Справа № 540/1312/19
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1312/19
14год. 36 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом`якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Козлова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про скасування наказу № 214-о від 29.05.2019 про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 (позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (відповідач), в якому просить скасувати наказ № 214-о від 29.05.2019, виданий ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі, поновити її на посаді головного державного інспектора відділу матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з 29.05.2019, допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з 04.09.2018, зобов`язати відповідача нарахувати та стягнути на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.05.2019 року по дату поновлення на роботі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 працювала головним державним інспектором відділу матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, була притягнута рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 02.05.2019 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). На зазначене рішення позивачем було подано до Херсонського апеляційного суду апеляційна скарга. Позивача було звільнено, коли вона знаходилась у щорічній додатковій оплачуваній відпустці з 27.05.2019 по 10.06.2019, а при виході з відпустки ОСОБА_1 повідомили, що її звільнено 29.05.2019 у зв`язку з набранням законної сили рішення суду щодо притягнення за корупційне правопорушення . Відповідно до ч. 3 ст. 40 КзпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу період перебування працівника у відпустці. Відповідачем порушено конституційне право на відпочинок, яке полягало у тому, що на підставі виданого відповідачем наказу про звільнення, з ОСОБА_1 було утримано кошти за надану оплачувану відпустку. Також позивач вказує на те, що нею було оскаржено рішення Херсонського міського суду Херсонської області про притягнення її до адміністративної відповідальності за правопорушення пов`язане з корупцією, апеляційна скарга подана 23.05.2019. За таких обставин станом на час звільнення постанова Херсонського міського суду Херсонської області не набрала чинності. ОСОБА_1 повідомила 23.05.2019 свого безпосереднього керівника про оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області. При звільненні відповідач, на думку позивача, станом на 29.05.2019 року існували обставини які перешкоджали її звільненню, відповідач незаконно звільнив позивача в порушення ч. 3 ст. 40 Кодексу законів про працю України, п. 3 ч. І ст.84 Закону України "Про державну службу"; ч. 2 ст. 84 Закону України "Про державну службу".

Ухвалою від 08.07.2019 відкрито провадження у справі, вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін.

26.07.2019 до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивача звільнено з посади головного державного інспектора у зв`язку з набранням законної сили рішення суду щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 84 Закону України "Про державну службу", пункту 9 частини 1 статті 36 КЗпП України. Постанова Херсонського міського суду Херсонської області від 02.05.2019 по справі №766/8264/19 набула законної сили 14.05.2019 та надійшла до відповідача 28.05.2019, про що свідчить штемпель з вхідним номером 8538/9. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 84 Закону України "Про державну службу" підставою для припинення державної служби у зв`язку із втратою права на державну службу або його обмеженням є набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Положенням частини другої статті 84 Закону України "Про державну службу" визначено, що, зокрема, у випадку набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення суб`єкт призначення зобов`язаний звільнити державного службовця у триденний строк з дня настання або встановлення зазначеного факту. Отже, вчинення державним службовцем адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, що підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили, є підставою для припинення державної служби у зв`язку із втратою державним службовцем права на державну службу. Також відповідач зазначає про те, що відповідно до ст.36 КЗпП України адміністрація підприємства, установи, організації за місцем роботи працівника у випадках, передбачених пунктом 9 частини першої статті 36, зобов`язана його звільнити в триденний строк з дня отримання органом державної влади, органом місцевого самоврядування, підприємством, установою, організацією копії відповідного судового рішення, яке набрало законної сили. Державна служба за ініціативою суб`єкта призначення припиняється з підстав, які є спеціальними і наведені у статі 87 Закону України "Про державну службу", а також за наявності загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Також відповідач заперечує доводи , викладені в позовній заяві щодо не набрання на час звільнення ОСОБА_1 судовим рішенням законної сили. Примірник постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 02.05.2019, який надійшов до відповідача, мав відмітку про набуття законної сили 14.05.2019 . В день звільнення з ОСОБА_1 проведено повний розрахунок, трудову книжку видано 11.06.2019.

Позивач та його представник в судових засіданнях 31.07.2019 та 08.08.2019 підтримали позов, просять його задовольнити.

Представник відповідача в судових засіданнях просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши думку сторін, розглянувши подані позивачем та відповідачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 працювала у Державній фіскальній службі з 1995 року, в т.ч. з 04.09.2018 головним державним інспектором відділу матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі. Ця посада відповідно до п.3 ст.6 Закону України "Про державну службу" є посадою державної служби категорії "В" у державному органі.

02.05.2019 рішенням Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, за ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

14.05.2019 на підставі наказу № 173-в ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_1 знаходилась у щорічній додатковій оплачуваній відпустці тривалістю 15 календарних днів з 27.05.2019 року по 10.06.2019 року.

28.05.2019 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі надійшла постанова Херсонського міського суду Херсонської області від 02.05.2019 з відміткою про набрання законної сили рішенням 14.05.2019.

29.05.2019 відповідачем прийнято наказ № 214-о "Про звільнення ОСОБА_1 " , в якому з посиланням на виконання постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 02.05.2019 року у справі 766/8264/19 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-6 КУпАП, керуючись ч.2 ст.84 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-УІІІ "Про державну службу", припинена державна служба та звільнено 29.05.2019 ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора відділу організації документування і роботи з документами управління організації роботи Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, у зв`язку з набранням законної сили рішення суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення, відповідно до п. 3 ч.1 ст. 84 Закону України "Про державну службу", п. 9 ч.1 ст. 36 КЗпП України.

