Справа № 580/1440/19
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року справа № 580/1440/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Горбатюк С.В.,

представника позивача приватного сільськогосподарського підприємства «Нива» - адвоката Капітоненка А.Ю. (за ордером),

представника відповідача Головного управління ДФС у Черкаській області - Каландирця А.В. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного сільськогосподарського підприємства «Нива» до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось приватне сільськогосподарське підприємство «Нива» з адміністративним позовом до ГУ ДФС в Черкаській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача:

- від 08.04.2019 № ;

- від 09.04.2019 № ;

- від 10.04.2019 № ;

- від 10.04.2019 № ;

- від 10.04.2019 № ;

- від 10.04.2019 № ;

- від 10.04.2019 № .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято відповідачем всупереч положень Податкового кодексу України на підставі висновків акту про результати документальної планової виїзної перевірки приватного сільськогосподарського підприємства «Нива» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, валютного за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 по 31.12.2018, які не відповідають фактичним обставинам справи, а тому є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача до зали судового засідання прибув, проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, додатково зазначив, що висновки перевірки з питань дотримання позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства ґрунтуватися на всебічному дослідженні доказів реальності господарських операцій позивача з ТОВ «Лінк-2К», ТОВ «Агата ЛТД», ТОВ «Нікс Консалтинг», ТОВ «Агро Хорса» при здійснені операцій з поставки товарів. В акті перевірки позивача податковим органом правомірно наведено висновок про порушення норм Податкового кодексу України та відповідно до вимог п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 вказаного кодексу прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Черкаській області 20.03.2019 проведено документальну планову виїзну перевірку приватного сільськогосподарського підприємства «Нива» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, валютного за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 та складено акт про її результати № 91/23-00-14-0807/03793478, в якому зазначено про порушення позивачем:

1. п.п.44.1 ст.44, 185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.3, п.198.5 ст.198 п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого ПСП «Нива» занижено податок на додану вартість всього у розмірі 193434 грн, в тому числі: за січень 2016 року на 68 грн; за вересень 2016 року на 9673 грн; за грудень 2016 року на 26523 грн; за січень 2017 року на 20537 грн; за лютий 2017 року на 26302 грн; за березень 2017 на 1677 грн; за квітень 2017 року на 1648 грн; зa травень 2017 року на 1571 грн; за серпень 2017 року на 56936 грн; за вересень 2017 року на 6342 грн; за жовтень 2017 року на 9867 грн; за листопад 2017 року на 1178 грн.; за грудень 2017 року на 1568 грн; за січень 2018 року на 687 грн; за лютий 2018 року на 1127 грн; за березень 2018 року на 1310 грн; за липень 2018 року на 17092 грн; за жовтень 2018 року на 2570 грн та за грудень 2018 року на 6758 грн;

2. п.209.2, п.209.3, ст.209 Податкового кодексу України, п.3 Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках, затвердженого постановою КМ України від 12.01.2011 №11, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість по спеціальній декларації на загальну суму 312442 грн, де:

- 62490 грн до державного бюджету, в тому числі: 5656 грн за березень 2016 року; 10788 грн за травень 2016 року; 10644 грн за червень 2016 року; 5868 грн за липень 2016 року; 5093 грн за вересень 2016 року; 11387 грн за жовтень 2016 року; 5088 грн за листопад 2016 року; 7966 грн за грудень 2016 року;

- 249952 грн на спеціальний рахунок, в тому числі: 22622 грн за березень 2016 року; 43152 грн за травень 2016 року; 42574 грн за червень 2016 року; 23470 грн за липень 2016 року; 20374 грн за вересень 2016 року; 45548 грн за жовтень 2016 року; 20350 грн за листопад 2016 року, 31862 грн за грудень 2016 року;

3. п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, ПСП «Нива» не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкових накладних з податку на додану вартість на загальну суму 120002,66 грн;

4. пп.212.3.4 п.212.3 ст.212 Податкового Кодексу України, в результаті чого реалізоване пальне без реєстрації платником акцизного податку на загальну суму 150863 грн, в тому числі: за січень 2017 року на 6662 грн; за лютий 2017 року на 7756 грн; за березень 2017 року на 8089 грн; за квітень 2017 на 9889 грн; за травень 2017 року на 9426 грн; за червень 2017 року на 8044 грн; за липень 2017 року на 5982 грн; за серпень 2017 року на суму 18922 грн, за вересень 2017 року на 15424 грн, за жовтень 2017 року на 6409 грн, за листопад 2017 року на 7067 грн, за грудень 2017 року на 9405 грн, за січень 2018 року на 4120 грн, за лютий 2018 року на 6760 грн, за березень 2018 року на суму 7558 грн, за квітень 2018 року на 3819 грн, за травень 2018 року на 4134 грн, за червень 2018 року на 5847 грн, та за липень 2018 року на 5550 грн;

5. п.223.2. ст.223 Податкового кодексу України в результаті чого не подано податкові декларації з акцизного податку за січень - грудень 2017 року та за січень - липень 2018 року;

6. пп.266.2.1, п.266.2, п.п.266.5.1, п.266.5., п.п.266.3.3, п.266.3 ст.266 Податкового кодексу України, ПСП «Нива» занижено суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в загальній сумі 1793,02 грн, в тому числі: за 2016 рік у сумі 297,65 грн (за І кв. - 74,41 грн, за ІІ кв. - 74,41 грн, за ІІІ кв. - 74,41 грн, за IV кв. - 74,42 грн), за 2017 рік у сумі 691,20 грн (за І кв. - 172,80 грн, за ІІ кв. - 172,80 грн, за ІІІ кв. -172,80 грн, за IV кв. - 172,80 грн), за 2018 рік у сумі 804,17 грн (за І кв. - 201,04 грн, за ІІ кв. 8 - 201,04 грн, за ІІІ кв. - 201,04 грн, за IV кв. - 201,05 грн);

7. абз.2 д.57.1 ст.57, пп.164.217 «е», пп.164.2.20 п.164.2 ст.164; п.164.5 ст.164, пп. 168.1.1, пп.168.1.2 та пп.168.1.4 п.168.1 ст.168, п.176.2 «а» ст.176 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб за 2018 рік в сумі 144301,83 грн;

8. пп.1.2, пп.1.3, пп.1.4 та пп.1.6 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов`язання по військовому збору за 2018 рік на загальну суму 9688,16 грн.

На підставі акту перевірки, Головним управлінням ДФС у Черкаській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 08.04.2019 № , яким позивачу визначено грошове зобов`язання з військового збору на загальну суму 9688,16 грн, в тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 7266,13 грн та нараховано пеню в розмірі 2919,04 грн;

- від 09.04.2019 № , яким позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 144301,81 грн, в тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 108226,38 грн та нараховано пеню в розмірі 40675,64 грн;

- від 10.04.2019 № , яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 1495,37 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції в сумі 373,84 грн;

- від 10.04.2019 № , яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 505808 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції в сумі 126452 грн;

- від 10.04.2019 № , яким до позивача, у зв`язку з не здійсненням реєстрації накладних з податку на додану вартість в ЄРПН, застосовано штраф у сумі 60001,33 грн;

- від 10.04.2019 № , яким до позивача, у зв`язку з не поданням податкових декларацій з акцизного податку застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 3230грн;

- від 10.04.2019 № , яким до позивача, у зв`язку з реалізацією пального без реєстрації платником акцизного податку застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 150863 грн.

Вважаючи, що висновки перевірки не відповідають фактичним обставинам, податкові повідомлення-рішення прийняті всупереч вимог чинного законодавства України, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 67 Конституції України (№ 254к/96-ВР) закріплено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI.

Щодо правомірності податкових повідомлень-рішень від 08.04.2019 № яким позивачу визначено грошове зобов`язання з військового збору та від 09.04.2019 №, яким позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, суд зазначає таке.

В загальну суму податкового повідомлення-рішення від 09.04.2019 № ввійшло чотири порушення податкового законодавства, встановлених під час проведення документальної перевірки, а саме:

1. порушення щодо не включення до складу оподатковуваного місячного доходу директора (засновника) підприємства ОСОБА_1 вартості пального, запчастин та послуг по обслуговуванню транспортного засобу марки «AUDI Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є ОСОБА_1 . Вказане порушення призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 15645,41 грн (ст. 89-91 Акту);

2. порушення щодо не включення до складу оподатковуваного місячного доходу працівників ПСП «Нива» вартості безоплатно отриманої кореспонденції (періодичних видань). Вказане порушення призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 2531,69 грн (ст. 91-92 Акту);

3. порушення щодо незастосування коефіцієнта передбаченого п.164.5 ст.164 Податкового кодексу України при видачі сільськогосподарської продукції в рахунок орендної плати за земельний пай. Вказане порушення призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 2525,24 грн. (ст. 96-97 Акту);

4. порушення щодо не включення до складу оподатковуваного місячного доходу директора (засновника) підприємства ОСОБА_1 коштів, які перераховувались ПСП «Нива» в рахунок погашення кредитних зобов`язань ОСОБА_1 перед ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК». Вказане порушення призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 123599,49 грн (ст. 93-96 Акту).

