Справа № 460/896/19
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 серпня 2019 року м. Рівне №460/896/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щербакова В.В. за участю секретаря судового засідання Юрчук А.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: представник Дмитрук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)"
про визнання протиправними дії та бездіяльність, визнання протиправним та скасування наказу,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" (далі - ДУ "Городищенська ВК (№96)") про:

визнання протиправними дій щодо переслідування ОСОБА_1 за право на звернення за захистом прав, свобод, честі і гідності людини і громадянина;

визнання протиправними дій щодо перешкоджання ОСОБА_1 у реалізації Конституційного права на захист, в тому числі і судовий захист прав, свобод, честі і гідності людини і громадянина;

визнання протиправною бездіяльності при проведенні перевірки за фактом оголошення ОСОБА_1 акту протесту вищої форми - відмова від вживання їжі;

визнання протиправним та скасування наказу в.о. начальника ДУ "Городищенська ВК (№96)" Ярмощук В.М. від 26.10.2018 №196/ОД-18.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що він відбуває покарання, пов`язане з позбавлення волі, в ДУ "Городищенська ВК (№96)". 27.08.2019 позивачем було оголошено акт протесту вищої форми у вигляді відмови від вживання їжі на розпочаті з 15.05.2018 дії адміністрації ДУ "Городищенська ВК (№96)", що виразилися у планомірних, цілеспрямованих, переслідуваннях за право позивача на звернення за захистом прав, свобод, честі і гідності його, як людини і громадянина. У зв`язку із бездіяльністю ДУ "Городищенська ВК (№96)" 31.08.2018 позивачем було припинено такий акт. Однак після цього позивача відповідно до наказу ДУ "Городищенська ВК (№96)" від 26.10.2018 №196/ОД-18 поставлено на профілактичний облік «як схильного до членоушкодження», позивач вважає даний наказ безпідставним та незаконним. Також, позивач вказує, що по факту оголошення ним акту голодування адміністрацією установи не було спроб встановити причини оголошення даного акту. Вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність по відношенню до нього. Просить позов задовольнити повністю.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, у якому він заперечив проти заявлених позовних вимог. Зокрема вказав, що ні Західним міжрегіональним управлінням з питань кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, ні Прокуратурою Рівненської області не встановлено протиправних дій відповідача щодо переслідування ОСОБА_1 за право на звернення за захистом прав, свобод, честі і гідності людини і громадянина, чи щодо перешкоджання йому у реалізації Конституційного права на захист, в тому числі і судовий захист прав, свобод, честі і гідності людини і громадянина. Відсутня також і бездіяльність відповідача при проведенні перевірки за фактом оголошення ОСОБА_1 акту протесту вищої форми - відмова від вживання їжі, адже психологом відділу соціально-виховної та психологічної роботи ДУ "Городищенська ВК (№96)" було складено «Індивідуальний план психологічного супроводу засудженого ОСОБА_1 , починаючи з 27.08.2018 і до моменту початку прийому їжі». Крім того, щоденно, протягом відмови позивача приймати їжу з ним проводились бесіди профілактично - роз`яснювального характеру та консультування з приводу відмови від приймання їжі, про що складалися відповідні акти. Внаслідок чого 31.08.2018 позивачем було припинено акт голодування. Оспорюваний наказ було прийнято відповідачем на підставі рішення комісії з профілактичного обліку засуджених, схильних до вчинення правопорушень, в межах повноважень та у спосіб визначений чинним законодавством України. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У відповіді на відзив позивач повністю підтримала позицію, викладену в адміністративному позові.

17.04.2019 судом постановлено ухвалу, якою позивача звільнено від сплати судового збору. Разом з тим, постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Крім того, постановлено ухвалу, якою клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції повернуто без розгляду.

Ухвалою суду від 14.05.2019 клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 16.05.2019 розгляд справи відкладено.

Ухвалою суду від 27.06.2019 позивача викликано у судове засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 02.07.2019 у судовому засіданні оголошено перерву.

Ухвалою від 16.07.2019 у судовому засіданні оголошено перерву до 01.08.2019.

У судовому засіданні 01.08.2019 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

У судовому засіданні позивач (в режимі відеоконференції) підтримав позицію викладену у адміністративному позові та просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача підтримав позицію викладену у відзиві та просив у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є засудженим до довічного позбавлення волі та відбуває покарання у ДУ "Городищенська ВК (№96)".

15.05.2018 ОСОБА_1 було повернуто для відбування покарання до ДУ "Городищенська ВК (№96)" із Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор» та поміщено до одиночної камери.

27.08.2018 ОСОБА_1 було оголошено акт протесту у вигляді відмови від вживання їжі (а.с.73).

31.08.2018 засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 припинив акт протесту, подавши відповідну письмову заяву, про що було повідомлено прокурора Рівненської області та Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (а.с.61-62,64).

Разом з тим, за фактом оголошено акту протесту у вигляді відмови від вживання їжі засудженим ДУ "Городищенська ВК (№96)" психологом відповідача проведено службове розслідування, за наслідком якого 05.09.2018 складено відповідний висновок (а.с.74-75).

Згідно з вказаним висновком службового розслідування, психолог відділу соціально-виховної та психологічної роботи ДУ "Городищенська ВК (№96)" вважає, зокрема, що на засіданні комісії профілактичного обліку засуджених схильних до вчинення правопорушень розглянути питання про постановку засудженого ОСОБА_1 на профілактичний облік як особу, що схильна до членоушкодження (п.3).

Вищевказане також відображено в рекомендаціях щодо роботи і засудженим, викладених у психологічній довідці на засудженого ОСОБА_1 від 12.09.2018 (а.с.26).

Так, 26.10.2018, зокрема на виконання вказаних рекомендацій, в.о. начальника ДУ "Городищенська ВК (№96)" ОСОБА_8. було прийнято наказ від 26.10.2018 №196/ОД-18 (а.с.57), згідно з п.1.2 якого ОСОБА_1 поставлено на профілактичний облік як схильного до членоушкодження до 26.04.2019 та закріплено співробітників для забезпечення індивідуально профілактичної роботи.

Вважаючи, що при проведенні перевірки за фактом оголошення акту протесту відповідачем вчинено протиправну бездіяльність; оспорюваний наказ протиправним; а дії відповідача, які призвели до висловлення акту протесту - переслідуванням за право на звернення за захистом прав, свобод, честі і гідності людини і громадянина, та перешкоджання у реалізації Конституційного права на захист, в тому числі і судовий захист прав, свобод, честі і гідності людини і громадянина, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що протиправність дій ДУ "Городищенська ВК (№96)" полягає в поміщенні його до одиночної камери, яка протікає та знаходиться поряд з іншими камерами засуджених, які, на його думку, з психологічними розладами здоров`я, а тому з моменту прибуття в ДУ "Городищенська ВК (№96)" 15.05.2018, поміщення його в таку камеру та утримання його в ній, вважає переслідуванням за право на звернення за захистом прав, свобод, честі і гідності людини і громадянина, та перешкоджання у реалізації Конституційного права на захист, в тому числі і судовий захист прав, свобод, честі і гідності людини і громадянина.

Відповідно до ст.1 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України), кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими (абз.1).

Завданнями кримінально-виконавчого законодавства України є визначення принципів виконання кримінальних покарань, правового статусу засуджених, гарантій захисту їхніх прав, законних інтересів та обов`язків; порядку застосування до них заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; системи органів і установ виконання покарань, їх функцій та порядку діяльності; нагляду і контролю за виконанням кримінальних покарань, участі громадськості в цьому процесі; а також регламентація порядку і умов виконання та відбування кримінальних покарань; звільнення від відбування покарання, допомоги особам, звільненим від покарання, контролю і нагляду за ними (абз.2).

Згідно зі ст.2 КВК України, кримінально-виконавче законодавство України складається з цього Кодексу, інших актів законодавства, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 3 КВК України передбачено, що до засуджених, які відбувають покарання на території України, застосовується кримінально-виконавче законодавство України (ч.1).

Порядок і умови виконання та відбування покарань визначаються та забезпечуються відповідно до законодавства, яке діє на час виконання та відбування кримінального покарання (ч.2).

Статтею 7 КВК України визначено, що держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку (ч.1).

Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду (ч.2).

Правовий статус засуджених визначається законами України, а також цим Кодексом, виходячи із порядку і умов виконання та відбування конкретного виду покарання (ч.4).

На осіб, які відбувають довічне позбавлення волі, поширюються права і обов`язки засуджених до позбавлення волі, передбачені статтею 107 цього Кодексу (ч.2 ст.151 КВК України).

Згідно з ч.1 ст.107 КВК України, засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України здійснювати листування з особами, які знаходяться за межами колоній, вести з ними телефонні розмови, у тому числі у мережах рухомого (мобільного) зв`язку, користуватися глобальною мережею Інтернет.

Відповідно до вимог п.1 розділу XІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2014 №2186/5 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), та п.1 розділу XIII Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.09.2018 за №1010/32462 (далі - Правила внутрішнього розпорядку установ виконання), відправлення засудженими листів проводиться без обмеження їх кількості і тільки через адміністрацію установи виконання покарань. З цією метою на території установи виконання покарань вивішуються поштові скриньки, які щодня відкриваються уповноваженими на те посадовими особами.

Як вбачається з обліково - адресної картки засудженого ОСОБА_1 (а.с.79-86), позивач активно відправляє та отримує кореспонденцію.

Крім того, 22.08.2018 під час відвідування ДУ "Городищенська ВК (№96)" представниками Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_1 до таких представників не звертався з будь-якими зверненнями, про що зазначено в листі Адміністрації державної кримінально-виконавчої служби України від 24.09.2018 №3/1-11066/Кр (а.с.76), а тому суд не бере до уваги посилання позивача на вказівку про усунення порушень вимог кримінально - виконавчого законодавства, що винесена Рівненською місцевою прокуратурою від 02.11.2018 №33-11962вих.18, як на підтвердження позовних вимог щодо протиправності дій відповідача. Адже, враховуючи відсутність у позивача звернень до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, то результати моніторингового візиту працівників такого Секретаріату безпосередньо ОСОБА_1 не стосуються, та, як наслідок, не може свідчити про наявність протиправних дій з боку ДУ "Городищенська ВК (№96)" відносно позивача.

Більше того, відповідно до вимог п.1 розділу XIX Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2014 №2186/5 та п.9 розділу VIII Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання в установах виконання покарань, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.04.2016 №30/5ДСК, профілактичною комісією ДУ "Городищенська ВК (№96)" було прийнято рішення про постановку ОСОБА_1 на профілактичний облік, як особу, схильну до нападу на представників адміністрації.

Згідно з ч.1 ст.151 КВК України, засуджені, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі, розміщуються в приміщеннях камерного типу, як правило, по дві особи і носять одяг спеціального зразка. За заявою засудженого та в інших необхідних випадках з метою захисту засудженого від можливих посягань на його життя з боку інших засуджених чи запобігання вчиненню ним злочину або при наявності медичного висновку за постановою начальника колонії його можуть тримати в одиночній камері.

У зв`язку з чим, постановою начальника ДУ "Городищенська ВК (№96)" від 15.05.2018 позивача поміщено до одиночної камери.

