Справа № 320/7031/18
Суддя: Літвіна Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/7031/18 Суддя першої інстанції: Щавінський В.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Сорочко Є.О.

Федотова І.В.

при секретарі Білоус А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні технології доріг» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області та Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Сучасні технології доріг» звернулось до суду з позовом до Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, у якому просило:

- скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 11 грудня 2017 року № 391397/31364143 та зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 100 від 29 жовтня 2017 року;

- скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 11 грудня 2017 року № 390949/31364143 та зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 106 від 30 жовтня 2017 року;

- скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 22 травня 2018 року № 716602/31364143 та зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 83 від 21 квітня 2018 року;

- скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 22 травня 2018 року № 716605/31364143 та зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 84 від 22 квітня 2018 року;

- скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 22 травня 2018 року № 716633/31364143 та зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 101 від 25 квітня 2018року;

- скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 22 травня 2018 року № 716601/31364143 та зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 116 від 27 квітня 2018 року;

- скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 22 травня 2018 року № 716600/31364143 та зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 128 від 28 квітня 2018 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області, подав апеляційну скаргу, у якій зазначаючи про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що після надходження до ДФС податкової накладної її перевірка та розшифрування здійснюються в автоматичному режиму, зокрема на відповідність критеріям оцінки ступеня ризику. Разом з тим, враховуючи надання позивачем неповного пакету документів, які необхідні для реєстрації поданих податкових накладних, контролючим органом правомірно прийнято рішення про відмову у їх реєстрації.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Сучасні технології доріг» є юридичною особою (), перебуває на обліку в Києво-Святошинській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області та має статус платника податку на додану вартість з 04 квітня 2012 року.

Видами діяльності позивача є: добування піску, гравію, глин і каоліну (код КВЕД 08.12); виробництво бетонних розчинів, готових для використання (Код КВЕД 23.63); неспеціалізована оптова торгівля (Код КВЕД 46.90); роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах (Код КВЕД 47.78 ); будівництво доріг і автострад (Код КВЕД 42.11, основний).

Для ведення господарської діяльності ТОВ «Сучасні технології доріг» орендує приміщення за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 29А (договір оренди нерухомого майна №96/1-15 від 02 жовтня 2015 року; лист про продовження дії договору оренди нерухомого майна № 15/1654 від 12 жовтня 2018 року).

TOB «Сучасні технології доріг» має на своєму балансі цех з виробництва водно-бітумних емульсій, який розміщений за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 29А (договір оренди земельної ділянки).

Водно-бітумна емульсія виготовляється відповідно до ДСТУ Б В 2.7-129:2013 «Емульсії бітумні дорожні. Технічні умови», що підтверджується відповідними сертифікатами відповідності та атестатами виробництва.

Для виробництва власної продукції - водно-бітумних емульсій позивач проводить закупівлю сировини у необхідній кількості, а саме: бітум, бітумні емульгатори, хлорид кальцію, паливо для реактивних та для газотурбінних двигунів, латекс. При цьому, для кожного виду емульсій встановлені норми витрат сировини, які визначаються паспортом виробництва на кожен вид емульсії та є комерційною таємницею підприємства-виробника товару.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні-жовтні 2017 року, а також у березні-квітні 2018 року позивачем придбано сировину у наступних контрагентів:

- у ТОВ «ЛІНІК-УКРАЇНА» на підставі договору поставки №16/12-16 від 16 грудня 2016 року було придбано бітум дорожній;

- у TOB «АНРІКА» на підставі договору поставки №00226 від 01 березня 2018 року було придбано бітум дорожній у кількості;

- у ТОВ «Пролог ТД» на підставі договору поставки товару №2х/2017 від 24 січня 2017 року у вересні-жовтні 2017 року придбано бітумний емульгатор, а також адгезійні добавки;

- у TOB «НКІМПЕКС» на підставі договору поставки нафтопродуктів №250416 від 25 квітня 2016 року придбано паливо авіаційне для газотурбінних двигунів, а також паливо для реактивних двигунів;

