016 року, додаток №2 від 26.12.2016 року до договору про надання послуг №02/12-16 від 02.12.2016 року, акти надання послуг від 20.01.2017 року, від 30.01.2017 року.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Альматес» в матеріалах справи наявні: договір №01/06-2015 від 01.06.2015 року, додаток №1 від 01.07.2015 до договору №01/06-15, додаток №2 від 01.07.2015 до договору №01/06-15, акти надання послуг від 30.07.2015 року, розрахунки до акту від 30.07.2015 року.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «ІНТЕРА АКТИВ» в матеріалах справи наявні: договір №04/07-17 від 04.07.2017 року, додаток №1 від 04.07.2017 року до договору №04/07-17 від 04.07.2017 року, додаток №2 від 04.07.2017 року до договору №04/07-17 від 04.07.2017 року, додаток №3 від 24.07.2017 року до договору №04/07-17 від 04.07.2017 року, додаток №4 від 01.08.2017 року до договору №04/07-17 від 04.07.2017 року, додаток №5 від 27.07.2017 року до договору №04/07-17 від 04.07.2017 року, додаток №6 від 17.07.2017 року до договору №04/07-17 від 04.07.2017 року, акти надання послуг від 17.07.2017 року, від 31.07.2017 року, від 02.08.2017 року, від 16.08.2017 року, від 18.08.2017 року.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Делівері Групп» в матеріалах справи наявні: договір №01/06-16 від 01.06.2016 року, додаток №1 від 01.06.2016 року до договору №01/06-16 від 01.06.2016 року, доповнення №1 до додатку №1 від 01.06.2016 року до договору №01/06-16 від 01.06.2016 року, додаток № від 01.06.2016 року до договору №01/06-16 від 01.06.2016 року, додаток №3 від 01.06.2016 року до договору №01/06-16 від 01.06.2016 року, додаток №4 від 22.08.2016 року до договору №01/06-16 від 01.06.2016 року, додаток №5 від 15.07.2016 року до договору №01/06-16 від 01.06.2016 року, акти надання послуг від 29.07.21016 року, від 26.08.2016 року, від 09.09.2016 року, від 12.09.2016 року,

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Амаро Трейд» в матеріалах справи наявні: договір №02/14-15 від 02.04.2015 року, додаток №1 від 02.04.2015 року до договору №02/14-15 від 02.04.2015 року, додаток №2 від 02.04.2015 року до договору №02/14-15 від 02.04.2015 року, додаток №3 від 02.04.2015 року до договору №02/14-15 від 02.04.2015 року, додаток №4 від 01.05.2015 року до договору №02/14-15 від 02.04.2015 року, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 27.04.2015 року, від 27.05.2015 року.

По взаємовідносинам ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «ЄВРОКОМ-ЛТД» в матеріалах справи наявні: договір №26/04-17 від 26.04.2017 року, додаток №1 від 26.04.2016 року до договору про надання послуг №26/04-17 від 26.04.2017 року, акт надання послуг від 15.05.2017 року.

По взаємовідносинам ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «Адвентус Груп» в матеріалах справи наявні: договір №19/09-16А від 19.09.2016 року, додаток №1 від 20.09.2016 року до договору №19/09-16 від 19.09.2016 року, додаток №2 від 11.10.2016 року до договору №19/09-16 від 19.09.2016 року, акти надання послуг від 31.10.2016 року, розрахунки до акту від 31.10.2016 року.

По взаємовідносинам ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «МІЛТ» в матеріалах справи наявні наступні документи: договір №4092017 від 04.09.2017 року, додаток №1 від 05.09.2017 року до договору №04092017 від 04.09.2017 року, додаток №2 від 08.09.2017 року до договору №04092017 від 04.09.2017 року, акти надання послуг від 18.09.2017 року, від 29.09.2017 року

По взаємовідносинам ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «Тайгер Альянс» в матеріалах справи наявні: договір №21/11-16 від 21.11.2016 року, додаток №1 від 22.11.2016 року до договору №21/11-16 від 21.11.2016 року, додаток №2 від 21.11.2016 року до договору №21/11-16 від 21.11.2016 року, акти надання послуг від 30.11.2016 року, видаткова накладна від 30.11.2016 року.

