Справа № 160/4057/19
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

31 липня 2019 р. Справа № 160/4057/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кальника В.В.

за участі:

секретаря судового засідання Туренко К.М.

представників позивача ОСОБА_1

представника відповідача Гаврилова М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі заяву ОСОБА_3 та Новопавлівської сільської ради про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2019 року ОСОБА_3 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4, у якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність та зобов'язати Новопавлівську сільську раду Межівського району Дніпропетровської області розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства громадянину України ОСОБА_3 на території Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області;

- визнати протиправним та скасувати рішення сорок шостої сесії сьомого скликання Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року № 1196-46/VІІ «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачі її у власність громадянину ОСОБА_4».

Підставою для звернення до суду слугували дії відповідача щодо прийняття рішення про надання дозволу на розроблення технічної документації на одну і ту ж земельну ділянку (кадастровий номер №:02:004:0475) як позивачу, так і третій особі - ОСОБА_4 для подальшої передачі її у приватну власність, які позивач вважає протиправними.

Ухвалою суду від 10.05.2019р. відкрито провадження у справі №160/4057/19 за даним адміністративним позовом та призначено розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження.

31.07.2019 року в судому засідання представником відповідача заявлено клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обгрунтовуючи заяву про закриття провадження у справі, представник Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області зазначив, що 25 липня 2019 року на сорок девятій сесії сьомого скликання Новопавлівською сільською радою було прийнято рішення №1336-49/VІІ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Дніпропетровська обл., Межівський р-н, Новопавлівська сільська рада, кадастровий номер: :02:004:0475 та відповідну земельну ділянку було передано у власність громадянину ОСОБА_4

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення клопотання про закриття провадження заперечував та просив закрити провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення сорок шостої сесії сьомого скликання Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року № 1196-46/VІІ «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачі її у власність громадянину ОСОБА_4».

Дослідивши матеріали справи, надані документи та аналізуючи їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності субєкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені субєктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності субєкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Суд звертає увагу, що дані обставини не підпадають під дію пункту 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, як на те посилається відповідач в своїй заяві про закриття провадження у справі, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, на теперішній час порушення з боку відповідача не усунуті, заява позивача від 29 березня 2019 року про затвердження проекту землеустрою не розглянута.

В той же час, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить суд, зокрема, визнати протиправним та скасувати рішення сорок шостої сесії сьомого скликання Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року № 1196-46/VІІ «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачі її у власність громадянину ОСОБА_4».

Проте, на момент розгляду справи, суду надано Рішення сорок девятої сесії сьомого скликання Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області від 25.07.2019 №1336-49/VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 01.03 для ведення особистого селянського господарства громадянину ОСОБА_4», згідно якого земельна ділянка з кадастровим номером: :02:004:0475 передана у власність ОСОБА_4 (третя особа у справі).

Таким чином, прийняття даного Рішення спричиняє настання правових наслідків, які породжують особисті майнові права та зобов'язання сторін, тобто підпадають під визначення приватноправових.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 4 статті 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Отже, рішення суб`єктів владних повноважень, можуть бути підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої).

Згідно із частиною 1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Враховуючи вищенаведені положення норми права, не є публічно-правовим спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) та суб`єктом приватного права - фізичною особою чи юридичною особою, в якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку - це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, тоді як визначальним принципом цивільного судочинства є змагальність сторін.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України - рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Застосована правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року по справі №350/793/16-а провадження №11-1501апп18 (http://reestr.court.gov.ua/Review/81288687).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі вищенаведеного, враховуючи також й те, що оскаржуване рішення вичерпало свою дію, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення сорок шостої сесії сьомого скликання Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року № 1196-46/VІІ «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачі її у власність громадянину ОСОБА_4».

Відповідно до статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст. ст. 238, 243, 248 та 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Новопавлівської сільської ради про закриття провадження на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України по адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування рішення залишити без задоволення.

Клопотання ОСОБА_3 про закриття провадження в частині позовних вимог - задовольнити.

Закрити провадження у справі №160/4057/19 на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення сорок шостої сесії сьомого скликання Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року № 1196-46/VІІ «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачі її у власність громадянину ОСОБА_4».

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, апеляційна скарга подається протягом пятнадцати днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 02.08.2019 року.

Суддя В.В. Кальник