Відповідно до ч. 1 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позовна заява ПСП «Нива» містить вимогу щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 09.04.2019 № в повному обсязі. Разом з тим, в позовній заяві жодним чином не обґрунтована протиправність нарахувань за вище вказані порушення №1, №2 та № 3, а наводиться обґрунтування лише щодо порушення № 4.

Факт порушення № 4, що полягає у не включенні до складу оподатковуваного місячного доходу директора (засновника) підприємства ОСОБА_1 коштів, які перераховувались ПСП «Нива» в рахунок погашення кредитних зобов`язань ОСОБА_1 перед ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» також вказаний факт підтверджується рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06.09.2018 у справі № 823/2288/18 та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2018, якою залишено без змін рішення першої інстанції про відмову у задоволенні позову ПСП «Нива», що набрало законної сили та відповідно до ст. 78 КАС України не потребує доказування.

Що стосується оскарження податкового повідомлення-рішення від 10.04.2019 № , якими позивачу зокрема збільшено суми грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, суд вказує на таке.

За період з 01.01.2016 по 31.12.2018 ПСП «Нива» задекларовано податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 5951,12 грн.

Перевіркою повноти визначення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 встановлено його заниження всього в сумі 1793,02 грн, в тому числі: за 2016 рік у сумі 297,65 грн, за 2017 рік у сумі 691,20 грн та за 2018 рік у сумі 804,17 грн.

Перевіркою достовірності відображених показників у поданих деклараціях податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 у сумі 5951,12 грн встановлено на підставі таких документів: декларацій податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, договору купівлі-продажу житлового будинку, документу на право власності, даних рахунку 10 «Основні засоби», 15 «Капітальні інвестиції», 13 «Нарахування зносу», 23 «Виробництво», єдиний реєстр податкових накладних, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, рішення Лукашівської сільської ради.

Відповідно до ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт. Платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально. Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних .та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року; за 1 кв. метр бази оподаткування».

Згідно інвентарної картки №3397, даних бухгалтерського обліку по рахунках 103 «Будинки та споруди», 152 «Придбання (виготовлення) основних засобів» на балансі ПСП «Нива» обліковуються основні засоби, а саме: магазин, приміщення адміністративного будинку. Згідно рахунку 103 «Будинки та споруди» обліковується магазин первісною (балансовою) вартістю 39080 грн, загальною площею 76 кв.м. Згідно інвентарної картки №33, акта про введення в експлуатацію від 01.01.1974 та рахунку 103 «Будинки та споруди» обліковується приміщення адміністративного будинку первісною (балансовою) вартістю 256480 грн, загальною площею 140 кв.м.

Відповідно до поданих декларацій ПСП «Нива» оподатковано податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме: за 2016 рік (магазин: за даними платника - 0, за даними перевірки - 104,73, відхилення - 104,73) та (приміщення адмінбудинку за даними платника - 0, за даними перевірки - 192,92, відхилення - 192,92); за 2017 рік (магазин: за даними платника - 0, за даними перевірки - 243,20, відхилення - 243,20) та (приміщення адмінбудинку за даними платника - 0, за даними перевірки - 448,00, відхилення - 448,00); за 2018 рік (магазин: за даними платника - 0, за даними перевірки - 282,95, відхилення - 282,95) та (приміщення адмінбудинку за даними платника - 0, за даними перевірки - 521,22, відхилення - 521,22).

Рішенням Лукашівської сільської ради від 13.07.2015 №45-4/VII «Про місцеві податки і збори на 2016 рік» встановлено ставку податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебуває у власності юридичних осіб в розмірі 0,1% від мінімальної заробітної плати встановленої Законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв.м. бази оподаткування.

Рішенням Лукашівської сільської ради від 08.07.2016 № 8-3/VII «Про місцеві податки і збори на 2017» встановлено ставку податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебуває у власності юридичних осіб в розмірі 0,1% від мінімальної заробітної плати встановленої Законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв.м. бази оподаткування.

Рішенням Лукашівської сільської ради від 22.06.2017 №14-1/VII «Про місцеві податки і збори на 2018» встановлено ставку податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебуває у власності юридичних осіб в розмірі 0,1% від мінімальної заробітної плати встановленої Законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв.м. бази оподаткування.

Підприємство має у власності станом на 01.01.2016 по 31.12.2018 - 216 кв.м. нерухомого майна, тому податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки становить: у 2016 році - 297,65 грн, у 2017 році - 691,20 грн та у 2018 році - 804,17 грн.

Враховуючи викладене, в порушення пп.266.2.1, п.266.2, пп.266.5.1, п.266.5, пп.266.3.3, п.266.3 ст.266 Податкового кодексу України, ПСП «Нива» занижено суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016-2018 роки в загальному розмірі 1793,02 грн.

Стосовно правомірності податкового повідомлення-рішення № , яким позивачу нараховано штрафні (фінансові) санкції, за не реєстрацію накладних з податку на додану вартість в ЄРПН, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Пунктом 120.-1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України встановлено, що відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені |тим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Перевіркою встановлено, що ПСП «Нива» не зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 120002,66 грн, в тому числі за 2016 рік: вересень на 9672,83 грн, грудень на 26522,76 грн; за 2017 рік: січень на 1110,33 грн, лютий на 1292,67 грн, березень на 1348,34 грн, квітень на 1648,17 грн, травень на 1571,00 грн, червень на 21705,80 грн, липень на 10288,02 грн, серпень на 3153,67 грн, вересень на 6341,82 грн, жовтень на 9867,52 грн, листопад на 1177,83 грн, грудень на 1567,50 грн; за 2018 рік: січень на 686,67 грн, лютий на 1126,67 грн, березень на 1259,67 грн, квітень на 636,50 грн, травень на 10928,99 грн, червень на 2345,43 грн, липень на 3180,64 грн та за жовтень на 2570 грн.

Дата виписки податкової накладної від 30.09.2016 на загальну суму 58037 грн, у т.ч. ПДВ 9672,83 грн, від 01.12.2016 на загальну суму 6149,24 грн, у т.ч. ПДВ 1024,87 грн, від 31.12.2016 на загальну суму 152987,31 грн, у т.ч. ПДВ 25497,89 грн, від 31.01.2017 на загальну суму 6662,00 грн, у т.ч. ПДВ 1110,33 грн, від 28.02.2017 на загальну суму 7756,00 грн, у т.ч. ПДВ 1292,67 грн, від 31.03.2017 на загальну суму 8089,00 грн, у т.ч. ПДВ1348,17 грн, від 30.04.2017 на загальну суму 9889,00 грн, у т.ч. ПДВ 1648,17 грн, від 31.05.2017 на загальну суму 9426,00 грн, у т.ч. ПДВ 1571,00 грн, від 30.06.2017 на загальну суму 8044,00 грн, у т.ч. ПДВ 1340,67 грн, від 30.06.2017 на загальну суму 122190,78 грн, у т.ч. ПДВ 20365,13 грн, від 04.07.2017 на загальну суму 21906,75 грн, у т.ч. ПДВ 3651,13 грн, від 24.07.2017 на загальну суму 33839,36 грн, у т.ч. ПДВ 5639,89 грн, від 31.07.2017 на загальну суму 5982,00 грн, у т.ч. ПДВ 997,00 грн, від 31.08.2017 на загальну суму 18922,00 грн, у т.ч. ПДВ 3153,67 грн, від 25.09.2017 на загальну суму 22626,90 грн, у т.ч. ПДВ 3771,15 грн, від 30.09.2017 на загальну суму 15424,00 грн, у т.ч. ПДВ 2570,67 грн, від 25.10.2017 на загальну суму 52796,10 грн, у т.ч. ПДВ 8799,35 грн, від 31.10.2017 на загальну суму 6409,00 грн, у т.ч. ПДВ 1068,17 грн, від 30.11.2017 на загальну суму 7067,00 грн, у т.ч. ПДВ 1177,83 грн, від 31.12.2017 на загальну суму 9405,00 грн, у т.ч. ПДВ 1567,50 грн, від 31.01.2018 на загальну суму 4120,00 грн, у т.ч. ПДВ 686,67 грн, від 28.02.2018 на загальну суму 6760,00 грн, у т.ч. ПДВ 1126,67 грн, від 31.03.2018 на загальну суму 7558,00 грн, у т.ч. ПДВ 1259,67 грн, від 30.04.2018 на загальну суму 3819,00 грн, у т.ч. ПДВ 636,50 грн, від 25.05.2018 на загальну суму 36179,40 грн, у т.ч. ПДВ 6029,90 грн, від 31.05.2018 на загальну суму 29394,55 грн, у т.ч. ПДВ 4899,09 грн, від 30.06.2018 на загальну суму 14072,56 грн, у т.ч. ПДВ 2345,43 грн, від 30.07.2018 на загальну суму 13533,83 грн, у т.ч. ПДВ 2255,64 грн, від 31.07.2018 на загальну суму 5550,00 грн, у т.ч. ПДВ 925,00 грн, від 31.10.2018 на загальну суму 15000,00 грн, у т.ч. ПДВ 2500,00 грн, від 31.10.2018 на загальну суму 420,00 грн, у т.ч. ПДВ 70,00 грн.