Також судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «КЕРНІТ ПРОМ» укладено договір №07/12-16К від 07.12.2016 року на підтвердження реальності виконання якого ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» надано до суду: додаток №1 від 19.12.2016 року до договору №07/12-16К від 07.12.2016 року, додаток №2 від 12.12.2016 року до договору №07/12-16К від 07.12.2016 року, акти надання послуг від 20.01.2017 року, від 26.01.2017 року.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «МОНРАЛІЗ КОМПАНІ» в матеріалах справи наявні: договір 0107-17 від 01.07.2017 року, додаток №1 від 01.07. 2017 року до договору №0107-17 від 01.07.2017 року, додаток №2 від 01.07. 2017 року до договору №0107-17 від 01.07.2017 року, договір про заміну кредитора (відступлення права вимоги) №01/08-17 від 01.08.2017 року, згідно якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги боргу в сумі 125 242, 00 грн. Зобов`язання, яке виникло за період серпень 2017 року внаслідок неповних розрахунків за виконання роботи ТОВ «Смарт Маркетинг» на підставі договору №0107-17 від 01.07.2017 року.

Також позивачем надано акти надання послуг від 27.07.2017 року.

По взаємовідносинам ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ НОРМІНГ» до суду надано: договір №04/01-17 від 04.01.2017 року, додаток №1 від 23.01.2017 року до договору №04/01-17 від 04.01.2017 року, акт надання послуг від т28.02.2017 року.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «МЕГАПОЛИС ЮГ» в матеріалах справи наявні: договір №0406-17 від 04.06.2017 року, додаток №1 від 04.06.2017 року до договору №0407-17 від 04.06.2017 року, додаток №2 від 04.06.2017 року до договору №0407-17 від 04.06.2017 року, акти надання послуг від 05.06.2017 року, від 15.06.2017 року.

По взаємовідносинам ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «БІЗНЕСПРОМРЕСУРС» суду надано: договір 07/07-2015 від 07.07.2015 року, додаток №1 від 03.08.2015 року до договору №07/07-2015 від 07.07.2015 року, додаток №2 від 03.08.2015 року до договору №07/07-2015 від 07.07.2015 року, додаток №3 від 03.08.2015 року до договору №07/07-2015 від 07.07.2015 року, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 25.08.2015 року, від 27.08.2015 року.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «ГРАВІС ПРОМ КОНСАЛТИНГ» в матеріалах справи наявні: договір 0708/17 від 07.08.2017 року, додаток №1 від 01.09.2017 року до договору 0708/17 від 07.08.2017 року, акти надання послуг від 07.09.2017 року, договір про заміну кредитора (відступлення права вимоги) №01-10-17 від 01.10.2017 року, договір про надання послуг від 01.12.2017 року, додаток №1 від 07.12.2017 року до договору про надання послуг від 01.12.2017 року, акт надання послуг від 20.12.2017 року

По взаємовідносинам ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «ГРАУД ФАЙД» до суду надано: договір №01-12-17 від 01.12.2017 року, додаток №1 від 01.12.2017 року до договору №01-12-17 від 01.12.2017 року, додаток №2 від 01.12.2017 року до договору №01-12-17 від 01.12.2017 року, додаток №3 від 01.12.2017 року до договору №01-12-17 від 01.12.2017 року, акти надання послуг від 18.12.2017 року, від 20.12.2017 року.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Сартан» в матеріалах справи наявні: договір №03/07-15 від 03.07.2015 року, додаток №1 від 31.08.21015 року до договору №03/07-15 від 03.07.2015 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 25.08.201458 року, від 27.08.2015 року.

По взаємовідносинам ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ПП «ПРОМ ТОРГ ЛЗА» від матеріалах справи міститься: договір №21/08-15 від 21.08.2015 року, додаток №1 від 01.09.2015 року до договору №21/08-15 від 21.08.2015 року, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 25.09.2015 року.

Щодо взаємовідносин позивача з ПП «АЛЬМАПРОМ» в матеріалах справи міститься: договір №07/12-15 від 07.12.2015 року, додаток №1 від 04.01.2016 року до договору №07/12-15 від 07.12.2015 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 07.12.2015 року, акт від 27.01.2016 року, розрахунок до акту від 27.01.2016 року,

По взаємовідносинам ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ПП «САФІНГ ГРУП» до суду надано: договір 01/09-15 від 01.09.2015 року, договір №17/11-15 від 17.11.2015 року. , додаткову угоду №1 від 01.09.2015 року до договору №01/09-15 від 01.09.2015 року, додаток №2 від 01.09.2015 року до договору №01/09-15 від 01.09.2015 року, додаток №2 від 01.09.2015 року до договору №01/09-15 від 01.09.2015 року, додаток №4 від 01.09.2015 року до договору №01/09-15 від 01.09.2015 року, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 01.09.2015 року, від 28.09.2015 року, 15.12.2015 року.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «ЕКТО-ПЛЮС» в матеріалах справи наявні: договір №29/09-16 від 29.09.2016 року, додаток №1 від 11.10.2016 року до договору №29/09-16 від 29.09.2016 року, додаток №2 від 17.10.2016 року до договору №29/09-16 від 29.09.2016 року, акти надання послуг від 25.10.2016 року.

По взаємовідносинам ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ПП «НОУПЕН» надано до суду: договір №07/10-16Н від 07.10.2016 року, додаток №1 від 07.10.2016 року до договору №07/10-16Н від 07.10.2016 року, додаток №2 від 24.10.2016 року до договору №07/10-16Н від 07.10.2016 року, додаток №3 від 07.11.2016 року до договору №07/10-16Н від 07.10.2016 року, додаток №4 від 14.11.2016 року до договору №07/10-16Н від 07.10.2016 року, акти надання послуг від 30.11.2016 року.

Щодо взаємовідносин позивача з ПП «МЕВЕРЕНД» до суду надано: договір №01/12-16 від 01.12.2016 року, додаток №1 від 01.12.2016 року до договору №01/12-16, додаток №2 від 01.12.2016 року до договору про надання послуг №01/12-16 від 01.12.2016 року, акти надання послуг від 11.12.2016 року від 12.12.2016 року.

По взаємовідносинам ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ПП «РІТЕРН» в матеріалах справи наявні: договір №01/12-16 від 01.12.2016 року, додаток №1 від 02.12.2016 року до договору №01/12-16, додаток №2 від 01.12.2016 року до договору №01/12-16, акти надання послуг від 14.12.2016 року.

З ПП «БЕЙНХЕЛ»: договір №28/02-17 від 28.02.2017 року, додаток №1 від 28.02.2017 року до договору №28/02-17 від 28.02.2017 року, додаток №2 від 28.02.2017 року до договору №28/02-17 від 28.02.2017 року, акти надання послуг від 01.03.2017 року, від 09.03.21017 року.

З ТОВ «ЕЛІЗІЯ»: договір №03/04-17 від 03.04.2017 року, додаток №1 від 03.04.2017 року до договору про надання послуг №03/04-17 від 03.04.2017 року, додаток №2 від 03.04.2017 року до договору про надання послуг №03/04-17 від 03.04.2017 року, акти надання послуг від 24.04.2017 року, від 25.04.2017 року.

З ТОВ «ТЕК ЮГ»: договір №03/07-17 від 03.07.2017 року, додаток №1 від 03.07.2017 року до договору №03/07-17 від 03.07.2017 року, додаток №2 від 03.07.2017 року до договору №03/07-17 від 03.07.2017 року, акти надання послуг від 17.07.2017 року, від 26.07.2017 року.

З ТОВ «АРТ ВЕСТ ІНВЕСТ»: договір №140717 від 14.07.2017 року, додаток №1 від 01.08.2017 року до договору 140717 від 14.07.2017 року, додаток №2 від 01.08.2017 року до договору 140717 від 14.07.2017 року, договір про заміну кредитора (відступлення права вимоги) №01/08/17 від 01.08.2017 року, акти надання послуг від 09.08.2017 року.

З ТОВ «ПРОДЖО»: договір №27/07-17 від 27.07.2017 року, додаток №1 від 01,08.2017 року до договору №27/07-17 від 27.07.2017 року, додаток №2 від 01,08.2017 року до договору №27/07-17 від 27.07.2017 року, акти надання послуг від 12.08.2017 року, від 21.08.2017 року.

З ПП «АЄДИРН»: договір №05/12-16 від 05.12.2016 року, додаток №1 від 05.12.2016 року до договору №05/12-16, акт надання послуг від 30.12.2016 року, розрахунок до акту від 30.12.21016 року.

З ПП «КЛАЙВ»: договір №07/12-16 від 07.12.2016 року, додаток №1 від 12.12.2016 року до договору в№07/12-16, акт надання послуг від 26.12.2016 року.

З ТОВ «МЕРЛІН ФІНАНС»: договір №30/11-16 від 30.11.2016 року, додаток №1 від 30.11.2016 року до договору №30/11-16, додаток №2 від 30.11.2016 року до договору №30/11-16, акти надання послуг від 15.12.2016 року, від 16.12.2016 року.

З ТОВ «ТОРБІН»: договір №05/09-17 від 05.09.2017 року, додаток №1 від 10.09.2017 року до договору №05/09-17 від 05.09.2017 року, додаток №2 від 10.09.2017 року до договору №05/09-17 від 05.09.2017 року, акт надання послуг від 21.09.2017 року, від 29.09.2017 року.

