Справа № 761/9101/19
Суддя: Мальцев Д. О.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/9101/19
Провадження № 2-а/761/249/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мальцева Д.О.,

за участю секретаря Фецяк Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Києва справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в місті Києві, третя особа - поліцейський Управління патрульної поліції в місті Києві ДПП сержант поліції Валуєв Андрій Михайлович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в місті Києві (далі по тексту - відповідач), третя особа - поліцейський Управління патрульної поліції в місті Києві ДПП сержант поліції Валуєв Андрій Михайлович (далі по тексту - третя особа), відповідно до якого просив скасувати постанову серії НК №703473 від 24.02.2019 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. як протиправну, а справу - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 703473 від 24.02.2019 ( далі по тексту - постанова), 24.02.2019 року о 21 год. 50 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом по вулиці Кирилівській, здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора додаткової секції, а саме червоний, чим порушив п. 8.7.3.з. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2. ст. 122 КУпАП. До позивача було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Проте позивач з вказаною постановою не погоджується, вважає її незаконною, прийнятою з порушенням норм чинного законодавства. Вказує, що в зазначеній справі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, що підтверджують наявність в діях позивача ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а єдиний наявний в матеріалах справи документ, а саме оскаржувана постанова є недопустимим доказом, складеним та оформленим з грубими порушеннями положень Конституції України, чинного законодавства та відповідних підзаконних актів, що регламентують діяльність патрульної поліції та порядок документування адміністративних правопорушень.

Так, позивача було зупинено працівниками патрульної поліції та на місці зупинки притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме за проїзд на заборонений сигнал світлофора, зокрема його правої додаткової секції - «стрілки», сигнал якої у вигляді зеленої стрілки дозволяє рух праворуч, а саме з вулиці Кирилівської на Подільський узвіз.

Разом з тим, позивач зазначає, що рухався у відповідності до ПДР України рухався на миготливий сигнал зеленої стрілки та, відповідно не мав змоги та, взагалі, не був зобов`язаний здійснювати екстрене гальмування перед світлофором.

Проте поліцейський ОСОБА_2 все одно склав постанову про адміністративне правопорушення та в той час, коли позивач ознайомлювався з її змістом, почав здійснювати не нього психологічний тиск, а саме кричати, щоб останній не читав постанову, а швидко підписував. Також поліцейський не дав змоги викласти позивачу стислі заперечення стосовно вказаної постанови.

При цьому, поліцейські поводились грубо, ображали позивача, погрожували застосуванням вогнепальної зброї в той час коли останній хотів отримати копію оскаржуваної постанови, порушували своїми діями та поведінкою вимоги Конституції України, принципи Закону України «Про Національну поліцію» та положення Присяги на вірність народу України. Крім того, залишили місце вчинення адміністративного правопорушення, так і не надавши позивачу копію оскаржуваної постанови, хоча останній під підпис вказав, що отримав її.

З врахуванням наведеного, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Від відповідача відзив не надходив.

Від третьої особи пояснення щодо позовної заяви не надходили.

07.03.2019 ухвалою суду відкрито провадження по справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку з викликом/повідомленням сторін, встановлено строки для надання заяв по суті справи.

24.04.2019 від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, справу просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин, враховуючи наявні в матеріалах справи відомості щодо належного повідомлення учасників справ про дату, час та місце проведення судового засідання, а також ту обставину, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи у відповідності до ст. 268, 286 КАС України, суд дійшов висновку про можливість продовження розгляду справи.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 24.02.2019 поліцейським Управління патрульної поліції в місті Києві ДПП сержант поліції Валуєвим Андрієм Михайловичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК№ 703473.

Відповідно до вказаної постанови, 24.02.2019 о 21 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Кирилівська, здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора додаткової секції, а саме червоний, чим порушив п. 8.7.3.з. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

До позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425, 00 грн.

В графі «До постанови додаються:» стоїть прочерк, не вказано про надання будь-яких доказів, які були враховані працівником поліції під час винесення оскаржуваної постанови.

В матеріалах справи наявна копія адвокатського запиту позивача до Управління патрульної поліції про надання постанови про накладення адміністративного стягнення та надання інформації щодо осіб та займаних посад патрульних поліцейських, отримана Управлінням 26.02.2019.

При цьому, з наданих ОСОБА_1 до матеріалів справи фотокопії оригіналу оскаржуваної постанови та її другого примірника, вбачається, що вказаний примірник було отримано позивачем лише 26.02.2019, про що свідчать відповідні записи, зроблені позивачем безпосередньо на вказаних процесуальних документах, а саме: на оригіналі оскаржуваної постанови в графі «Копію постанови мною отримано» зазначено «Копію постанови отримав. З правопорушенням не згоден». Далі вказана частина слова «Здійсн», яка закреслена та стоїть підпис позивача, нижче, від руки, під вказаною графою, позивачем зазначено, що «Копію постанови отримав 26.02.2019 року в Департаменті управління патрульної поліції м. Києва після надання адв. запиту» та наявний підпис позивача.

Така ж відмітка наявна безпосередньо на самій другому примірнику постанови, наданому до матеріалів справи позивачем.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, вказує, що в зазначеній справі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, що підтверджують наявність в діях останнього ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а єдиний наявний в матеріалах справи документ, а саме оскаржувана постанова є недопустимим доказом, складеним та оформленим з грубими порушеннями положень Конституції України, чинного законодавства та відповідних підзаконних актів, що регламентують діяльність патрульної поліції та порядок документування адміністративних правопорушень.

Суд, перевіряючи доводи позивача, встановив наступне.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 8.7.3.з ПДР України, вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

При цьому, згідно п. 8.7.3 ПДР України, сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків.

Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9. ПДР України).

Положеннями ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до ч. 1 ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачені частиною першою, другою, третьою та п`ятою статті 122 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

Згідно положень ч. 1, 3 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі по тексту - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, відповідно до п. 2 розділу IV Інструкції, зміст постанови по справі про адміністративне повинен відповідати ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

У випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Разом з тим, згідно норм ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Відповідно до ч.5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, в судовому засіданні встановлено, що поліцейський ОСОБА_2 був уповноважений розглянути справу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП та прийняти оскаржувану постанову.

Разом з тим, вивчивши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки наданими до матеріалів справи про адміністративне правопорушення доказами не підтверджується та обставина, що позивач порушив вимоги пп. з п. 8.7.3. ПДР України за що ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Так, досліджуючи зміст оскаржуваної постанови неможливо встановити на підставі яких саме доказів поліцейський ОСОБА_2. прийняв рішення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

При цьому, в графі «До постанови додаються:» стоїть прочерк, не вказано про надання будь-яких доказів, які були враховані працівником поліції під час винесення оскаржуваної постанови.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачу не було вручено другого примірника постанови після її проголошення на місці вчинення правопорушення, про що свідчить підпис позивача в графі «Копію постанови мною отримано» та примітка, написана власноруч позивачем під вказаною графою: «Копію постанови отримав 26.02.2019 року в Департаменті управління патрульної поліції м. Києва після надання адв. запиту», яка також наявна безпосередньо на самій копії постанови, наданій до матеріалів справи позивачем.

Жодних актів про те, що позивач відмовився отримувати примірник постанови, як і про те, що такий примірник направлявся позивачу, до матеріалів справи на надано.

Відповідач, в свою чергу, в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, встановлені в судовому засіданні обставини не спростував.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що зміст складеної поліцейським постанови не відповідає вимогам, передбаченим статтями 283 і 284, 285 КУпАП, у ній не наведено докази, на яких ґрунтується висновок поліцейського про вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, не зазначено мотиви відхилення доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів, крім того, відсутні докази про вручення такої постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення, або акт про відмову отримати постанову позивачем чи відмітка про направлення її останньому.

За таких обставин, суд, дійшов висновку, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується жодним доказом, а поліцейським, в порушенням вимог ст. 280, 283, 285 КУпАП, додатково не було встановлено чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, а відтак дії відповідача щодо прийняття рішення у формі постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП є неправомірними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Разом з тим, твердження позивача про зухвалу поведінку працівників поліції жодним доказом не підтверджується, відтак суд не бере їх до уваги як такі, що не ґрунтуються на наданих до матеріалів справи доказах.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, постанова серії НК №703473 від 24.02.2019 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. - підлягає скасуванню як така, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст. 9, 122, 251, 254, 258, 283-284 КУпАП, ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в місті Києві, третя особа - поліцейський Управління патрульної поліції в місті Києві ДПП сержант поліції Валуєв Андрій Михайлович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього транспорту, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №703473 від 24.02.2019, винесену поліцейським Управління патрульної поліції в місті Києві ДПП сержант поліції Валуєвим Андрієм Михайловичем про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення виді штрафу в розмірі 425,00 грн. - скасувати, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: