Справа № 176/782/19
Суддя: Гусейнов К. А.
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №176/782/19
провадження №2-а/176/30/19
РІШЕННЯ

Іменем України

15 серпня 2019 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гусейнова К.А.,

за участі секретаря Яценко О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовті Води адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора полку патрульної поліції в м.Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Косяк Антона Григоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

27 березня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з зазначеним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень інспектора 2 роти 2 батальйону полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Косяк А.Г. при винесенні Постанови серії АР N 491436 про накладення адміністративного стягнення - штрафу в розмірі 425 грн. за скоєння адміністративного правопорушення ч.1 ст.126 КУпАП; скасувати Постанову серії АР N 491436 про накладення адміністративного стягнення по справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 19.03.2019 року.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції не встановлено та не доведено відповідними доказами, що автомобільний причеп, який був причеплений до його автомобіля є автомобільним причепом що до якого встановлені коригуючи коефіцієнти, а от же спірним є той факт чи підпадає причеп, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення під дію Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також позивач у позовній заяві вважає, що працівник поліції при розгляді даної справи повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення, що змусило його звернутись до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 28 березня 2019 року дана позовна заява була залишена без руху з наданням позивачеві строку для усуненні вказаних в ній недоліків.

Копія цієї ухвали відповідачу тричі направлялась для виконання поштою і була отримана позивачем лише 24.06.2019 року. (а.с.21)

01 липня 2019 року позивачем недоліки позовної заяви було усунуто та подано до суду виправлену позовну заяву.

Ухвалою суду від 05 серпня 2019 року по справі відкрито провадження та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Після винесення вищезазначеної ухвали, виконуючи вимоги ст. 268 КАС відповідача про розгляд справи було негайно повідомлено, шляхом направлення йому на офіційну електронну адресу: копії ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з додатками та повідомлення про день, час та місце судового засідання.

Однак, на час розгляду справи від відповідача відзиву на позов не надходило, у судове засідання відповідач чи його повноважний представник не з`явився.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позові та просив його задовольнити. Пояснив, що керував автомобілем з причепом в м.Кривому Розі, автомобіль попав у ДТП, винна особа у цьому ДТП на даний час до відповідальності не притягнута. У зв`язку з оформленням матеріалів по ДТП працівники поліції попросили надати документи на причіп. Вважає, що не повинен був надавати їм документи на причіп, також вказав, що даний причіп ні ним ні його власником не застрахований.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.287КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема,особою,щодо якої її винесено. Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно зп.1ч.1ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, 19 березня 2019 року поліцейським полку патрульної поліції 8 м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Косяк Антоном Григоровичем ухвалено постанову серії АР №491436 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

У даній постанові встановлено, що " ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21053 днз НОМЕР_1 з причепом ЧЗ81021 днз НОМЕР_2 у м. Кривий ріг Дніпропетровська область Металургійний район не мав при собі поліса обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів на причіп ЧЗ81021 днз НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п.п. 2.1 Правил дорожнього руху".

Пп.ґ п.2.1 ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Стаття 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов`язаний:

мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;

Згідно ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За правилами підпункту ґ) пункту 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільнені від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи.

Відповідно до визначення транспортного засобу, що міститься в п. 1.10 ПДР України, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Відповідно до пункту 1.5 статті 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", наземні транспортні засоби (далі - транспортні засоби) - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах.

Відповідно до абз. 2 п. 1.5 ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів", у цьому Законі не вважається транспортним засобом пристрій, який підпадає під ознаки, зазначені у цьому пункті, але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу.

Поняття «Причіп» зустрічається у деяких підзаконних нормативних актах, зокрема відповідно до наказу Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 року «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» поняття «причіп» подано так: причіп - це транспортний засіб, призначений для руху в з`єднанні з автомобільним транспортним засобом. Тобто автомобільний причіп вважається транспортним засобом.

Коригуючі коефіцієнти та їх розміри встановлено та затверджено Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України "Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 серпня 2010 року за № 689/17984.

За даним розпорядженням причіп до легкового автомобілю відноситься до типів транспортних засобів, щодо яких встановлений коригуючий коефіцієнт із розміром 0,34. Тобто даний коригуючий коефіцієнт встановлений до будь-якого причепу до легкового автомобілю і додаткового доведення того, що автомобільний причіп, який був причеплений до легкового автомобіля позивача є саме причепом до якого встановлений коригуючий коефіцієнт не потребує.

Таким чином, суд приходить до висновку, що автомобільний причеп ЧЗ81021 днз 8844ХХ, за експлуатацію якого без страхового полісу притягнуто до адміністративної відповідальності позивача, відноситься до типу транспортних засобів у розумінні Закону України "Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів", щодо якого встановлені коригуючи коефіцієнти, а тому підлягає обов`язковому страхуванню за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому на думку суду відповідач правомірно склав постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки на правомірну вимогу поліцейського позивач не пред`явив йому полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на причіп. Позивач ні у позовній заяві ні у судовому засіданні сам факт непред`явлення полісу на причіп працівнику поліції не заперечував.

Щодо посилань позивача у позовній заяві про необхідність при розгляді даної справи складання протколу про адміністративне правопорушення суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а передбачені, в т.ч. ст.126 також можуть розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015року №5-рп/15 роз`яснено положення ч.1 ст.276 КУпАП стосовно змісту словосполучення «за місцем його вчинення». Зазначено, що положення ч.1ст.276 Кодексу, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Таким чином, словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що дії суб`єкта владних повноважень є такими, які порушують права і свободи особи, якщо відповідні дії не повинні вчинятись таким суб`єктом щодо цієї особи, виходячи з наданої йому компетенції.

П.11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в т.ч. про порушення правил дорожнього руху, ст126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів та підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Отже, наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача, як посадової особи Національної поліції, повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, за ст.126 КУпАП, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, на місці вчинення правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач порушив ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Накладене на нього стягнення є мінімальне з передбачених санкцією вказаної частини цієї статті. Інспектор при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не допустив порушень чинного законодавства, які б свідчили про незаконність винесеного рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №491436 від 19.03.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 необхідно залишити без змін, а позовну заяву - залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.241-246, 268, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №491436 від 19.03.2019 року - залишити без змін, а позов ОСОБА_1 до Інспектора полку патрульної поліції в м.Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Косяк Антона Григоровича про скасування вказаної постанови - залишити без задоволення.

Відшкодування судових витрат віднести за рахунок Держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області К.А. Гусейнов