Також по кожному із зазначених контрагентів позивачем подано до суду копії звітів, фото фіксації, макети рекламних послуг, розрахунки до актів наданих послуг (т. 8-9, т. 10, а.с. 1-250, т. 11, а.с. 1-250, т. 12).

Як слідує з акту перевірки, доводи відповідача, щодо нереальності господарських операцій позивача із зазначеними контрагентами мотивовано зокрема, наявністю ухвал суду в рамках кримінальних проваджень за статтею 205 КК України, допитами директорів підприємств, податковою інформацією, що не виконання контрагентами своїх обов`язків, неможливість встановлення ланцюгу постачання товарів, а також наявні розбіжності в підсистемі «Автоматизована система співставлення ІС «Податковий блок».

Суд критично ставиться до вищенаведених доводів мотивуючи це наступне.

Так, ані акт перевірки, ані відзив на позовну заяву не містять в собі жодних посилань на номера кримінальних провадження.

Також під час розгляду справи відповідачем не надано суду жодних належних та достатніх доказів на підтвердження наявності вироку, що набрав законної сили по контрагентам позивача, що вказані вище.

Крім цього, суд наголошує, що при вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні врахувати, що відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податкового кредиту, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що посилання контролюючого органу на кримінальне провадження відкрите за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 205 Кримінального кодексу України є безпідставними, оскільки останні не містять у собі встановлених обставин, які б свідчили про невиконання даним контрагентом своїх договірних зобов`язань саме по господарських відносинах з позивачем або обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб`єктами господарської діяльності.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суд від 05.06.2018 у справі №809/1139/17, від 26.06.2018 у справі №808/2360/17.

Також, суд звертає увагу, що невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не можуть бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.05.2018 року у справі №815/3526/17.

При цьому, звітування контрагентів до контролюючих органів, а також перебування господарюючих суб`єктів за юридичною адресою не є критерієм правового статусу платника податків (позивача) щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.06.21018 року у справі №2а-1484/12/1370.

Крім цього, відсутність товарів по ланцюгу постачання не є доказом нереальності господарських операцій.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.03.2018 року у справі №804/3420/16.

Разом з цим, суд наголошує, що будь-яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального Закону, оскільки, автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань, а тому здобуті таким чином докази не можуть визнаватись належними.

Водночас, така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Аналогічні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 27.02.2018 р. у справі № 811/2154/13-а, від 27.03.2018 р. у справі № 816/809/17.

Що ж стосується посилання контролюючого органу на наявність протоколів допиту суд звертає увагу, що матеріли справи містять в собі лише посилання на останні, проте, не містять в собі їх документальне підтвердження.

Разом з цим, в силу ч. 1 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Аналогічну норму містить ч. 2 ст. 2 КК України.

Частиною 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Так, законом, який визначає порядок отримання показань під час досудового слідства та порядок їх фіксації у протоколі допиту є Кримінальний процесуальний кодекс України (далі - КПК України).

У частині 1 ст. 23 КПК закріплено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Частина 2 цієї ж статті визначає, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 95 КПК України передбачено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Таким чином, протоколи допиту, отримані на стадії досудового слідства, можуть бути визначені як докази лише в разі їх відображення під час розгляду кримінальної справи в суді.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, до винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту досудового розслідування не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

Аналогічний правовий підхід застосовано в постановах Верховного Суду від 06.11.2018 року у справі №822/551/18, від 24.01.2019 року у справі №804/15563/15.

В частині посилань контролюючого органу на відсутність трудових та матеріальних ресурсів слід вказати наступне.

Норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності).

При цьому, відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Аналогічні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 08.05.2018 року у справах № 814/937/15, № 815/3526/17).

Проаналізувавши зміст акту перевірки, суд приходить до висновку, що відповідачем поверхнево досліджено господарські операції по зазначеним вище контрагентами, не досліджено первинні документи в повному обсязі.

В той же час, з матеріалів справи слідує, що подані позивачем первинні документи в частині зазначених вище контрагентів є належним чином оформлені, підтверджують реальність вчинення господарських операцій, що свідчить про хибність висновку контролюючого органу в цій частині.

Суд вважає за необхідне наголосити, що наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Зазначена правова позиція викладене в постанові Верховного Суду від 12.06.2018 р. у справі № 826/11879/13-а.

Що ж стосується взаємовідносин ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «ДЕ-ЮРЕ БІЗЕНЕС ГРУП» суд звертає увагу на наступне.

Так, в матеріалах справи наявний договір №01/10-15 від 01.10.2015 року, додаток №1 від 01.09.2015 року, додаток №2 від 01.09.2015 року до договору №01/10-15 від 01.10.2015 року, додаток №3 від 01.10.2015 року до договору №01/10-15 від 01.10.2015 року, додаток №4 від 02.11.2015 року до договору №01/10-15 від 01.10.2015 року, додаток №5 від 02.11.2015 року до договору №01/10-15 від 01.10.2015 року, додаток №6 від 02.11.2015 року до договору №01/10-15 від 01.10.2015 року, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 25.09.2015 року, від 28.09.2015 року, від 26.11.2015 року, від 30.11.2015 року, розрахунки до актів.

Судом встановлено, що ухвалою Індустріального районного суду Дніпропетровської області від 25.10.2017 року у справі №202/6810/17 постановлено звільнити ОСОБА_1 , обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000058 від 09.10.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_1 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України - закрити.

Зі змісту вказаної ухвали слідує наступне.

«Згідно обвинувального акту у серпні місяці 2015 року, знаходячись у м. Дніпро (м. Дніпропетровську), в денний час, більш точну дату та час у ході досудового розслідування встановити не було можливим, ОСОБА_1 познайомився із невстановленою слідством особою та погодився на пропозицію останнього за грошову винагороду стати засновником та директором ТОВ «Де-Юре Бізнес Груп» (39763427), не маючи умислу займатися діяльністю підприємства, пов`язаною з виробництвом товарів, виконанням робіт або наданням послуг, усвідомлюючи при цьому, що вказане підприємство перереєстровано з метою прикриття незаконної діяльності, і допускаючи, що в результаті діяльності цього фіктивного підприємства може бути заподіяна шкода державним або іншим інтересам.

Так ОСОБА_1 , усвідомлюючи протиправний характер запропонованих йому дій як засновника та власника придбаного з метою прикриття незаконної діяльності суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ «Де-Юре Бізнес Груп» (39763427), погодився вступити у попередню змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, якій надав копії сторінок свого паспорту та копію довідки про присвоєння йому ідентифікаційного номеру, що в свою чергу надало можливість невстановленій слідством особі, за невстановлених слідством обставин, виготовити проекти документів, необхідних для перереєстрації підприємства.

Далі невстановлена досудовим розслідуванням особа, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на придбання (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи), діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_1 , у серпні 2015 року в невстановленому органом досудового розслідування місці, за невстановлених слідством обставин, виготовила статут ТОВ «Де-Юре Бізнес Груп» (39763427), протокол №17/08/2015 загальних зборів учасників ТОВ «Де-Юре Бізнес Груп» (39763427) від 17.08.2015, наказ №3 про призначення на посаду директора від 18.08.2015, договір купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТОВ «Де-Юре Бізнес Груп» (39763427) від 17.08.2015, необхідні для перереєстрації підприємства.

Так, у серпні місяці 2015 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) у денний період доби, більш детально слідством не встановлено, ОСОБА_1 , знаходячись біля кінотеатру «Правда Кіно», розташованого за адресою: Дніпро (м. Дніпропетровськ), пр-т. Слобожанський (пр. Правди),буд. 86, діючи умисно, з корисливих мотивів, згідно з досягнутою з не встановленими співучасниками злочинної змови, усвідомлюючи, що придбана ним юридична особа буде використовуватись невстановленими досудовим розслідуванням особами для прикриття незаконної діяльності, підписав статут ТОВ «Де-Юре Бізнес Груп» (39763427), протокол №17/08/2015 загальних зборів учасників ТОВ «Де-Юре Бізнес Груп» (39763427) від 17.08.2015, наказ №3 про призначення на посаду директора від 18.08.2015, договір купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТОВ «Де-Юре Бізнес Груп» (39763427) від 17.08.2015, необхідні для придбання (перереєстрації) підприємства, за що отримав грошову винагороду.

Підписані ОСОБА_1 статут ТОВ «Де-Юре Бізнес Груп» (39763427), протокол №17/08/2015 загальних зборів учасників ТОВ «Де-Юре Бізнес Груп» (39763427) від 17.08.2015, наказ №3 про призначення на посаду директора від 18.08.2015, договір купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТОВ «Де-Юре Бізнес Груп» (39763427) від 17.08.2015, надало юридичні підстави відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонського району Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, буд. 27, провести 17.08.2015 державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Де-Юре Бізнес Груп» (39763427), а саме - визначити як засновника та директора товариства ОСОБА_1 .

