Справа № 420/2900/19
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2019-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2900/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

судді - Бутенка А.В.,

за участю секретаря - Філімоненка А.О.,

за участю сторін:

представник позивача - Леонова Н.О. (за довіреністю),

відповідач - ОСОБА_1 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (вул. 7-а Пересипська, 6, м. Одеса, 65042) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення штрафу у розмірі 17000,00 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Стислий зміст позовних вимог.

З позовом до суду звернулось Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просить суд:

- Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Державного бюджету України: отримувач: УК в м. Одесі/ Суворовський р-н/21081100, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); р/р 5009, , МФО 899998, код бюджетної класифікації 21081100 за порушення вимог, передбачених пп. 1, 3 ч. 3 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», штраф у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 17 000,00 гривень.

Виклад позиції позивача та відповідача.

В обґрунтування позову зазначено, що за результатами розгляду справи, встановлено, що ФОП ОСОБА_1 є розповсюджувачем продукції, на якій відсутній знак відповідності технічним регламентам, а також розповсюджувачем продукції, без декларацій про відповідність, а тому до ФОП ОСОБА_1 було застосовано штрафні санкції у розмірі 17000, 00 грн., які просять стягнути у судовому порядку.

08.07.2019 року, від Відповідача надійшов відзив на позов (а.с. 50-51), в якому Відповідач заперечує проти задоволення позову, в обґрунтування зазначає, що накладення на нього штрафу є необґрунтованим, а дії Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області упередженними та некваліфікованими, а тому просить суд скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про стягнення з нього штрафу у сумі 17000,0 грн. як таке, що не має жодних підстав.

Заяви чи клопотання від сторін.

06.08.2019 року від представника Позивача надійшли письмові пояснення, в яких Позивач наполягає на задоволенні позову (а.с. 75-78).

Інших заяв чи клопотань від сторін, до суду не надходило.

Інші процесуальні дії судом не вчинялись.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав зазначених у позові (а.с. 5-7).

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав зазначених у відзиві на позов.

Обставини справи.

На підставі наказу ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області за №1590 від 18.06.2018 р. та направлення на проведення перевірки №1219 від 18.06.2018 р. посадовим особам Управління захисту споживачів доручено провести з 18.06.2018 р. по 19.06.2018 р. планову перевірку характеристик продукції у ФОП ОСОБА_1 . Предмет перевірки: законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, засоби вимірювальної техніки.

За результатами проведення перевірки у ФОП ОСОБА_1 складено акт перевірки характеристик продукції № 556 від 19.06.2018 р. яким зафіксовано порушення, а саме пп. 16, 22, 28, 37, 57, 66, 68 Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016 №94, а також пп. 15, 21, 27, 36, 55, 60, 61, 66 Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 24.02.2016 №163, а саме на продукції (позиція 1 акту) на засобах вимірювальної техніки не нанесено знак відповідності технічним регламентам, не нанесено додаткове метрологічне маркування, продукція не супроводжується копіями декларацій про відповідність; на продукції (позиція 2 акту) на засобах вимірювальної техніки не нанесено знак відповідності технічним регламентам, не нанесено додаткове метрологічне маркування, згідно Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016 №94, продукція не супроводжується копіями декларацій про відповідність.

Листом №5124/05/25 від 21.06.2018 р., додатком до якого був Акт перевірки № 556 від 19.06.2018 р., ФОП ОСОБА_1 зобов`язано надати в строк до 23.07.2018 р. товарно-супровідну та технічну документацію на продукцію, яка перевірялася.

23 липня 2018 р. від ФОП ОСОБА_1 надійшов лист, додатком до якого була видаткова накладна №01/30/01 від 18.03.2018 р.

25 липня 2018 року було складено протокол №120 про виявленні порушення, що полягають у такому: розповсюдження продукції (позиції 1-2 акту перевірки №556 від 19.08.2018р., на якій відсутній знак відповідності технічним регламентам; розповсюдження продукції (позиції 1-2 акту перевірки №556 від 19.08.2018 р.) без декларації про відповідність. За виявлені порушення передбачається відповідальність згідно пп. 1, 3 ч. З ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»;

За результатами розгляду справи: акту перевірки №556 від 19.08.2018 р., протоколу № 120 від 25.07.2018 р., 01.08.2018 р. було прийнято постанову про накладення штрафних санкцій №129, якою за порушення вимог п. 1 ч. З ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» - розповсюдження продукції (позиції 1 - 2 акту перевірки № 556 від 19.06.2018 р.), на якій відсутній знак відповідності технічним регламентам та п. 3 ч. З ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» - розповсюдження продукції (позиції 1-2 акту перевірки № 556 від 19.06.2018 р.) без декларацій про відповідність, до ФОП ОСОБА_1 було застосовано штрафні санкції у розмірі 17000, 00 грн.

Постанову було вручено ФОП ОСОБА_1 14.08.2018 р., про що свідчить його власний підпис на постанові.

Станом на день подачі позову у ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області відсутні відомості про сплату ФОП ОСОБА_1 штрафу, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Джерела права й акти їх застосування.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Організація та порядок здійснення державного ринкового нагляду, а також державного контролю продукції під час її ввезення на митну територію України визначаються Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02.12.2012р. №2735-ІУ (із змінами і доповненнями).

Відповідно до Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області, затверджене наказом Держпродспоживслужби від 09.04.2019 року №295, Головне управління Держпродспоживслужби, відповідно до покладених на нього завдань у сфері здійснення державного ринкового нагляду, проводить перевірки характеристик продукції.

Згідно з абз. 8 ст. 1 Закону «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Статтею 3 Закону «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачено, що законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 10 Закону «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до повноважень органів ринкового нагляду, зокрема, належить проведення перевірок характеристик продукції.

Відповідно до ч. 5 ст. 23 Закону «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»

Згідно з ч. 6 ст. 23 Закону «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. У разі потреби органи ринкового нагляду для перевірки характеристик продукції можуть поєднувати невиїзні та виїзні перевірки

Частиною 10 ст. 23 Закону «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачено, що строк проведення виїзної перевірки характеристик продукції не може перевищувати у розповсюджувача цієї продукції двох робочих днів, у виробника такої продукції - трьох робочих днів. Продовження строку проведення виїзної перевірки не допускається.

Відповідно до ч. 17 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», за результатами перевірки характеристик продукції посадова особа, яка здійснює ринковий нагляд, складає акт відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Пунктом 1 ч. 1 ст. 24 Закону «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачено, що органи ринкового нагляду проводять планові перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів згідно із секторальними планами ринкового нагляду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом "а" пункту 2 частини першої цієї статті:

1) на початковому етапі перевірки об`єктами перевірки є:

а) наявність на продукції знака відповідності технічним регламентам (у тому числі ідентифікаційного номера призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам;

б) наявність супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам;

в) наявність декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом на відповідний вид продукції продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією;

2) на наступних етапах перевірки можуть бути проведені:

а) обстеження зразків відповідної продукції та ідентифікація виробника продукції;

б) відбір та експертиза (випробування) зразків продукції (у разі якщо є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам).

Відповідно до статті 28 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контролю якості нехарчової продукції», про обмежувальні (корегувальні) заходи щодо продукції, яка становить серйозний ризик, продукція не може вважатися такою, що становить серйозний ризик, за тих лише підстав, що існують можливості для досягнення більш високого рівня безпечності.

Згідно зі ст. 35 Закону України «Про Державний ринковий нагляд і контролю якості нехарчової продукції», про попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену небезпеку, що становить продукція, з метою зменшення ризику суспільним інтересам і запобігання завдання іншої шкоди органи ринкового нагляду вживають заходів щодо своєчасного попередження споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить відповідна продукція.

Для попередження споживачів (користувачів) відповідна інформація поширюються через засоби масової інформації та мережу інтернет.

Вимоги до засобів вимірювальної техніки та розроблений на основі Директиви 2014/32/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 26 лютого 2014 р. про гармонізацію законодавства держав-членів стосовно надання на ринку вимірювальних приладів, встановлений Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, яка затверджена Постановою КМУ від 24 лютого 2016 року №163.

Відповідно до п. 3 Постанови від 24 лютого 2016 року №163, надання на ринку та/або введення в експлуатацію засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам Технічного регламенту щодо суттєвих вимог до засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 квітня 2009 р. № 332, та введені в обіг до дня набрання чинності цією постановою, не може бути заборонено або обмежено з причин невідповідності таких засобів вимірювальної техніки вимогам затвердженого цією постановою технічного регламенту протягом строку дії, визначеного у сертифікаті відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, виданому в установленому порядку до набрання чинності Законом України від 5 червня 2014 р. № 1314-VІІ "Про метрологію та метрологічну діяльність".

Згідно з п. 8 Постанови від 24 лютого 2016 року №163, надання на ринку та/або введення в експлуатацію на території України будь-якого засобу вимірювальної техніки, що відповідає вимогам цього Технічного регламенту, не може бути заборонено з причин, які випливають з цього Технічного регламенту.

Відповідно до п. 16 Постанови від 24 лютого 2016 року №163, виробники протягом 10 років після введення засобу вимірювальної техніки в обіг зберігають технічну документацію та декларацію про відповідність.

Згідно з п. 22 Постанови від 24 лютого 2016 року №163, виробники, які вважають або мають підстави вважати, що засіб вимірювальної техніки, введений ними в обіг, не відповідає вимогам цього Технічного регламенту, повинні негайно вжити коригувальних заходів, необхідних для приведення засобу вимірювальної техніки у відповідність з встановленими вимогами, його вилучення з обігу або відкликання (в разі потреби). Крім того, якщо засіб вимірювальної техніки становить ризик, виробники повинні негайно повідомити про це органам державного ринкового нагляду (далі - органи ринкового нагляду), надати детальну інформацію, зокрема про невідповідність такого засобу та всі вжиті коригувальні заходи

Відповідно до п. 28 Постанови від 24 лютого 2016 року №163, імпортери повинні зазначати власне найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг), поштову адресу на засобі вимірювальної техніки або в супровідному документі і на пакуванні (у разі наявності) відповідно до пункту 31 додатка 1. Контактні дані повинні зазначатися відповідно до законодавства про мови.

Згідно з п. 37 Постанови від 24 лютого 2016 року №163, розповсюджувачі повинні забезпечувати такі умови зберігання чи транспортування засобу вимірювальної техніки під час його перебування під їх відповідальністю, що не ставлять під загрозу його відповідність суттєвим вимогам, установленим у додатку 1, та вимогам, установленим у відповідних додатках 3-12.

Відповідно до п. 57 Постанови від 24 лютого 2016 року №163, виробник шляхом нанесення знака відповідності ним самим або його уповноваженим представником вказує на те, що він бере на себе відповідальність за відповідність засобів вимірювальної техніки усім вимогам, які застосовуються до таких засобів та визначені у відповідних технічних регламентах, якими передбачене нанесення знака відповідності.

Згідно з п. 66 Постанови від 24 лютого 2016 року №163, додаткове метрологічне маркування повинно наноситься безпосередньо за знаком відповідності.

Знак відповідності та додаткове метрологічне маркування повинні супроводжуватися ідентифікаційним номером призначеного органу з оцінки відповідності, якщо такий орган залучався до здійснення контролю за виробництвом згідно з додатком 2.

Ідентифікаційний номер призначеного органу наноситься таким органом самостійно або відповідно до його інструкцій виробником чи уповноваженим представником виробника.

Ідентифікаційний номер залученого призначеного органу повинен бути незмивним або саморуйнуватися під час його видалення.

Відповідно до п. 68 Постанови від 24 лютого 2016 року №163, органи з оцінки відповідності призначаються відповідно до закону для виконання ними як третіми сторонами певних завдань з оцінки відповідності згідно з цим Технічним регламентом.

Висновки суду.

Як вбачається із Акту перевірки характеристик продукції № 556 від 19.06.2018 р. яким зафіксовано порушення, а саме пп. 16, 22, 28, 37, 57, 66, 68 Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016 №94, а саме на продукції (позиція 1 акту) на засобах вимірювальної техніки не нанесено знак відповідності технічним регламентам, не нанесено додаткове метрологічне маркування, продукція не супроводжується копіями декларацій про відповідність, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що згідно із змінами у технічному регламенті про маркування технічних приладів виробник підприємство «Новатор», яке входить до складу Укроборонпрому, мав змінити маркування на шкалі приладу за відповідністю до міжнародних стандартів або за умови неможливості здійснення цього додати до приладу декларацію відповідності.

Зміни у технічному регламенті жодним чином не стосувались змін технічних характеристик приладу, отже жодної загрози користувачеві прилад завдати не міг, про що свідчать сертифікати, видані за запитом підприємства «Новатор» на лічильники ЛК-15 (а.с. 53-57).

Як встановлено судом із пояснень Відповідача та неспростовано Позивачем, що інформація про зміни у технічному регламенті щодо маркування приладів жодним чином не була доведена до ФОП ОСОБА_1 , який про це дізнався під час перевірки.

Єдине, що міг зробити Відповідач, це припинити розповсюдження продукції на час з`ясування всіх обставин щодо маркування та отримання декларації відповідності, що і було їм зроблено.

Також, суд зазначає, що згідно з Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність від 01.01.2016р. внесення будь-яких змін та доповнень до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки не передбачено і вони є такими, що відповідають вимогам Технічного регламенту до закінчення дії чинних сертифікатів але не довше, ніж до 1 січня 2019 року, що підтверджується в постанові КМУ від 24 лютого 2016 року №163 «Про затвердження Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки», згідно з пунктом 3 якої, надання на ринку та/або введення в експлуатацію засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам Технічного регламенту щодо суттєвих вимог до засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 квітня 2009 р. № 332 (Офіційний вісник України, 2009 р., № 27, от. 905), та введені в обіг до дня набрання чинності цією постановою, не може бути заборонено або обмежено з причин невідповідності таких засобів вимірювальної техніки вимогам затвердженого цією постановою технічного регламенту протягом строку дії, визначеного у сертифікаті відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, виданому в установленому порядку до набрання чинності Законом України від 5 червня 2014 р. № 1314-УІІ "Про метрологію та метрологічну діяльність".

Крім того, відповідач мав в наявності сертифікат відповідності, виданий виробнику 17.12.2015 року, дійсний на момент проведення перевірки, тобто до 03.09.2018 року (а.с.55), сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, виданий 25.11.2015 року, також дійсний до 03.09.2018 року(а.с.56). Також відповідач надав суду копію Декларації про відповідність, отриману ним після перевірки від виробника вимірювальної техніки (а.с.52) та сертифікат перевірки типу, а саме відповідності вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженому Постановою КМУ від 24 лютого 2016 року №163, виданий 02.07.2018 року та дійсний до 2028 року (а.с.52,57).

Щодо продукції (позиція 2 акту, лічильника води Apator І JS1.6-02TCM 142/11-4832) на засобах вимірювальної техніки не нанесено знак відповідності технічним регламентам, не нанесено додаткове метрологічне маркування, згідно Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016 №94, продукція не супроводжується копіями декларацій про відповідність, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Позивач визначив, що цей прилад виготовлений ТОВ «Металпласт» Харківскої області, хоча в паспорті прилада вказано, що виробник завод «Apator PoWoGazSA», розташований у Польші.

Суд зазначає, що вимоги, щодо змін у техничному регламенті стосуються маркування лише тих приладів, маркування яких не відповідає міжнародним стандартам.

Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» прийнятому Верховною Радою України 22.06.2017 № 2119-VІІІ (далі «Закон»), зокрема, пунктом 4 Перехідних положень передбачено, що: «Вузли обліку та їх складові частини, включаючи засоби вимірювальної техніки, що використовуються для цілей комерційного, у тому числі розподільного, обліку комунальних послуг, а також прилади - розподілювачі теплової енергії, сертифіковані компетентним органом держави, зокрема члена Європейського Союзу, для застосування на території такої держави, не потребують обов`язкової сертифікації та оцінки відповідності в Україні.

Лічильніки «Apator» сертифіковані у країнах Європейського союзу, зокрема в Польші, про що свідчать додані відповідачем сертифікати (а.с. 59-70).

Отже, маркування на приладі цілком відповідає вимогам нового Технічного регламенту, отже жодних Декларацій відповідності або додаткового метрологічного маркування не потребує.

Згідно з пунктом 8 Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 р. № 163, надання на ринку та/або введення в експлуатацію на території України будь-якого засобу вимірювальної техніки, що відповідає вимогам цього Технічного регламенту, не може бути заборонено з причин, які випливають з цього Технічного регламенту.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог Позивача про стягнення штрафу у розмірі 17000,00 грн. з ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 251, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (вул. 7-а Пересипська, 6, м. Одеса, 65042) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення штрафу у розмірі 17000,00 грн. - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 16.08.2019 року.

Суддя Бутенко А.В.

.