Справа № 522/21185/18
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/21185/18

Головуючий в 1 інстанції: Шкамерда К.С. Час і місце ухвалення: 16.05.2019р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Джмеля Олександра Олександровича на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16 травня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Джмеля Олександра Олександровича про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з адміністративним позовом до державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Джмеля Олександра Олександровича про: визнання протиправними дій відповідача щодо винесення постанов від 21.08.2017р. про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 та про накладення арешту на майно і оголошення заборони на відчуження цього майна; скасування постанови від 21.08.2017р. про стягнення виконавчого збору в розмірі 242 422,74 грн.; скасування постанови відповідача від 21.08.2017р. про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження.

Позов обґрунтовував тим, що спірні постанови від 21.08.2017р. про стягнення виконавчого збору та про накладення арешту на майно і оголошення заборони на його відчуження винесено відповідачем з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження». Статтею 27 Закону, у редакції, чинній станом на 21.08.2017р., передбачалося стягнення державним виконавцем виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. У виконавчому провадженні ВП №52047708 стягнення виконавчого збору взагалі не передбачено законом, оскільки органом ДВС не вчинено дій щодо фактичного стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «Кредитні ініціативи».

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 16.05.2019р. позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Джмель О.О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 16.05.2019р.з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що у виконавчому провадженні ВП №52047708 стягувач звернувся із заявою про повернення виконавчого документа відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, у зв`язку з чим настають наслідки, які передбачені частиною третьою статті 40 Закону №1404-VIII - якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору. При цьому, норми ст.27 Закону №1404-VIII містять вичерпний перелік підстав та умов, за якими виконавчий збір не стягується, жодна з яких у даній справі відсутня.

Також, апелянт посилається на те, що вимоги виконавчого листа №522/20426/14-ц, виданого Приморським районним судом м.Одеси 22.06.2016р., боржником фактично виконано під час примусового виконання рішення 12.09.2017р. Проте, ні стягувачем, а ні боржником не повідомлено державного виконавця про виконання рішення суду.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на виконанні у Першому Приморському відділі державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження ВП №52047708 з примусового виконання вимог виконавчого листа №522/20426/14-ц, виданого Приморським районним судом м.Одеси 22.06.2016р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» грошової суми 2 420 573,44 грн. та 3654 грн. судового збору.

31.08.2016р. державним виконавцем Приморського відділу ДВС м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52047708 та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

До серпня 2017 року державним виконавцем відповідача вчинялися дії, спрямовані на примусове виконання вимог виконавчого документу, а саме: надіслано запити до реєструючих установ з метою виявлення майна, на яке можливо звернути стягнення, перевірено наявність зареєстрованого за боржником нерухомого майна, здійснено вихід за адресою, яка зазначена у виконавчому документі.

У зв`язку з надходженням до органу ДВС 17.08.2017р. заяви стягувача ТОВ «Кредитні ініціативи» про закінчення виконавчого провадження, 21.08.2017р. державним виконавцем Приморського відділу ДВС м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Того ж дня (21.08.2017р.) державним виконавцем прийнято постанову про стягнення з боржника у виконавчому провадженні №52047708 виконавчого збору в сумі 242 422,74 грн.

Також, 21.08.2017р. державним виконавцем Приморського відділу ДВС м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Джміль О.О. винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на майно ОСОБА_1 - квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 .

З матеріалів справи також вбачається, що 01.09.2017р. державним виконавцем Приморського відділу ДВС м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Джміль О.О. винесено постанову про скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 21.08.2017р. на підставі абзацу 4 частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач, не погоджуючись з правомірністю постанов відповідача від 21.08.2017р. про стягнення виконавчого збору та про арешт майна боржника звернувся до Приморського районного суду м.Одеси зі скаргою на дії державного виконавця Приморського відділу ДВС м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Джміль О.О.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 06.07.2018р. по справі №522/18977/17, серед іншого, визнано протиправними дії державного виконавця Приморського відділу ДВС м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Джміль О.О. щодо винесення постанов від 21.08.2017р. про стягнення виконавчого збору та про арешт майна боржника, а також скасовано вказані постанови.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 30.10.2018р. по справі №522/18977/17 скасовано ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 06.07.2018р. у вказаній частині та закрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Джміля О.О. щодо винесення ним постанов від 21.08.2017р.

При прийнятті вказаної постанови суд апеляційної інстанції виходив з того, що на підставі ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

У зв`язку з цим, 03.12.2018р. ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з адміністративним позовом про визнання протиправними дій та скасування постанов держаного виконавця від 21.08.2017р. про стягнення виконавчого збору та про арешт майна боржника.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що відповідачем не доведено законності спірних постанов та відповідності їх положенням Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при вирішенні даного спору по суті порушено правила предметної юрисдикції, встановлені статтею 20 КАС України, з огляду на наступне.

Статтею 287 КАС України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження», згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас, частиною другою статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм права вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Розмежування предметної юрисдикції адміністративних справ встановлено статтею 20 КАС України.

Так, відповідно до ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Частиною 2 статті 20 КАС України передбачено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що справа щодо оскарження дій державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Джмеля Олександра Олександровича щодо винесення постанови від 21.08.2017р. про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 та скасування вказаної постанови предметно підсудна окружному адміністративному суду, а не місцевому загальному як адміністративному.

Відповідно до ч.3 ст.21 КАС України якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

Таким чином, з огляду на суб`єктний склад та характер спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції вважає, що дана справа підсудна окружному адміністративному суду, а не місцевому загальному, як адміністративному.

Відповідно до ч.1 ст.318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Враховуючи, що суд першої інстанції порушив правила предметної юрисдикції, визначені статтею 20 КАС України, колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.318 КАС України, скасовує рішення суду першої інстанції та направляє справу на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції на положення частини 3 статті 287 КАС України, якою передбачено, що частиною відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Згідно статті 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016р. №1403-VIII систему органів примусового виконання рішень становлять: Міністерство юстиції України; органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5, органами державної виконавчої служби є:

- Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень;

- управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

- районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції.

Наведений перелік органів державної виконавчої служби є вичерпним.

Таким чином, державний виконавець не є органом державної виконавчої служби у розумінні Закону №1403-VIII, що виключає можливість його участі як відповідача у справі.

За правилами статті 48 КАС України суд першої інстанції може здійснити заміну первинного відповідача на належного, залучити до участі у справі співвідповідача або, у разі наявності заперечень позивача, залучити як другого відповідача.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.5 ч.1 ст.315, ст.ст. 318, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Джмеля Олександра Олександровича задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16 травня 2019 року скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Джмеля Олександра Олександровича про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування постанов направити на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 20 серпня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук