Справа № 160/15/19
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
09 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 160/15/19
Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Юрко І.В. перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТА ОІЛ» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року у справі №160/15/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТА ОІЛ» до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, -
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року у вказаній вище справі в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу.

Перевіривши вказану апеляційну скаргу на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Апеляційна скарга від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТА ОІЛ» підписана адвокатом Тиховлісом В.Р..

На підтвердження повноважень вказаної особи до апеляційної скарги додано копію довіреності.

Вказана копія довіреності завірена, крім іншого, особистим підписом особи, якій така довіреність видана - адвоката Тиховліса В.Р..

Така ж копія вказаної довіреності міститься в матеріалах справи (а.с.37).

Разом з тим, суд вважає, що представник не має права завіряти копію довіреності, яка йому видана довірителем, з наступних підстав.

Так, згідно частини першої статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до частин першої, третьої статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Довіреність є правочином і, як будь-який правочин, повинна відповідати вимогам, встановленим законодавством до правочинів. Так, довіреність може бути видана тільки на виконання правомірних юридичних дій. Воля довірителя повинна відповідати його волевиявленню.

Отже, суд виходить з потреби перевірки саме наявності волевиявлення особи, яка видала довіреність.

Копія довіреності, що завірена особою, якій така довіреність видана, не може бути належним доказом дійсної волі довірителя на уповноваження представника діяти в його інтересах.

Копія довіреності повинна бути завірена таким чином, щоб виключати будь-які сумніви стосовно її справжності.

Згідно частини першої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1) довіреністю фізичної або юридичної особи;

2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Відповідно до частини другої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Згідно частини шостої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Матеріали справи не містять оригіналу довіреності, або її копії, засвідченої суддею, або копії, засвідченої у визначеному законом порядку, що суперечить вимогам частини шостої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, в матеріалах справи відсутній оформлений належним чином документ про повноваження особи, яка підписала апеляційну скаргу.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції 08 квітня 2019 року. Копію рішення скаржник отримав 08.05.2019 року (а.с.56).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Таким чином, на підставі вказаної норми скаржник мав право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду в разі подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Разом з тим, апеляційна скарга подана скаржником 31.07.2019 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі апелянт заявив суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 03.06.2019 року позивачем було направлено апеляційну скаргу на рішення суду із застосуванням офіційної електронної адреси представника позивача на офіційну електронну адресу суду першої інстанції. Апеляційна скарга та копія доданої довіреності були підписані електронним цифровим підписом представника позивача. 04.06.2019 року позивачем надано до суду письмовий варіант апеляційної скарги. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху, а ухвалою від 12 липня 2019 року апеляційну скаргу повернуто. Про існування вказаних ухвал позивач дізнався 31.07.2019 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Також 06.08.2019 року від позивача до суду надійшло окреме клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому позивач додатково зазначив, що після подання другої апеляційної скарги отримав копію ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2019 року. Апеляційна скарга повторно подана у день отримання ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2019 року. При повторному поданні апеляційної скарги усунуто недоліки першої апеляційної скарги.

Суд вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Мета Оіл» подало апеляційну скаргу 04.06.2019 року (а.с.58-60).

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.06.2019 року вказану апеляційну скаргу було залишено без руху у зв`язку з несплатою скаржником судового збору та надано строк для усунення недоліків 10 днів з дня отримання ухвали (а.с.66).

Зазначену ухвалу апеляційного суду апелянтом отримано 26.06.2019 року, про що свідчить повернуте до суду рекомендоване повідомлення про вручення такої ухвали (а.а.68). Вказане спростовує посилання апелянта про необізнаність існування вказаної ухвали.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.07.2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Мета Оіл» повернуто у зв`язку з не усуненням недоліків у встановлений ухвалою суду строк.

Посилання апелянта на ту обставину, що ним не було своєчасно отримано зазначених вище ухвал апеляційного суду з незалежних від нього підстав, колегією суддів до уваги не приймається, оскільки апелянт погодився з такими ухвалами, своєчасно не виконав визначені судом недоліки апеляційної скарги, та не оскаржував ухвалу від 12.07.2019 року у встановленому законом порядку.

Неналежне виконання апелянтом вимог КАС України в частині порядку подання апеляційної скарги та відповідних документів до неї, не є поважною підставою для поновлення строку апеляційного провадження.

В пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини «Устименко проти України» (№32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обгрунтованого рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Обгрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс проти Іспанії визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain №11681/85).

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Повернення первинної апеляційної скарги у зв`язку з певними її недоліками, не є об`єктивно непереборною обставиною чи істотною перешкодою для своєчасного вчинення процесуальних дій, а за своєю суттю є суб`єктивною обставиною та не може бути прийнято судом апеляційної інстанції як підстава для поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення.

Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі «Перес де Рада Каванілес проти Іспанії» зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції зазначає, що неналежне використання наданих процесуальних прав не може визнаватись судом як поважна причина пропуску процесуального строку, а відтак зазначені скаржником причини пропуску строку апеляційного оскарження є неповажними.

Згідно частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 169, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач, -

У Х В А Л И В :

Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, вказані Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕТА ОІЛ».

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТА ОІЛ» залишити без руху.

Скаржникові усунути встановлені недоліки апеляційної скарги шляхом подання до Третього апеляційного адміністративного суду:

- заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску такого строку;

- оформленого належним чином документа про повноваження особи, яка підписала апеляційну скаргу.

Встановити строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги - десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Після усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя І.В. Юрко