- у ТОВ СПІЛЬНЕ УКРАЇНСЬКО-ЛИТОВСЬКЕ ПІДПРИССТВО «НАФТА УКРАЇНА» ЛТД на підставі одноразових замовлень придбано хлорид кальцію;

- ПП «Профіт Індастріз» на підставі одноразових замовлень було придбано латекс Бутанол;

- у ТОВ «САНКТ-АТАГАЙ» на підставі одноразових замовлень придбано соляну кислоту;

- у ПАТ «Макрохім» на підставі одноразових замовлень придбано соляну кислоту;

- у ТОВ «УКР-Олеум OB» на підставі одноразових замовлень придбано дизельне паливо.

З метою здійснення господарської діяльності між ТОВ «Сучасні технології доріг» (постачальник) та Комунальним підприємством по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» (покупець) був укладений договір про закупівлю товару №4-14 від 10 квітня 2017 року, а також договір про закупівлю товару №3-3 від 05 березня 2018 року.

Відповідно до умов вказаних договорів постачальник (позивач по справі) за заявкою покупця зобов'язується поставляти у визначені за умовами договору строки товар - бітумну емульсію в асортименті, кількості, що визначаються шляхом виставлення рахунку-фактури на замовлений об'єм партії товару (п. 1.1, 1.2. договору), а покупець зобов'язується прийняти товар та оплати його вартість на умовах договору. Ціна за одиницю товару виставлена відповідно до тендерної пропозиції (п.3.2 договору).

Товар відвантажується у транспорт покупця. Пунктом відвантаження є склад постачальника, який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 29-а. Поставка здійснюється на умовах самовивозу. Факт відвантаження товару підтверджується відповідними товаро-транспортними накладними та/або видатковими накладними (п. 5.3., 5.4. договору)

На виконання вищезазначених договорів та на замовлення Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» позивачем у транспортні засоби покупця було відвантажено бітумну емульсію ЕК-Ш марки OB 60 К та ЕК-Ш марки НВ 40 К у загальній кількості 16 тон, всього на загальну суму 153780 грн 00 коп, в тому числі ПДВ на суму 27883 грн 00 коп.

Позивач у своїй діяльності для перевезення виготовленої продукції не має власних транспортних засобів, тому на підставі договдру № 2404-17ТК від 27 квітня 2017 залучає підприємство перевізника, а саме: ТОВ Транспортна компанія «Дніпротранснафта».

Проте, відповідно до умов вищезазначених договорів відвантаження реалізованого Комунальну підприємству по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» товару здійснювалось у транспортний засіб покупця, а тому товаро транспортні накладні у позивача відсутні. При цьому, факт передачі товару покупцю, підтверджується підписами уповноважених осіб та відбитками печатки покупця на видаткових накладних, а саме: видаткова накладна №РН-0000904 від 29 жовтня 2017 року, видаткова накладна № РН-0000910 від 30 жовтня 2017 року, видаткова накладна № РН-0000100 від 21 квітня 2018 року, видаткова накладна № РН-0000101 від 22 квітня 2018 року, видаткова накладна №РН-0000119 від 25 квітня 2018 року, видаткова накладна № РН-0000135 від 27 квітня 2018 року, видаткова накладна № РН-0000149 від 28 квітня 2018 року.

За фактом продажу товару, позивачем, відповідно до діючого законодавства, були складені та направлені для реєстрації податкові накладні, а саме: податкова накладна № 100 від 29 жовтня 2017 року, податкова накладна №106 від 30 жовтня 2017 року, податкова накладна №83 від 21 квітня 2018 року, податкова накладна №84 від 22 квітня 2018 року, податкова накладна №101 від 25 квітня 2018 року, податкова накладна №116 від 27 квітня 2018 року, податкова накладна № 128 від 28 квітня 2018 року.

Після надіслання податкової накладної до Державної фіскальної служби України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачем були отримані квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних, а саме:

- квитанція № від 09 листопада 2017 року;

- квитанція № від 09 листопада 2017 року.

Підставою для зупинення реєстрації податкової накладної відповідачем зазначено: «відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання товарів згідно з УКТ ЗЕД: 2715. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних.».

А також позивачем були отримані квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних, а саме: квитанція № від 05 травня 2018 року; квитанція № від 05 травня 2018 року; квитанція № від 08 травня 2018 року; квитанція № від 11 травня 2018 року; квитанція № від 14 травня 2018 року.

Підставою для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем зазначено: «відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6. п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних.».

На виконання вимог контролюючого органу, позивачем щодо податкових накладних, реєстрація яких була зупинена, засобами телекомунікаційного зв'язку, через програму М.Е.Д.док «Електронний кабінет платника» направлено повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення господарської операції.

Комісія Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації прийняла рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, а саме: рішення № 391397/31364143 від 11 грудня 2017 року, № 390949/31364143 від 11 грудня 2017 року, №716602/31364143 від 22 травня 2017 року, № 716605/31364143 від 22 травня 2018 року, №716633/31364143 від 22 травня 2018 року, № 716601/31364143 від 22 травня 2018 року, № 716600/31364143 від 22 травня 2018 року.

Вважаючи рішення Державної фіскальної служби України про відмову у реєстрації податкових накладних протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову першої інстанції виходив з того, що даному випадку у податкового органу не було достатніх правових підстав для відмови позивачу в реєстрації поданих ним податкових накладної в ЄРПН, оскільки позивачем були подані необхідні для реєстрації накладних підтверджуючі документи, а також з того, що оскаржувані рішення взагалі не містять обґрунтованих підстав, з яких вони прийняті.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Підпунктом 201.16.1 п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246).

Згідно з п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п. 192.1 ст. 192 та п. 201.10 ст. 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п. 201.1 ст. 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 ст. 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис"; Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (п. 13 Порядку № 1246).

Відповідно до п. 74.2. ст. 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п.п. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» пп. 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до пп. 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України).

Зазначена комісія приймає рішення про:

- реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567.

Пунктом 6 Критеріїв оцінки визначено два критерії для проведення Моніторингу податкової накладної, при цьому за змістом пункту першого Переліку документів для кожного із критеріїв законодавцем визначено специфічний (окремий) перелік документів, які платник податків може подати податковому органу для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку документів, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Порядок прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у такій реєстрації, у періоді, протягом якого реалізовувалися спірні правовідносини, було регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» якою закріплено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» пп.201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Абзацом 7 пп.201.16.3 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України передбачено, що платнику податків надано можливість оскаржити Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних в адміністративному або судовому порядку.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до пп. 4 п. 13 цього Порядку (за Переліком документів); надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Судом встановлено, що в матеріалах справи наявні складені у відповідності до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» документи, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та його контрагентами.

Водночас, у квитанціях № від 09 листопада 2017 року, № від 09 листопада 2017 року, № від 05 травня 2018 року, № від 05 травня 2018 року; № від 08 травня 2018 року; № від 11 травня 2018 року, № від 14 травня 2018 року, якими зупинено реєстрацію податкових накладних, відповідач не зазначив конкретного критерію оцінки ступеня ризиків. Крім того, відповідачем не вказано конкретного переліку документів, які б були достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Отже, недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації податкової накладної.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що платником податків надано до податкового органу первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій, разом із відповідними поясненнями, що було здійснено повідомленням щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкових накладних, теж не є законним.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21 травня 2019 року у справі № 0940/1240/18 та від 22 липня 2019 року у справі № 815/2985/18.

За таких обставин, колегія суддів погоджується, з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування рішень Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації та зобов'язання відповідача здійснити дії по реєстрації податкових накладних.

Проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Літвіна

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов

Повний текст постанови виготовлено 15 серпня 2019 року.