ОСОБА_1 на зазначене судове рішення було подано до Херсонського апеляційного суду апеляційну скаргу 23.05.2019 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Херсонський апеляційний суд 10.06.2019 поновив строк на оскарження, розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 та відхилив її, залишивши постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 02.05.2019 без змін.

Листом від 29.05.2019 № 2002/І/21-22-04-03-13 ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі повідомило позивача про звільнення, дату та підстави звільнення, та просило з`явитись для отримання трудової книжки. Лист був повернутий поштою з відміткою "За закінченням терміну зберігання" .

11.06.2019 ОСОБА_1 вийшла на роботу до ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м.Севастополі, де дізналась про звільнення. З ОСОБА_1 проведено повний розрахунок, трудову книжку видано 11.06.2019.

Не погоджуючись з вказаним наказом відповідача від 29.05.2019 № 214-о, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Вирішуючи цей спір, суд виходить із такого.

Правовий порядок в Україні, за визначенням статті 19 Конституції України, ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

Правовий статус посадових осіб контролюючих органів, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, Податковим Кодексом України, Митним кодексом України, Законом України "Про запобігання корупції", а в частині, що не регулюється ними, - Законом України "Про державну службу" та іншими законами.

Частиною першою статті 83 Закону України "Про державну службу" встановлено підстави для припинення державної служби, зокрема, втрата права на державну службу або його обмеження.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 84 Закону України "Про державну службу" підставою для припинення державної служби у зв`язку із втратою права на державну службу або його обмеженням є набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Положенням частини другої статті 84 Закону України "Про державну службу" визначено, що, зокрема, у випадку набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення суб`єкт призначення зобов`язаний звільнити державного службовця у триденний строк з дня настання або встановлення зазначеного факту.

Як зазначається у статті 1 Закону України "Про запобігання корупції" від 14.10.2014 року №1700-VII корупційним правопорушенням є діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Корупцією у розумінні Закону №1700 є використання особою, зазначеною у частині першій статті З цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей. Правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. До суб`єктів, зазначених у частині першій статті 3 Закону № 1700, на яких поширюється дія цього Закону, віднесено, зокрема, державних службовців.

У главі 13-А Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) наведені адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією. Статтею 285 КУпАП встановлено, що постанова суду про накладення адміністративного стягнення за адміністративне корупційне правопорушення у триденний строк з дня набрання нею законної сили направляється відповідному органу державної влади, органу місцевого самоврядування, керівникові підприємства, установи чи організації, державному чи виборному органу, власнику юридичної особи або уповноваженому ним органу для вирішення питання про притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, усунення її згідно із законодавством від виконання функцій держави, якщо інше не передбачено законом, а також усунення причин та умов, що сприяли вчиненню цього правопорушення.

Отже, вчинення державним службовцем адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, що підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили, є підставою для припинення державної служби у зв`язку із втратою державним службовцем права на державну службу.

Щодо доводів позивача відносно того, що є неправомірним звільнення її під час перебування у відпустці. Так, відповідно до ч.3 ст. 40 КзпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу період перебування працівника у відпустці. Як визначено частинами другою та третьою статті 3 Закону України "Про державну службу", відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Отже, при вирішенні публічного спору пріоритетними є норми спеціальних законів, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

При цьому, посилання позивача на те, що розпорядження протиправно прийняте у період його відпустки судом до уваги не беруться, оскільки звільнення ОСОБА_1 з державної служби відбулось у зв`язку із втратою позивачем права на державну службу, а не з ініціативи відповідача.

Щодо не набрання на час звільнення позивача законної сили судовим рішенням, яким було притягнено позивача до відповідальності за корупційне порушення (постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 02.05.2019 по справі №766/8264/19), то суду були надані копії даного рішення 26.07.2019 відповідачем та 30.07.2019 позивачем, які мали ідентичний зміст, а саме : в постанові суду вказано, що вона набрала законної сили 14.05.2019. В подальшому 08.08.2019 представником позивача подано суду копію постанови Херсонського міського суду від 02.05.2019 з відміткою про те, що вона набрала законної сили 14.06.2019.

Суд не вбачає в діях відповідача будь-яких порушень порядку припинення державної служби, враховуючи, що відповідач отримав 28.05.2019 саме той примірник судового рішення, в якому було вказано про набрання чинності 14.05.2019, а також приймаючи до уваги, що справа про адміністративне корупційне правопорушення розглядалась у відкритому судовому засіданні за участю ОСОБА_1 , таке судове рішення оскаржується протягом 10 днів з дня його винесення, апеляційна скарга подається до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд, з постанови вбачалось, що станом на 22.05.2019 така апеляційна скарга не була подана, тому на адресу відповідача судом і був надісланий примірник постанови, завірений секретарем суду 22.05.2019. Доводи позивача про повідомлення свого безпосереднього керівника 23.05.2019 про оскарження судового рішення міського суду позивачем не підтверджені документально, тому до уваги не приймаються.

Та обставина, що ОСОБА_1 був поновлений строк на апеляційне оскарження Херсонським апеляційним судом як такий, що пропущений з поважних причин, не свідчить про втрату рішенням законної сили або переніс дати набрання рішенням законної сили на іншу. Тому отримавши судове рішення, яке набрало законної сили, відповідач мав законні підстави для звільнення позивача у триденний термін, оскільки не відповідач має право визначати час набрання судовим рішенням законної сили, а безпосередньо суд.

Суд зазначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем та відповідачем докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку про доведеність відповідачем правомірності свого рішення про звільнення позивача. З огляду на зазначене, позовні вимоги позивача визнаються судом необґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволені позову.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 14 серпня 2019 р.

Суддя Хом`якова В.В.

кат. 112030100