Справа № 300/1229/19
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2019 р. справа № 300/1229/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

судді Біньковської Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання до їх вчинення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську, відповідно до змісту якого просить: визнати неправомірними дії щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з врахуванням стажу роботи та заробітку на підприємстві Державне унітарне підприємство "Мосгортранс" 16-й автобусний парк Державного унітарного підприємства м. Москва РФ з 13.04.2009 по 29.03.2010, з 01.05.2010 по 25.03.2011, з 09.06.2011 по 23.04.2012, з 09.08.2012 по 24.05.2013; зобов`язати зарахувати зазначені періоди роботи до стажу роботи з врахуванням заробітної плати та провести перерахунок пенсії з листопада 2018 з врахуванням заробітної плати та стажу за ці періоди роботи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, в порушення ч.3 ст.46 Конституції України, ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії, статей 24, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, протиправно відмовлено у перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах, не зарахувавши стаж та заробіток, набутий після призначення пенсії на території Російської Федерації, за час роботи на підприємстві Державне унітарне підприємство "Мосгортранс" 16-й автобусний парк Державного унітарного підприємства м. Москва РФ. Позивач зазначає, що стаття 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не містить застережень щодо заробітку та стажу, здобутого в інших державах. Вважає дії відповідача неправомірними, а тому його право на пенсійне забезпечення порушене і підлягає поновленню.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.08.2019 у справі замінено відповідача - на його правонаступника -Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, в якому стосовно заявлених позовних вимог заперечив. Просить суд в задоволенні позову відмовити, оскільки вважає, що підстав для перерахунку пенсії за віком з врахуванням стажу та заробітку, здобутого на території Російської Федерації після призначення пенсії позивач не має, так як для зарахування вказаного періоду роботи до страхового стажу необхідна обов`язкова умова - сплата страхових внесків за вказаний період, що узгоджується з визначенням «страховий стаж» у ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та кореспондується з вимогами ч.2 ст.24, 41 цього Закону. Відповідач зазначає, що стаж набутий на території будь-якої з держав - учасниць Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, а також заробітна плата, враховуються лише при призначенні пенсії. Для проведення перерахунку особам, які після призначення пенсії продовжували працювати за межами України не має правових підстав, так як внески із зарплати (доходу) на території України не сплачувались.

Заяв про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило. У відповідності до вимог ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначена та з 08.09.2008 виплачується пенсія за віком на пільгових умовах як водію міського пасажирського транспорту (п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»), відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», видано пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 від 21.01.2009 (а.с.22).

Відповідно до записів трудової книжки позивача НОМЕР_2 , позивач працював водієм автобуса 1 класу на Державному унітарному підприємстві міста Москва "Мосгортранс" філіал 16-й автобусний парк (Російська Федерація): з 13.04.2009 по 29.03.2010, з 01.05.2010 по 25.03.2011, з 09.06.2011 по 23.04.2012, з 09.08.2012 по 24.05.2013 (а.с.11-14). Вказана трудова діяльність підтверджується також наданими суду позивачем копіями строкових трудових договорів, зокрема від 13.04.2009, №312 від 07.06.2011, №228 від 28.04.2010, №450 від 08.08.2012 (а.с.15-18).

За вказаний вище час роботи, позивач отримував заробітну плату, що підтверджується довідками про доходи фізичної особи, виданими Державним унітарним підприємством міста Москва "Мосгортранс" філіал 16-й автобусний парк (Російська Федерація), зокрема: №00000001 від 28.03.2011 (за 2010 рік), №00000165 від 23.04.2012 (за 2011 рік) та №00000165 від 23.04.2012 (за 2012 рік) (а.с.19-21).

Після призначення пенсії за віком, позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, за результатом розгляду якої відповідач листом від 17.05.2019 повідомив, що стаж набутий на території будь-якої з держав - учасниць Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, а також заробітна плата за цей період, враховуються лише при призначенні пенсії. Для проведення перерахунку особам, які після призначення пенсії продовжували працювати за межами України, підстав не має (а.с.9).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

Згідно статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі також - Закон №1058-IV), до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 1 цього Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Сплата страхових внесків здійснюється виключно у грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що перерахунок пенсії проводиться за умов, що фізична особа є застрахованою, продовжувала працювати після призначення (попереднього перерахунку) пенсії та за наявності страхового стажу не менше як 24 місяці.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про міжнародні договори України» укладені й належним чином ратифіковані міжнародні договори України є невід`ємною частиною національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, укладання якого відбулось у формі закону, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно статті 4 якого визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення складається із законів України та з міжнародних договорів щодо пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Згідно статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992, пенсійне забезпечення громадян держав-учасників цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється по законодавству держави, на території якої вони проживають.

Статтею 5 Угоди від 13 березня 1992, встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держави-учасниць угод.

Згідно зі статтею 6 зазначеної Угоди від 13.03.1992 призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди здійснюється за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільговій основі і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, отриманий на території будь-якої із цих країн, а також на територіях колишнього СССР за час до вступу в силу даної Угоди (пункти 1, 2 статті 6).

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії (пункт 3 статті 6 вказаної Угоди).

Відповідно до статті 5 Угоди від 13.03.1992 ця Угода розповсюджується на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав N01-1/2-07 від 26 березня 2008 року визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 роки встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.

Отже, наведенні положення Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, гарантуючи захист прав громадян у сфері пенсійного забезпечення, стосуються призначення пенсії, а не її перерахунку та передбачають, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються лише при призначенні пенсії.

Вказана вище правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №459/955/15-а, від 27.02.2018 у справі № 361/4899/17, від 12.06.2018 у справі №686/4998/15, а також в постанові Верховного Суду України від 25.11.2014 у справі №21-457а14.

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що норми статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року встановлюють правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди, а конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди при призначенні пенсії, а не її перерахунку.

За наведених обставин, враховуючи, що позивач працював на Державному унітарному підприємстві міста Москва "Мосгортранс" філіал 16-й автобусний парк на території Російської Федерації після призначення пенсії, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з врахуванням стажу роботи та заробітку на підприємстві Державне унітарне підприємство "Мосгортранс" 16-й автобусний парк Державного унітарного підприємства м. Москва РФ з 13.04.2009 по 29.03.2010, з 01.05.2010 по 25.03.2011, з 09.06.2011 по 23.04.2012, з 09.08.2012 по 24.05.2013 та зобов`язання зарахувати зазначені періоди роботи до стажу роботи з врахуванням заробітної плати і провести перерахунок пенсії з листопада 2018 з врахуванням заробітної плати та стажу за ці періоди роботи, є безпідставними та не підлягають до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 )

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул.Січових Стрільців 15, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.