Враховуючи викладене, в порушення вимог п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, ПСП «Нива» не зареєстровано в ЄРПН податкових накладних з податку на додану вартість на загальну суму 120002,66 грн.

Що стосується оскарження податкових повідомлень-рішень від № та № , якими до позивача, у зв`язку з не поданням податкових декларацій з акцизного податку та у зв`язку з реалізацією пального без реєстрації платником акцизного податку застосовано штрафні (фінансові) санкції, судом встановлено таке.

За період з 01.01.2016 по 31.12.2018 ПСП «Нива» не декларувало акцизного податку.

Реалізація пального для цілей розділу VI Податкового кодексу України - це будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі будь-яких господарських та цивільно-правових договорів, окрім договорів зберігання, або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, та те, що на умовах договору підряду здійснюється передача (відпуск) пального від замовника до підрядника (ст.837, ст.840 Цивільного кодексу України), то така операція у розумінні абзацу другого пп.14.1.212 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу є операцією з реалізації пального.

Суб`єкт господарської діяльності, який здійснюватиме будь-які операції, визначені пп.14.1.212 п.14.1. ст.14 Кодексу, є особою, яка реалізує пальне, і згідно з пп.212.1.15 п.212.1 ст.212 Кодексу є платником акцизного податку.

Таким чином, особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального (пп.212.3.4 п.212.3 ст.212 Кодексу).

З 01.01.2016 набрав чинності Закон України від 24.12.2015 №909-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» (далі - Закон №909), яким, зокрема:

- розширено перелік платників акцизного податку за рахунок включення осіб, які здійснюють реалізацію пального (пп.212.1.15 п.212.1 ст.212 Кодексу), та визначено порядок їх реєстрації контролюючими органами;

- визначено порядок здійснення електронного адміністрування реалізації пального (ст.232 Кодексу) та порядок складання акцизних накладних при реалізації пального та їх реєстрації у Єдиному реєстрі акцизних накладних (ст.231 Кодексу).

Відповідно до п.1 розділу II «Прикінцеві положення» Закону №909, п.58 розділу І Закону №909 (щодо доповнення ст.231, ст.232 Кодексу) стосовно запровадження акцизних накладних при реалізації пального, Єдиного реєстру акцизних накладних та системи електронного адміністрування реалізації пального, набирає чинності з 01.03.2016.

При проведенні перевірки, встановлено безкоштовну передачу ПСП «Нива» пального для заправки техніки, що належить фізичним особам (наведено у пп.3.1.2.1 п.3.1.2 розділу III Акта перевірки).

Так, ПСП «Нива», у відповідності до договору оренди легкового автотранспортного засобу від 25.12.2016 №б/н укладеного з фізичною особою ОСОБА_1 , реалізувала пального на транспортний засіб «AUDI Q7».

Всього, у періоді з січня 2017 року по липень 2018 року витрачено на забезпечення легкового транспортного автомобіля марки «AUDI Q7» пальним на загальну суму 150863 грн.

В порушення пп.212.3.4 п.212.3 ст.212 Податкового кодексу України, реалізовано пальне, без реєстрації платником акцизного податку на загальну суму 150863 грн.

Відповідно до п.223.2. ст.223 Податкового кодексу України, платник податку з підакцизних товарів (продукції), вироблених або переобладнаних на митній території України; імпортер алкогольних напоїв та тютюнових виробів; суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, який здійснює реалізацію підакцизних товарів; оптовий постачальник електричної енергії подає щомісяця не пізніше 20 числа наступного періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.

На порушення вимог п.223.2, ст.223 Податкового кодексу України, ПСП «Нива» податкові декларації з акцизного податку: за січень - грудень 2017 року та січень - липень 2018 року не подавало.

Підставами для прийняття податкового повідомлення-рішення від 10.04.2019 №, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість, стали висновки акту перевірки про завищення позивачем за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 12663972 грн за операціями з ТОВ «Лінк-2К», ТОВ «Агата ЛТД», ТОВ «Нікс Консалтинг», ТОВ «Агро Хорса» при здійснені операцій з поставки товарів.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.2ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених правових норм для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Положеннями п. 201.1 ст. 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, податкові накладні складені з порушенням вимог діючого законодавства, не можуть вважатися документами, підтверджуючими право покупця на включення до податкового кредиту сум ПДВ.

Наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до Кодексу необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для включення до складу податкового кредиту сум ПДВ.

Згідно з п. 201.7 ст. 201 Кодексу податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Первинні документи для надання їм юридичної сили повинні мати обов`язкові реквізити, передбачені ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

У іншому випадку, відповідно до норм податкового законодавства у платника податків не виникає права відносити до складу податкового кредиту, витрати без належних на те документів, обов`язковість заповнення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частиною 1 статті 9 вказаного Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Виходячи з вищенаведеного, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Так, проведеною податковим органом перевіркою встановлено порушення позивачем норм податкового законодавства.

Аналізуючи висновки відповідача, викладені в акті перевірки, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до такого.

Підставами для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 10.04.2019 № стали висновки відповідача про завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість при здійснені операцій з купівлі товарів у ТОВ «Лінк-2К», ТОВ «Агата ЛТД», ТОВ «Нікс Консалтинг», ТОВ «Агро Хорса».

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Лінк-2К», суд зазначає таке.

У відповідності до даних, що містяться в акті перевірки ПСП «Нива», у березні 2016 року, внаслідок взаємовідносин з ТОВ «Лінк-2К» сформувало податковий кредит з податку на додану вартість у розмірі 28278,33 грн. До перевірки додано договір постачання товарів №3 від 25.02.2016 укладений між ТОВ «Лінк-2К» (Постачальник) в особі директора ОСОБА_2 , і ПСП «Нива» (Покупець) в особі директора - ОСОБА_1 . До перевірки також надано рахунок-фактуру від 01.03.2016 № 01/03 та видаткову накладну № РН-0103 від 01.03.2016. У відповідності до вказаних документів у ТОВ «Лінк-2К» придбано жмих соняшниковий на суму 169670,00 грн, у тому числі ПДВ - 28278,33 грн. У Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстровано податкову накладну від 01.03.2016 № 5 на поставку від ТОВ «Лінк-2К» на адресу ПСП «Нива» жмиху соняшникового на загальну суму 169670,00 грн, у тому числі ПДВ - 28278,33 грн.

Проте, проведеними в ході перевірки заходами відповідачем встановлено, що у ТОВ «Лінк-2К» відсутній рух активів, зобов`язань чи власного капіталу у процесі здійснення господарських операцій, відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, а саме: відсутність працюючих осіб, відсутні основні фонди (необхідні для здійснення операцій), відсутність реального ланцюга постачання реалізованих ТМЦ; дата рахунку-фактури та видаткової накладної (01.03.2016), які є похідними для формування ТТН з її датою 27.02.2016 є об`єктивним порушенням порядку формування первинних документів, відсутність законного (легального) джерела походження, придбаних товарів по ланцюгу постачання від контрагентів-постачальників, відображених як реалізованих, контрагенту - ТОВ «Лінк-2К», що свідчить про порушення податкового законодавства та залучення суб`єкта до схеми формування штучного податкового кредиту для покупців; маніпулювання податковою звітністю шляхом підміни товару, згідно даних ЄРПН встановлено невідповідність номенклатури придбаних та реалізованих товарів по ланцюгу постачання.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Агата ЛТД», судом встановлено таке.

У відповідності до даних, що містяться в акті перевірки ПСП «Нива», у період з квітня по червень 2016 року, в наслідок взаємовідносин з ТОВ «Агата ЛТД» сформувало податковий кредит з податку на додану вартість у розмірі 107158,66 грн. До перевірки надано договір постачання товарів №3 від 21.04.2016 укладений між ТОВ «Агата ЛТД» (Постачальник) в особі директора ОСОБА_3 , і ПСП «Нива» (Покупець) в особі директора - ОСОБА_1 . До перевірки також надано рахунок-фактуру від 22.04.2016 № 2204, від 10.05.2016 № 1005-1, від 02.06.2016 № 0206, від 30.06.2016 № 3006 та видаткові накладні від 22.04.2016 № РН-2204, від 10.05.2016 № РН- 1005-1, від 02.06.2016 №РН-0206, від 30.06.2016 № РН-3006. У відповідності до вказаних документів у ТОВ «Агата ЛТД» придбано жмих соняшниковий на суму 642952,00 грн, у тому числі ПДВ - 107158,66 грн. У Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстровано податкові накладні від 22.04.2016 № 752, від 10.05.2016 № 450, від 02.06.2016 № 54, від 30.06.2016 № 1052 на поставку від ТОВ «Агата ЛТД» на адресу ПСП «Нива» жмиху соняшникового.

Проте, проведеними в ході перевірки заходами відповідачем встановлено, що у ТОВ «Агата ЛТД» відсутній рух активів, зобов`язань чи власного капіталу у процесі здійснення господарських операцій, відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, а саме: відсутність працюючих осіб, відсутні основні фонди (необхідні для здійснення операцій), відсутність реального ланцюга постачання реалізованих ТМЦ, відсутність законного (легального) джерела походження, придбаних товарів по ланцюгу постачання від контрагентів-постачальників, відображених як реалізованих, контрагенту ТОВ «Агата ЛТД», що свідчить про порушення податкового законодавства та залучення суб`єкта до схеми формування штучного податкового кредиту для покупців, маніпулювання податковою звітністю шляхом підміни товару, згідно даних ЄРПН встановлено невідповідність номенклатури придбаних та реалізованих товарів по ланцюгу постачання.

Стосовно взаємовідносин позивача з ТОВ «Нікс Консалтинг», судом встановлено такі обставини.

У відповідності до даних, що містяться в акті перевірки ПСП «Нива», у липні 2016 року, в наслідок взаємовідносин з ТОВ «Нікс Консалтинг» сформувало податковий кредит з податку на додану вартість у розмірі 29338,33 грн. До перевірки надано договір постачання товарів №5 від 11.07.2016 укладений між ТОВ «Нікс Консалтинг» (Постачальник) в особі директора ОСОБА_4 , і ПСП «Нива» (Покупець) в особі директора - ОСОБА_1 . До перевірки також надано рахунок-фактуру від 11.07.2016 № 1107 та видаткову накладну від 11.07.2016 № РН-1107. У відповідності до вказаних документів у ТОВ «Нікс Консалтінг» придбано жмих соняшниковий на суму 176030,00 грн, у тому числі ПДВ - 29338,33 грн. У Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстровано податкову накладну від 11.07.2016 № 1004 на поставку від ТОВ «Нікс Консалтинг» на адресу ПСП «Нива» жмиху соняшникового.

Проте, проведеними в ході перевірки заходами відповідачем встановлено, що у ТОВ «Нікс Консалтинг» відсутній рух активів, зобов`язань чи власного капіталу у процесі здійснення господарських операцій, відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, а саме: відсутність працюючих осіб, відсутні основні фонди (необхідні для здійснення операцій), відсутність реального ланцюга постачання реалізованих ТМЦ, відсутність законного (легального) джерела походження, придбаних товарів по ланцюгу постачання від контрагентів-постачальників, відображених як реалізованих, контрагенту ТОВ «Нікс Консалтинг», що свідчить про порушення податкового законодавства та залучення суб`єкта до схеми формування штучного податкового кредиту для покупців, маніпулювання податковою звітністю шляхом підміни товару, згідно даних ЄРПН встановлено невідповідність номенклатури придбаних та реалізованих товарів по ланцюгу постачання.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Агро-Хорса», судом встановлено таке.

У відповідності до даних, що містяться в акті перевірки ПСП «Нива», у період з вересня 2016 року по лютий 2017 року, в наслідок взаємовідносин з ТОВ «Агро-Хорса» сформувало податковий кредит з податку на додану вартість у розмірі 192104,33 грн. До перевірки надано договір постачання товарів №4 від 20.09.2016 укладений між ТОВ «Агро-Хорса» (Постачальник) і ПСП «Нива» (Покупець). В акті перевірки зазначено, на недоліки в оформленні товарно-транспортних накладних на підставі, яких здійснювалося перевезення від ТОВ «Агро-Хорса» до позивача.

Вказана обставина в акті перевірки зазначена і щодо інших контрагентів позивача, які перелічені вище.

Щодо доводів відповідача стосовно визнання винним директора ТОВ «Агро-Хорса» - ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.205, КК України, як доказу фіктивності контрагента позивача, суд вказує на таке.

При вирішенні даного спору суд враховує, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування з податку на додану вартість належить з`ясовувати рух активів платника податку в процесі здійснення спірних господарських операцій. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, їх подальшу реалізацію тощо.

За положеннями частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Під час розгляду справи судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.04.2017 у справі №201/4747/17 (Провадження №1кп/201/267/2017) затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 28.03.2017 між прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області та громадянином ОСОБА_5 . Визнано ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 205 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 гривень.

Сам факт наявності вироків, ухвалених на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених у вироках, які набрали законної сили.

Суд зазначає, що сам факт порушення кримінальної справи чи наявність обвинувальних вироків щодо посадових осіб господарюючих суб`єктів не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами. Під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримувати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Здійснення господарської діяльності контрагентом не може мати наслідків для позивача, оскільки законодавством не передбачений обов`язок суб`єкта підприємницької діяльності бути обізнаним із особливостями господарювання контрагента. Відомості, що є обов`язковими для перевірки підприємством стосовно свого контрагента, це включення його до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також наявність свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість на час здійснення господарських операцій. На період господарських взаємовідносин між позивачем та контрагентами, останні були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також платниками податку на додану вартість.

Зокрема, у постановах від 27.02.2018 у справах №802/1853/16-а та №813/1766/17 Верховний Суд дійшов правового висновку, що факт наявності вироку, ухваленого на підставі угоди у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, що відповідно до ч.5 ст.242 КАС України підлягає врахуванню під час розгляду справи.

Щодо посилань відповідача на відсутність товарно-транспортних накладних або на недоліки у їх оформленні, то це не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій. Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат та податкового кредиту платника податків. При цьому, документи обумовлені правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів також не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Вказана правова позиція висловлена і в постанові Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №804/4787/16, що відповідно до ч.5 ст.242 КАС України враховується судом підлягає врахуванню під час прийняття рішення у справі.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що висновки в акті перевірки про нереальність здійснених операцій позивача з ТОВ «Лінк-2К», ТОВ «Агата ЛТД», ТОВ «Нікс Консалтинг», ТОВ «Агро Хорса», які ґрунтуються на відсутності джерел придбання по ланцюгу постачання, а також через відсутність у вказаних постачальників достатньої кількості трудових та кваліфікаційних ресурсів, відсутності основних фондів, виробничих та складських активів, наявності інформації про відсутність за місцезнаходженням, є припущеннями, безпідставність та необґрунтованість яких повністю спростовується вищенаведеними доказами та як наслідок визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.04.2019 №, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість.

Натомість, щодо податкових повідомлень-рішень від 08.04.2019 № , від 09.04.2019 № та від 10.04.2019 за № , № , № , № , суд вказує на таке.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Акт перевірки - це носій доказової бази з приводу виявлених перевіркою порушень податкового законодавства, який містить виклад фактичних обставин, їх аналіз та оцінку на предмет відповідності вимогам податкового законодавства.

У позовній заяві позивач не обґрунтував, а суд за результатами розгляду справи не встановив протиправності податкових повідомлень-рішень від 08.04.2019 № , від 09.04.2019 № та від 10.04.2019 за № , № , № , № .

Більше того, представник позивача під час розгляду справи не надав доказів на спростування виявлених порушень, як і не зміг пояснити причини вчинення ПСП «Нива» податкових правопорушень, виявлених під час проведення перевірки за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями.

А відтак, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті Головним управлінням від 08.04.2019 № , від 09.04.2019 № та від 10.04.2019 за № , № , № , № , прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог у відповідності до ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір слід стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, сума судових витрат (судового збору) підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДФС у Черкаській області.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 10.04.2019 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Черкаській області (ідентифікаційний код 39392109) на користь приватного сільськогосподарського підприємства «Нива» (ідентифікаційний код 03793478) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 9 483 (дев`ять тисяч чотириста вісімдесят три) грн 90 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.М. Гарань

Рішення складене у повному обсязі 19.08.2019.