Справа № 480/2312/19
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2019 р. Справа № 480/2312/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Діски А.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,

представника відповідача - Михно В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2312/19 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області) про визнання протиправним та скасування рішення №000065 про накладення штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачем у рамках проведення заходу контролю щодо позивачки не приймалось та не здійснювалось дій, рішень чи розпорядчих документів, передбачених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Позивачці не було повідомлено про проведення заходу контролю, не ознайомлено з підставами проведення заходу, не видано наказу чи іншого документу з найменуванням суб`єкта господарювання, щодо якого здійснюється захід та зазначенням предмету перевірки, не було складено акт та не винесено припис про усунення порушень. При цьому відповідачем направлялись вимоги про надання інформації про місце провадження діяльності, договорів, копій дозволу на розміщення зовнішньої реклами без належного обґрунтування з посиланням на нормативні акти.

Позивач вважає, що відповідач у своїй діяльності має керуватися саме вимогами Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Роз`яснення з цього приводу позивачкою отримані від Державної регуляторної служби України та Мінекономрозвитку. Таким чином, рішення про застосування до позивачки штрафу прийнято відповідачем з порушенням встановленого законом порядку, просить визнати його протиправним та скасувати.

Ухвалою суду від 27.06.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні 16.07.2019 року протокольною ухвалою суду не допущено до участі у розгляді справи представника позивача - ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що вона не є адвокатом. У зв`язку з цим, у підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву до 30.07.2019 року для надання позивачу можливості особистої участі у розгляді справи або через представника, який буде мати повноваження у відповідності до вимог закону.

Відповідач у письмовому відзиві позов не визнав. Пояснив, що спеціальним нормативним актом, який визначає засади рекламної діяльності є Закон України "Про рекламу". Відповідно до ст. 26 цього закону контроль за дотриманням законодавства про рекламу здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами. ГУ Держпродспоживслужби у Сумській області є територіальним органом Держпродспоживслужби, виконує завдання здійснення контролю дотримання вимог Закону України "Про рекламу".

Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2014 року № 693 (далі - Порядок № 693) встановлено, що за наявності ознак порушення законодавства про рекламу складається протокол, який є підставою для розгляду справи. Цим же порядком врегульовано прядок розгляду справ. Виявлення фактів порушення законодавства про рекламу закон не пов`язує з проведенням перевірок чи інших спеціальних заходів контролю, оформленням направлень на проведення перевірок повідомлень та актів перевірок.

Тому відповідач вважає, що при розгляді справи посадовою особою не порушено вимоги законодавства, а рішення про накладення на позивачку штрафу є обґрунтованим та законним (а.с.79-85).

Ухвалою суду від 30.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с.121).

У судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позову.

Суд, заслухавши представника відповідача, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована фізичною особою-підприємцем, вид діяльності - надання послуг перукарнями та салонами краси (а.с. 25-26).

В ході здійснення контролю за дотриманням порядку розповсюдження реклами та вимог до її змісту на території м. Суми 19.02.2019 року службовою особою ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області було встановлено, що у віконних отворах будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , де розміщений Центр лазерної косметології «ІНФОРМАЦІЯ_1» ФОП ОСОБА_1 , розміщені чотири засоби зовнішньої реклами у вигляді плакатів із текстом наступного змісту: «Центр лазерної косметології Лазерхауз Лазерная Эпиляция Золотой стандарт (0542) 706-001 www.laserhonse.com.ua», «Центр лазерної косметології Лазерхауз Лазерная Эпиляция Эксклюзив www.laserhousc.com.ua», «Центр лазерної косметології Лазерхауз NANO Эпиляция», «Центр лазерної косметології Лазерхауз Лазерная Косметология Лазерное омоложение Лазерное лечение угревой болезни Лазерное удаление сосудов».

Один плакат із текстом: «Центр лазерної косметології Лазерхауз Лазерная Косметология Лазерное омоложение Лазерное лечение угревой болезни Лазерное удаление сосудов» не містить текстового попередження «Самолікування може бути шкідливим для вашого здоров`я», який займає не менше 15 відсотків всієї реклами, що є порушенням ч.4 ст. 21 Закону України «Про рекламу».

Виявлений факт порушення було зафіксовано на фото та складено протокол про порушення законодавства про рекламу №000022 від 22.02.2019 року (а.с.86-88).

На адресу ФОП ОСОБА_1 було направлено вимогу №05.1-09/1616 від 28.02.2019 р., в якій зазначено встановлені порушення та зобов`язано позивача надати у термін до 18.03.2019 р. інформацію про вартість розповсюдженої реклами та інші докази по даній справі. Одночасно позивача повідомлено про наслідки неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості реклами. Дану вимогу направлено позивачу поштовим відправлення з рекомендованим повідомленням (а.с.92-93).

Позивач листом від 18.03.2019 року повідомила, що не згодна із виявленим порушенням законодавства про рекламу та не надала витребувану інформацію про вартість розповсюдженої реклами (а.с.94-97).

У відповідь на вказаний лист відповідач повідомив ФОП ОСОБА_1 листом №05.1- 09/2202 від 20.03.2019 року про законність вимог щодо витребуваної інформації відповідно до ст.26 Закону України «Про рекламу» та повторно повідомив про необхідність надання витребуваної інформації, в тому числі вартості розповсюдженої реклами. Даний лист направлено позивачу поштовим відправлення з рекомендованим повідомленням (а.с.98-99).

13.05.2019 року посадовою особою відповідача складено протокол №000054 про порушення законодавства про рекламу відносно ФОП ОСОБА_1 (а.с.91).

13.05.2019 року ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області винесено рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу №000056 (а.с.90).

15.05.2019 року на адресу ФОП ОСОБА_1 було направлено лист №05.1-09/3790, в якому повідомлено про початок розгляду відносно неї справи про порушення законодавства про рекламу в частині ненадання необхідної інформації та запрошено на розгляд справи по даному факту на 12.06.2019 року о 10:00 год., який направлено поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням (а.с.100-101).

За результатами розгляду матеріалів справи було встановлено факт порушення позивачем вимог ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу», та на підставі ч. 6 ст. 27 Закону України «Про рекламу» прийнято рішення №000065 від 12.06.2019 року про накладення штрафу в розмірі 1700,00 грн. (а.с.104).

Варто зазначити, що під час розгляду справи 12.06.2019 року була присутня представник позивача Ткаченко О.А . , про що свідчить копія протоколу засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу №000064 від 12.06.2019 року, проте в ході засідання витребовуваних документів також надано не було. Рішення одержано представником позивача особисто 12.06.2019 року (а.с.103-104).

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року №877-V (далі - Закон №877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 с. 2 Закону №877-V дія його поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного контролю, митного контролю на кордоні, державного експортного контролю, контролю за дотриманням бюджетного законодавства, банківського нагляду, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення.

Закон не містить тлумачення терміну "господарська діяльність", тому суд вважає необхідним виходити з його тлумачення, що надано у ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України: під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про рекламу" від 03.07.1996 року № 270/96-ВР (далі - Закон № 270/96-ВР) реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №270/96-ВР цей Закон регулює відносини, пов`язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України.

Відповідно до ст. 3 Закону №270/96-ВР законодавство України про рекламу складається з цього Закону та інших нормативних актів, які регулюють відносини у сфері реклами. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України про рекламу, застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №270/96-ВР контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, - щодо захисту прав споживачів реклами.

Відповідно до "Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року №667 (далі - Положення №667), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері.

Відповідно до п.п. 9 п. 4 Положення №667 Держпродспоживслужба здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, приймає рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження.

Відповідно до п. 7 Положення №667 Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону №270/96-ВР особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року №693 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу (далі - Порядок №693).

Відповідно до цього Порядку він регулює питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу.

Відповідно до п.п. 9 Порядку №693 підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Держспоживінспекції та її територіальних органів.

З аналізу наведених норм вбачається, що відповідач наділений повноваженнями контролю дотримання законодавства України про рекламу у сфері відносини, пов`язаних з її виробництвом, розповсюдженням та споживанням. При цьому, такий контроль не здійснюється у сфері господарської діяльності. Встановлені Законом України "Про рекламу" та Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу форми контролю не пов`язані з проведенням перевірок суб`єктів господарювання у будь-якій з встановлених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" форм, а полягають у виявленні порушень, фіксування таких фактів у протоколах та розгляд справ про порушення законодавства про рекламу.

За таких обставин, суд вважає правомірним твердження відповідача про те, що вимоги Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не застосовуються при розгляді справ про порушення законодавства про рекламу. Застосуванню підлягають норми спеціальних нормативних актів: Закону України "Про рекламу" та Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу.

Відповідно до копії протоколу про порушення законодавства про рекламу № 000022 від 28.02.2019 року та додатків до нього у вигляді фото рекламного засобу, відповідачем виявлено рекламні матеріали, що не містять обов`язкового попередження про можливі шкідливі наслідки для здоров`я від самолікування, яке має займати не менше 15 відсотків площі усієї реклами, що є порушенням вимог ч. 4 ст. 21 Закону №270/96-ВР. Крім того, позивачем не було пред`явлено обов`язкового дозволу виконавчого органу міської ради на розміщення зовнішньої реклами (а.с. 86-88).

Відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону №270/96-ВР реклама лікарських засобів, медичних виробів, методів профілактики, діагностики, лікування і реабілітації повинна містити текст попередження такого змісту: "Самолікування може бути шкідливим для вашого здоров`я", що займає не менше 15 відсотків площі (тривалості) всієї реклами. У рекламних матеріалах, виявлених відповідачем, міститься реклама лікувальної процедури та відсутнє передбачене законом попередження.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №270/96-ВР відповідачем вимогою від 28.02.2019 року витребувано у позивачки інформацію, необхідну для розгляду справи (а.с.92).

Листом від 18.03.2019 року позивач відмовила у наданні такої інформації (а.с.94-97). При цьому позивачка не заперечувала, що рекламодавцем реклами, відомості про яку відображені у протоколі про порушення законодавства про рекламу від 28.02.2019 року № 000022 є саме вона.

Відповідно до п. 1, ч. 2 ст. 27 Закону №270/96-ВР відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть рекламодавці, винні у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами.

Згідно з ч. 4 ст. 27 Закону №270/96-ВР центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладають штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдженої реклами.

Відповідно до ч. 6 ст. 27 Закону №270/96-ВР за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У зв`язку з неподанням позивачкою відомостей щодо вартості реклами відповідачем накладено на неї штраф у порядку, встановленому ч. 6 ст. 27 Закону №270/96-ВР в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1700,00 грн. (а.с.104).

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про накладення на позивачку штрафу № 000065 від 12.06.2019 року є правомірним, а позовні вимоги - необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Судом не можуть бути взяті до уваги листи Державної регуляторної служби України та Мінекономрозвитку, оскільки вони не встановлюють норм права і мають лише інформаційний характер, про що зазначається в самих цих листах (а.с.35-37,71).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем рішення про накладення на позивачку штрафу № 000065 від 12.06.2019 року винесено у порядку та у спосіб, встановлений законом, у межах повноважень та за наявності до того законних підстав, тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення №000065 від 12.06.2019 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.08.2019 року.

Суддя А.Б. Діска