Далі ОСОБА_1 , достовірно знаючи, що здійснювати заявлену в статуті ТОВ «Де-Юре Бізнес Груп» (39763427), фінансово-господарську діяльність та працювати (фактично виконувати обов`язки) на посаді директора товариства не буде, виконуючи частину досягнутої з невстановленою особою злочинної змови, діючи умисно, з корисливих мотивів, передав останній реєстраційні документи ТОВ «Де-Юре Бізнес Груп» (39763427).

Незважаючи на те, що ТОВ «Де-Юре Бізнес Груп» (39763427) було перереєстровано в державних органах влади як суб`єкт підприємницької діяльності - юридична особа, ОСОБА_1 придбав вказане підприємство без наміру здійснення господарської діяльності, пов`язаної з продажем товарів, виконанням робіт чи паданням послуг, а виключно з метою прикриття незаконної діяльності невстановлених досудовим розслідуванням осіб, діючи за попередньою змовою в інтересах невстановлених слідством осіб.

Умисні дії ОСОБА_1 , які виразились у придбанні (перереєстрації) ТОВ «Де-Юре Бізнес Груп» (39763427) вчинені з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою прикриття незаконної діяльності, та в порушення законодавчих актів України, що регулюють діяльність суб`єктів підприємницької діяльності та порядок оподаткування, порушили наступне законодавство:

- ст. 56 Господарського кодексу України, якою передбачено: «Суб`єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і громадян шляхом заснування нового, реорганізації (злиття, приєднання, виділення, поділу, перетворення) діючого (діючих) суб`єкта господарювання з додержанням вимог законодавства»;

- ст. 65 Господарського кодексу України, якою визначено: «Управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства. Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами»;

- ст. 58 Господарського кодексу України, якою передбачено: «Суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа- підприємець у порядку, визначеному законом»;

- ст. 89 Господарського кодексу України встановлено, що управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства;

- ст. 19 Господарського кодексу України, якою передбачено: «Усі суб`єкти господарювання зобов`язані здійснювати первинний (оперативний) та бухгалтерський облік результатів своєї роботи, складати статистичну інформацію, а також надавати відповідно до вимог закону фінансову звітність та статистичну інформацію щодо своєї господарської діяльності, інші дані, визначені законом»;

- ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», якою передбачено: «Власник, або уповноважена ним службова особа підприємства повинні організовувати бухгалтерський облік на підприємстві та забезпечити фіксування здійснення всіх господарських операцій у первинних документах».

Вищезазначені дії ОСОБА_1 , які виразились у придбанні (перереєстрації) суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ «Де-Юре Бізнес Груп» (39763427) з метою прикриття незаконної діяльності, вчинені з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, призвели до того, що не встановлені органом досудового розслідування особи отримали можливість здійснювати фінансові операції за межами податкового контролю від імені формально призначеного засновника та директора в порушення встановленого законодавством порядку.

В підготовчому судовому засіданні захисник Северин А.Б. заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності. Своє клопотання вмотивував тим, що обвинувачений ОСОБА_1 у серпні 2015 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 205 КК України, яке відноситься до злочинів невеликої тяжкості та з моменту вчинення злочину минуло понад два роки.

Обвинувачений ОСОБА_1 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити».

З вказаного слідує, що ОСОБА_1 фактично визнав вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 205 КК України, які виразились у придбанні (перереєстрації) суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ «Де-Юре Бізнес Груп» (39763427) з метою прикриття незаконної діяльності, вчинені з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, призвели до того, що не встановлені органом досудового розслідування особи отримали можливість здійснювати фінансові операції за межами податкового контролю від імені формально призначеного засновника та директора в порушення встановленого законодавством порядку.

При вирішенні судом питання щодо реальності господарських операцій із ТОВ «Де-Юре Бізнес Груп» (39763427) суд вважає, що наявність первинних документів, які мають обов`язкові реквізити, визначені у законі, не є безумовною підставою для визнання правомірності формування витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, та податкового кредиту за умови якщо такі первинні документи складені від імені суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи), створеного з метою фіктивного підприємництва. Такий висновок зумовлений тим, що статус нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Відповідно, вчинені під час здійснення нелегальної діяльності операції не можуть бути легалізовані, а їх відображення у бухгалтерському та податковому обліках надавати передбачені законом податкові вигоди.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 11.12.2018 року у справі №2а-13519/11/2670, постановах Верховного Суду України від 24.05.2016 року у справі № 21-5332а15, від 14.06.2016 року у справі № 21-1318а16, від 22.11.2016 року у справі № 21-2430а16).

Висновки Верховного Суду України полягають у тому, що надання платником податків податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством, про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, окрім як якщо податковий орган не довів, що відомості, які містяться в документах, є недостовірними. Статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального її підтвердження первинними документами.

Підсумовуючи вищевикладене, суд погоджується з доводами відповідача про те, що по взаємовідносинам позивача із ТОВ «Де-Юре Бізнес Груп» (39763427) не підтверджено легального джерела походження товару (обладнання), з огляду на що висновок контролюючого органу про безпідставність включення ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» податкового кредиту по взаємовідносинам із ТОВ «Де-Юре Бізнес Груп» (39763427).

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «БЛЮМЄР» суд звертає увагу, що матеріли адміністративної справи містять: договір №16/05-2016 від 16.05.2016 року, акти надання послуг від 26.06.2016 року, від 29.06.2016 року.

Між тим, судом встановлено в ході розгляду справи, що договір 16/05-2016 від 16.05.2016 року не містить в собі печатки підприємства ТОВ «БЛЮМЄР».

Згідно ч. 1 ст. 581 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання може мати печатки.

Приписами ст. 207 ЦК України встановлено наступне.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Обов`язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Таким чином, враховуючи наведе, суд вважає правочин між позивачем та ТОВ «БЛЮМЄР» не укладеним.

Що ж стосується взаємовідносин ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «ТГ ОЛІМПІК» суд вкаже наступне.

Так, в ході розгляду справи встановлено, що позивач мав взаємовідносини з ТОВ «ТГ «ОЛІМПІК» за договором №01/12-15 від 01.12.2015 року про надання послуг, який від ТОВ «ТГ «ОЛІМПІК» підписаний ОСОБА_2 (т. 4 а.с. 173-177).

На підставі вищезазначеного договору ТОВ «ТГ «ОЛІМПІК» виписано на користь ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» акти здачі-прийняття послуг: від 18.01.2016 року, від 20.01.2016 року, від 27.01.2016 року, від 18.02.2016 року та від 27.05.2016 року, які також підписані ОСОБА_2 (т. 4 а.с. 184- 189).

Як повідомлено відповідачем, згідно АІС «Податковий блок» в період з 27.10.2015 року -03.04.2016 року керівником ТОВ «ТГ «Олімпік» був ОСОБА_2 ; з 04.04.2016 року-17.04.2016 року - ОСОБА_3 ; з 18.04.2016 року 16.05.2016 року - ОСОБА_4 ; з 17.05.2016 року - 05.06.2016 року - ОСОБА_5 .

Аналіз зазначеного дає суду підстави стверджувати, що акти надання послуг від 27.05.2016 року підписаний не уповноваженою особою «ТГ ОЛІМПІК».

З огляду на вказані обставини, суд вважає безпідставним включення позивачем суми податку на додану вартість згідно акту від 27.05.2016 року у розмірі 5 593, 33 грн. безпідставним.

Доводи, у тому числі, пояснень щодо зазначених обставин позивачем до суду не надано.

Інші доводи контролюючого органу в частині безпідставності формування ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «ТГ ОЛІМПІК» суд відхиляє з підстав, що наведені вище.

Оцінюючи взаємовідносини позивача з ТОВ «АВІДІЛОН» слід зазначити наступне.

Так, взаємовідносини ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «АВІДІЛОН» відбувалися на підставі рахунків фактур.

Судом встановлено, що позивачем не надано до перевірки актів виконаних робіт та податкових накладних.

Відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних відсутня реєстрація податкових накладних ТОВ «АВІДІЛОН» (код 38545623) (стара назва ТОВ «Студія Мамахохотала) на користь ТОВ «Смарт Маркетинг».

В підсистемі «Автоматизована система співставлення» ІС «Податковий блок» значиться розбіжність між задекларованим податковим кредитом ТОВ «Смарт Маркетинг» та податковим зобов`язанням ТОВ "АВІДІЛОН" (код 38545623) на загальну суму ПДВ «-» 4 333,33 гривень.

Відповідно ІС «Податковий блок» ТОВ «Смарт Маркетинг» подано податкову декларацію з ПДВ за грудень 2015 та розшифровку податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), та віднесено до складу податкового кредиту за грудень 2015 суму ПДВ 4333,33 грн. по взаємовідносинах з ТОВ "АВІДІЛОН" (код 38545623).

В свою чергу, ТОВ "АВІДІЛОН" (код 38545623) в поданій податковій декларації з ПДВ за грудень 2015 та розшифровці податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), не відобразило податкові зобов`язання на користь ТОВ «Смарт Маркетинг».

З урахуванням зазначеного суд погоджується з висновком контролюючого органу про те, що ТОВ «Смарт Маркетинг» включено до податкового кредиту суми взаємовідносин з ТОВ «АВІДІЛОН» не підтверджені податковими накладними та відповідною реєстрацією такої накладної.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідні документи на підтвердження реальності вчинення господарської операції позивачем із зазначеним контрагентом до суду також надано не було.

Також, суд звертає увагу, що матеріли адміністративної справи не містять в собі первинних документів по взаємовідносинам позивача з ТОВ Сталкер-77», з ТОВ «Торгова фірма «Долина Мрій», ТОВ «МЕКАТОРІЙ», а відтак суд вважає не доведеними позивачем обставини належного формування податкового кредиту по вказаним контрагентам.

Підсумовуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що взаємовідносини ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» з ТОВ «Де-Юре Бізнес Груп», ТОВ «БЛЮМЄР», ТОВ «ТГ ОЛІМПІК» в частині акту наданих послуг від 27.05.2016 року, ТОВ «АВІДІЛОН», ТОВ Сталкер-77», ТОВ «Торгова фірма «Долина Мрій», ТОВ «МЕКАТОРІЙ» не підтверджені належним первинними документами, з огляду на що, висновок відповідача про безпідставність формування позивачем податкового кредиту в частині вказаних контрагентів є вірним.

Враховуючи те, що в ході розгляду справи судом не встановлено факту заниження податку на прибуток, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення №2 від 18.05.2018 року, яким ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств за податковими зобов`язаннями у розмірі 175 239, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 24 598, 00 грн.

Що ж стосується оскаржуваного рішення №2 суд зазначає, що в ході розгляду справи встановлено безпідставне формування позивачем податкового кредиту з ТОВ «Де-Юре Бізнес Груп», ТОВ «БЛЮМЄР», ТОВ «ТГ ОЛІМПІК» в частині акту наданих послуг від 27.05.2016 року, ТОВ «АВІДІЛОН», ТОВ Сталкер-77», з ТОВ «Торгова фірма «Долина Мрій», ТОВ «МЕКАТОРІЙ».

Заниження податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Де-Юре Бізнес Груп» становить 79 762, 83 грн.

З ТОВ «ТГ ОЛІМПІК» - 5 593, 33 грн.

З ТОВ «БЛЮМЄР» - 14 139, 17 грн.

З «АВІДІЛОН» - 4 333, 33 грн.

З ТОВ «Сталкер-77» - 23 654, 29 грн.

З ТОВ «Торгова фірма «Долина Мрій» - 52 163, 87 грн.

З ТОВ «МЕКАТОРІЙ» - 222, 23 грн.

Загальна сума завищення ПДВ становить - 179 869, 65 грн.

З вказаної суми розмірі штрафної санкції становить - 89934, 82 грн. (179869,8750%).

Таким чином, враховуючи наведене суд приходить до висновку про скасування податкового повідомлення-рішення №2 від 18.05.2018 року в частині збільшення ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за податковими зобов`язаннями у розмірі 3 107 106, 13 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 1 553 553, 18 грн.

В решті податкове повідомлення-рішення №2 від 18.05.2018 року залишити без змін.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Таким чином, з огляду на приписи наведених правових норм процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішень органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов`язання чи відмовлено у наданні податкових вигод, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 04.03.2013 у справі № К/9991/2038/11, від 11.02.2013 у справі № К/9991/66857/11.

Окрім того, такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем сплачено судового збору у розмірі 76954,51 грн.

Ціна позову становить 5 130 301, 00 грн.

Сума задоволених вимог від ціни позову становить - 4 860 496, 31 грн.

Сума судового збору, що підлягає відшкодуванню позивачу становить - 72 907, 44 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72, 73, 77, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ МАРКЕТИНГ» (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, б. 86Г, офіс 215, ) до Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №2 від 18.05.2018 року, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби України у місті Києві.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №2 від 18.05.2018 року в частині збільшення ТОВ «СМАРТ МАРКЕТИНГ» суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за податковими зобов`язаннями у розмірі 3 107 106,13грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 1 553 553,18грн., прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби України у місті Києві.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Судові витрати в розмірі 72 907 (сімдесят дві тисячі дев`ятсот сім) грн. 44 коп. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ МАРКЕТИНГ» (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, б. 86Г, офіс 215, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін