Справа № 826/8111/17
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 серпня 2019 року № 826/8111/17

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся Відділ державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області (далі - позивач) з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - відповідач), в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 16.06.2017 №955.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на відсутність правових підстав у відповідача для призначення перевірки та видачі спірного наказу. Позивач вважає наказ протиправним, оскільки підписаний першим заступником голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України, що суперечить пункту 22 постанови Кабінету Міністрів України №698 від 19.08.2015, оскільки виключним правом на прийняття рішення про призначення перевірки наділений керівник Державної архітектурно-будівельної інспекції України. Крім того, представник позивача повідомив, що оскаржуваний наказ суперечить статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України №698 від 19.08.2015.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2017 відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

В зв`язку з тимчасовим відстороненням від здійснення правосуддя судді, в провадженні якого перебувала адміністративна справа № 826/8111/17 та відповідно до розпорядження керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.05.2019 № 587 дану адміністративну справу передано на повторний автоматичний розподіл справ між суддями.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2019 визначено головуючим суддею для розгляду адміністративної справи №826/8111/17 суддю Шулежка В.П.

Ухвалою суду від 22.05.2019 адміністративну справу прийнято до провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано учасникам справи надати всі наявні документи та пояснення, які на їх думку мають значення для розгляду даної справи та підтверджують їх доводи, крім тих, що вже надані до матеріалів справи, а також необхідні докази, заяви, клопотання протягом п`яти днів з моменту отримання даної ухвали.

У матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що оскаржуваний наказ виданий на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені чинним законодавством, а тому підстави для його скасування відсутні. Крім того, відповідач стверджує, що доказів та обґрунтувань на підтвердження того, що у зв`язку з прийняттям відповідачем оскаржуваного рішення відбулось або відбудеться у майбутньому порушення прав чи інтересів позивача суду не надано.

Представник позивача подав відповідь на відзив, в якому вважає необґрунтованими заперечення відповідача та стверджував, що у відповідача були відсутні повноваження на проведення позапланової перевірки, просив розгляд справи проводити без його участі.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», підпункту 5 пункту 15 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №698 (далі - Порядок №698), на підставі Довідок про результати документальної перевірки від 13.06.2017 та від 15.06.2017, підпункту 3 пункту 15 Порядку №698, на підставі звернення ОСОБА_1 від 16.06.2017 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано наказ від 16.06.2017 №955 про проведення позапланової перевірки з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження відділом державного архітектурно-будівельного контролю Чорноморської міської ради містобудівної діяльності.

Незгода позивача із вказаним наказом зумовила його звернення до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до вимог статті 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З метою здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду головні інспектори будівельного нагляду:

1) перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об`єктами нагляду;

2) витребовують від органів державної влади, фізичних та юридичних осіб документи і матеріали щодо предмета нагляду, одержують інформацію з автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз даних, створених органами державної влади;

3) мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів, приміщень, документів та матеріалів, необхідних для здійснення нагляду;

4) вимагають від органів державного архітектурно-будівельного контролю проведення перевірок у разі наявності ознак порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

5) залучають у разі потреби до здійснення нагляду фахівців підприємств, установ, організацій, контрольних і фінансових органів.

Механізм здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №698 (далі - Порядок №698), який затверджений відповідно до вимог частини 2 статті 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Пунктом 2 Порядку №698 передбачено, що нагляд здійснюється Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок. Перевірки проводяться головним інспектором будівельного нагляду або кількома головними інспекторами будівельного нагляду.

Згідно з вимогами пунктів 14-16 Порядку №698 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена квартальним планом роботи Держархбудінспекції. Позапланова перевірка проводиться з виїздом на об`єкт нагляду.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

1) подання об`єктом нагляду письмової заяви про проведення перевірки щодо нього;

2) перевірка виконання об`єктом нагляду припису головного інспектора будівельного нагляду;

3) обґрунтоване звернення фізичної чи юридичної особи про порушення їх прав, визначених законодавством, об`єктом нагляду під час виконання ним повноважень у сфері містобудівної діяльності;

4) письмова вимога правоохоронних органів про проведення перевірки;

5) виявлення за результатами камеральної чи документальної перевірки відомостей про порушення об`єктом нагляду вимог законодавства під час виконання ним повноважень у сфері містобудівної діяльності.

Позапланова перевірка проводиться на підставі наказу Держархбудінспекції та направлення на проведення перевірки за формою згідно з додатком 1. Під час проведення позапланової перевірки з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для її проведення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного наказу, позапланова перевірка призначена на підставі звернення ОСОБА_1 від 16.06.2017, а предметом перевірки є перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження відділом державного архітектурно-будівельного контролю Чорноморської міської ради містобудівної діяльності.

Також в матеріалах справи наявні копії довідок про результати документальної перевірки від 13.06.2017 та від 15.06.2017, які слугували підставою для винесення оскаржуваного наказу про проведення позапланової перевірки.

Наведене спростовує доводи позивача стосовно того, що наказ не містить переліку питань, необхідність яких стала підставою для проведення зазначеної перевірки та які будуть предметом перевірки.

Стосовно тверджень позивача про протиправність оскаржуваного наказу з огляду на його підписання першим заступником голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог підпунктів 18, 23 пункту 11 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294, Голова Держархбудінспекції розподіляє обов`язки між своїми заступниками; підписує накази Держархбудінспекції.

Згідно з вимогами пункту 3.3 Розподілу функціональних обов`язків та повноважень між Головою Держархбудінспекції, його першим заступником та заступником, затвердженого наказом відповідача від 13.04.2017 №607, заступник Голови Держархбудінспекції, зокрема, підписує накази Держархбудінспекції про призначення позапланових перевірок з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, організовує контроль за їх виконанням.

Крім того, згідно схеми заміщення Голови Держархбудінспекції, його першого заступника та заступника разі їх тимчасової відсутності, у разі відсутності першого заступника його функціональні обов`язки виконує перший заступник голови Держархбудінспекції, тобто ОСОБА_2 .

Як зазначив відповідач та підтверджується наявними матеріалами справи, станом на 16.06.2017 посада голови Держархбудінспекції була вакантною, а відтак суд вважає правомірним оформлення та підписання оскаржуваного наказу у повній відповідності до посадових обов`язків першим заступником голови Держархбудінспекції.

Щодо доводів позивача про проведення позапланової комплексної перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Статтею 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що внесення одного й того самого суб`єкта господарювання до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) різних органів державного нагляду (контролю) є підставою для проведення щодо такого суб`єкта господарювання комплексного планового заходу державного нагляду (контролю).

Водночас, в даному випадку перевірку позивача доручено провести Департаменту дозвільних процедур та Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, тобто одному органу державного нагляду, однак різним його структурним підрозділам.

За таких обставин, доводи позивача стосовно того, що відповідачем призначено комплексний захід державного нагляду спростовуються наведеними вище нормами чинного законодавства.

З урахуванням наведеного в сукупності, суд приходить до висновку про правомірність прийняття оскаржуваного наказу та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку позивачем в порядку виконання обов`язку, встановленого частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, не доведено суду достовірності своїх доводів, які покладені в основу позову.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів правомірність прийняття спірного рішення.

Натомість позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

За таких обставин суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно, враховуючи те, що у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Відділу державного архітектурно-будівельної контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області (68003, Одеська область, м. Чорноморськ, просп. Миру, 33) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко