Справа № 420/3650/19
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3650/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бутенко А.В., за участю секретаря судового засідання Філімоненка А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідачів про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів (01001, м. Київ, вул. Б. Грінченка, 1), Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті (65058, м. Одеса, вул. М. Говорова, 7) про визнання протиправним та скасувати наказу № 305-К від 20.05.2019 року, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду із позовом звернувся ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів, Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті.

Як вбачається із позовних вимог, Позивач просить суд:

- Визнати протиправним та скасувати наказ № 305-К від 20.05.2019 року, виданий Головою Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті в перший робочий день;

- Поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті з 23 травня 2019 року;

- Стягнути з Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 травня 2019 року по день ухвалення судового рішення без утримання податків й інших обов`язкових платежів.

Ухвалою суду від 24.06.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

16.07.2019 року від представника Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів, Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті надійшло клопотання про закриття провадження у справі, в обґрунтування якої зазначено, що ОСОБА_1 , працюючи в Одеської регіональній службі державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті на посаді першого заступника начальника служби, на посаді публічної служби не перебував, наявні між ним та Одеською регіональною службою правовідносини є трудовими та регулюються виключно КЗпП України, тому справу належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Представник відповідачів підтримала зазначену заяву та просила суд її задовольнити.

Представник Позивача щодо зазначеної заяви, залишив думку на розсуд суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач наказом від 27.01.2007 року був призначений з 29.01.2007 року на посаду першого заступника Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті із присвоєнням 11 рангу державного службовця.

Стаття 1 Закону України «Про ветеринарну медицину» визначає, що регіональна служба державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні України та транспорті - це державна установа ветеринарної медицини.

Законом України «Про ветеринарну медицину» передбачено, що на начальників регіональних служб та їх заступників поширюється дія Закону України '"Про державну службу від 16.12.1993 року № 3723-XII.

Проте, Закон України №3723-XII від 16.12.1993 року втратив чинність на підставі Закону України № 889-VIII від 10.12.2015 року.

Статтею 3 Закону України № 889-VIII від 10.12.2015 року передбачено, що дія цього Закону не поширюється на працівників державних установ.

06.12.2016 року, в зв`язку із набранням чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, Позивач був попереджений про наступну зміну істотних умов праці по закінченню двох місяців з моменту ознайомлення з попередженням. В подальшому Позивач не відмовився від продовження роботи в нових умовах та продовжував роботу на цій посаді, на яку дія Закону України «Про державну службу» не поширювалась.

Наказом від 20.05.2019 року № 305-к, Позивача звільнено із займаної посади на підставі статтей 147-149 Кодексу законів про працю України.

Таким чином, станом на день звільнення Позивач не перебував на державній службі.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, заслухавши думку сторін, суд дійшов до висновку про те, що дана справа не належить до розгляду в порядку адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України далі - КАС України) адміністративне судочинство - це діяльність вирішення адміністративних судів щодо розгляду адміністративних справ у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України, справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічно - правовий спір, це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до ч 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно з п.17 ч. 1 ст.4 КАС України, публічна служба діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Суд звертає увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) владних управлінських функцій у відносинах публічної служби.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин та стосується саме цих відносин.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Так, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30.05.2018 року у справі № 523/16876/14-а дійшла висновку, що неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії.

Крім того, можливість захисту Позивачем своїх цивільних прав передбачена безпосередньо положеннями Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Кодексу законів про працю України.

Так, частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено право особи захистити своє цивільне право шляхом визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При цьому, поняття «трудові відносини» в контексті змісту наведеної норми включає і право на захист порушених трудових прав, оскільки норма не містить винятку із встановленого нею правила.

Крім того, згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР (далі - Конвенція), та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12.10.1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

При цьому визначальним принципом здійснення правосудця в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи викладене, розгляд позовних вимог ОСОБА_1 віднесено до юрисдикції суду у порядку цивільного судочинства відповідно до норм Кодексу законів про працю України, що, в свою чергу, виключає їх розгляд в порядку адміністративного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 238, 241- 243 КАС України,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідачів про закриття провадження у справі № 420/3650/19 задовольнити.

Закрити провадження у справі 420/3650/19 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів (01001, м. Київ, вул. Б. Грінченка, 1), Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті (65058, м. Одеса, вул. М. Говорова, 7) про визнання протиправним та скасувати наказу № 305-К від 20.05.2019 року, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку.

Роз`яснити позивачу, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 15.08.2019 року.

Суддя Бутенко А.В.

.