В ході службової перевірки щодо факту постановки засудженого ОСОБА_1 на профілактичний облік та поміщення його до одиночної камери не встановлено протиправних дій ДУ "Городищенська ВК (№96)" ні Західним міжрегіональним управлінням з питань кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (а.с.78), ні Рівненською місцевою прокуратурою (а.с.18-23), та ні Прокуратурою Рівненської області (а.с.24-25). Не встановлено таких протиправних дій відповідача і в ході судового розгляду. Жодних доказів, які б свідчили про протилежне позивачем суду не надано.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналіз вказаної правової норми свідчить про те, що відповідач повинен доводити правомірність свого рішення, дій чи бездіяльності. Водночас, позивач не позбавлений обов`язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Тобто обов`язок доказування в адміністративному процесі не покладено виключно на суб`єкта владних повноважень, а розподілений в залежності від вимог та заперечень.

У даному випадку обов`язок доказування правомірності оспорюваних дій належить відповідачу, в той час як позивач зобов`язаний підтвердити належними та допустимими доказами обставини, якими він обгрунтовує свої позовні вимоги щодо протиправності таких дій з боку суб`єкта владних повноважень.

Відтак, позовні вимоги в частині протиправності дій ДУ "Городищенська ВК (№96)" щодо переслідування за право на звернення за захистом прав, свобод, честі і гідності людини і громадянина, та щодо перешкоджання у реалізації Конституційного права на захист, в тому числі і судовий захист прав, свобод, честі і гідності людини і громадянина, - задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності при проведенні перевірки за фактом оголошення ОСОБА_1 акту протесту вищої форми - відмова від вживання їжі, суд зазначає наступне.

Обгрунтовуючи вказані позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що з моменту оголошення акту протесту (27.08.2018) до 31.08.2018 відповідачем не було здійснено жодних дій щодо припинення ним голодування, а тому ним було припинено акт протесту.

Відповідно до вказівки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 13.06.2017 ПР/3-158/ВРЗ, установи виконання покарань зобов`язано в разі виникнення серед засуджених подій, пов`язаних з завданням шкоди здоров`ю або загрози життю (суїцид, членоушкодження, травмування, голодування) негайно в телефонному режимі повідомляти відділресоціалізації засуджених управління пробації; протягом робочого дня, наступного після події, скеровувати на електронну адресу інформацію про обставини надзвичайної події або дублювати спецповідомлення; протягом 10 днів (з моменту події) проводити службове розслідування, яке в подальшому разом перевірки за фактом надзвичайної події долучати до матеріалів особової справи.

Так, зі змісту висновку від 05.09.2018, складеного за наслідком службового розслідування по факту оголошення голодування засудженим ДУ "Городищенська ВК (№96)" ОСОБА_1 , вбачається, що 27.08.2018 в.о. начальника установи підполковником внутрішньої служби ОСОБА_2., заступником начальника установи із СВПР майором внутрішньої служби ОСОБА_8., начальником відділу нагляду і безпеки капітаном внутрішньої служби ОСОБА_9., начальником оперативного відділу установи підполковником внутрішньої служби ОСОБА_10., психологом установи старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_11, завідувачем медичної частини ОСОБА_3 , засудженому комісійно додатково було роз`яснено порядок та умови відбування покарання та проведено бесіду профілактично-роз?яснювального характеру щодо негативних наслідків, які можуть бути спричинені організму людини внаслідок відмови від вживання їжі, безпідставність вимог позивача та згубність голодування для його здоров`я та життя, що засвідчено відповідним актом. Однак, бесіда позитивних результатів не дала. Психологом ВСВПР старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_4. складено відповідний план психологічної підтримки. Персоналом колонії проводилися щоденні передбачені законодавством та відповідною процедурою заходи, в тому числі профілактична роботи щодо припинення голодування та наголошування на шкідливості відмови від вживання їжі для його життя та здоров`я, про що складались відповідні акти. До психопрофілактичних заходів було залучено керівника громадської організації «Психологічна служба Євромайдану» ОСОБА_5 , в ході бесіди з якою засуджений відмовився повідомити конкретні причини оголошення голодування. В подальшому від конструктивного спілкування відмовився взагалі, мотивуючи це тим, що позивач бажає спілкуватися лише з представниками прокуратури та представником Уповноваженого з прав людини. Також повідомив, що припинить акт голодування виключно при умові виконанні всіх його вимог, які вказані ним в письмовій заяві. Було забезпечено особистий прийом позивача працівниками обласної прокуратури, а саме ОСОБА_6 прокурором Рівненської області та ОСОБА_7 заступником прокурора Рівненської області. 31.08.2018 в ході проведення тривалої правороз`яснювальної роботи з позивачем останній подав письмову заяву на ім`я прокурора Рівненської області та Уповноваженого Верховної Ради з прав людини в якій було вказано, що він припиняє голодування, котре тривало з 27.08.2018.

27.08.2018 за вих.№30/08/3645 про дану подію було проінформовано Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції та Рівненську місцеву прокуратуру Рівненської області (а.с.71-72).

Психологом відділу соціально-виховної та психологічної роботи ДУ "Городищенська ВК (№96)" було складено «Індивідуальний план психологічного супроводу засудженого ОСОБА_1 , який подав письмову заяву про відмову від вживання їжі (починаючи з 27.08.2018 і до моменту початку прийому їжі)» (а.с.69).

Щоденно, протягом відмови позивача приймати їжу з ним проводились бесіди профілактично - роз`яснювального характеру та консультування з приводу відмови від приймання їжі, про що складалися відповідні акти (а.с.65-68).

31.08.2018 за вих.№30/08/3741 Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції та Рівненську місцеву прокуратуру Рівненської області було проінформовано про припинення позивачем акту голодування (а.с.61-62).

З огляду на вищевикладене, суд відхиляє доводи позивача щодо протиправної бездіяльності відповідача відносно проведення перевірки за фактом оголошення ним голодування.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу в.о. начальника ДУ "Городищенська ВК (№96)" Ярмощук В.М. від 26.10.2018 №196/ОД-18, суд зазначає наступне.

Згідно з вказівкою Державної пенітенціарної служби України від 21.12.2015 №6/2-5766-Пл/5-15, установи виконання покарань зобов`язано за кожним випадком відмови осіб від вживання їжі приймати рішення щодо постановки їх на профілактичний облік як осіб, схильних до ауто агресивних дій.

Так, на підставі вищевказаних вказівок від 13.06.2017 ПР/3-158/ВРЗ та від 21.12.2015 №6/2-5766-Пл/5-15, комісією з профілактичного обліку засуджених, схильних до вчинення правопорушень (склад якої затверджено наказом ДУ "Городищенська ВК (№96)" від 20.07.2018 №145/ОД-18) керуючись «Положенням про засідання комісії з профілактичного обліку засуджених, схильних до вчинення правопорушень», а також результатами проведеного службового розслідування за фактом оголошення голодування засудженим ОСОБА_1 , прийнято рішення, яке оформлене оспорюваним наказом в.о. начальника ДУ "Городищенська ВК (№96)" Ярмощук В.М. від 26.10.2018 №196/ОД-18, згідно з п.1.2 якого засудженого ОСОБА_1 було поставлено на профілактичний облік як особу, схильну до членоушкодження та закріплено за ним працівників колонії.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких обставин, оскаржуваний наказ, прийнятий відповідачем правомірно, в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що позивач, всупереч вимогам статті 77 КАС України, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність оспорюваних рішення підтверджено належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене, позов задоволенню не підлягає.

Підстави для застосування положень ст.139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( 35341, с. Городище, Рівненський район, Рівненська область, ДУ "Городищенська вмправна колонія (№96 )") до Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" (35341, с. Городище, Рівненський район, Рівненська область; ) про визнання протиправними дії та бездіяльність, визнання протиправним та скасування наказу - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 13 серпня 2019 року.

Суддя Щербаков В.В.