Справа № 140/2502/19
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

20 серпня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2502/19

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Мачульський В.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Волинської обласної державної адміністрації, Державного реєстратора управління культури з питань релігії та національностей Волинської обласної державної адміністрації Захарченко Ельвіри Русланівни про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування розпорядження, визнання протиправними та скасування рішення, визнання протиправним та скасування запису,

ВСТАНОВИВ:

15.08.2019 ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1, позивач) звернувся з позовом до Волинської обласної державної адміністрації, Державного реєстратора управління культури з питань релігії та національностей Волинської обласної державної адміністрації Захарченко Ельвіри Русланівни в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Волинської обласної державної адміністрації щодо проведення реєстрації змін до статуту Релігійної громади «Свято-Іллінська релігійна громада Української православної церкви у с. Грабове Шацького району» (, адреса: с. Грабове, Шацького району Волинської області, 44000) шляхом реєстрації статуту Релігійної громади в новій редакції;

- визнати протиправним та скасувати Розпорядження голови Волинської обласної державної адміністрації «Про реєстрацію статутів релігійних громад у новій редакції» № 243 від 16.05.2019 року стосовно реєстрації статуту Релігійної громади «Свято-Іллінська релігійна громада Української православної церкви у с. Грабове Шацького району» (, адреса: с. Грабове, Шацького району Волинської області, 44000) в новій редакції з новою юридичною назвою;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Захарченко Ельвіри Русланівни управління культури з питань релігії та національностей Волинської обласної державної адміністрації про державну реєстрацію внесення змін до установчих документів юридичної особи - «Свято-Іллінська релігійна громада Української православної церкви у с. Грабове Шацького району» (, адреса: с. Грабове, Шацького району Волинської області, 44000), на підставі якого внесено запис в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №7000256 від 24.05.2019;

- визнати протиправним та скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №7000256 від 24.05.2019, що внесений державним реєстратором Захарченко Ельвіри Русланівни щодо державної реєстрації внесення змін до установчих документів юридичної особи - «Свято-Іллінська релігійна громада Української православної церкви у с. Грабове Шацького району» (, адреса: с. Грабове, Шацького району Волинської області, 44000).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до пункту 4 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

З матеріалів позовної заяви встановлено, що «Свято-Іллінська релігійна громада Української православної церкви у с. Грабове Шацького району» створена за добровільною згодою віруючих громадян православного віросповідання та з благословення єпархіального архієрея та зареєстровано у новій редакції статут вищевказаною Релігійної організації.

Згідно з указом Архієпископа Володимир-Волинського і Ковельського від 30.09.2014 №17 настоятелем храму на честь святого пророка Божого Іллі с. Грабове Шацького благочиння призначений Ковальчук Дмитро Петрович.

16.05.2019 головою Волинської обласної державної реєстрації прийнято розпорядження №243 «Про реєстрацію статуту релігійної громади у новій редакції», яким розглянувши заяву уповноваженого представника релігійної громади, керуючись, статтями 8, 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» та у зв`язку із зміною підлеглості прийнято рішення зареєструвати статут релігійної громади «Свято-Іллінська релігійна громада Української православної церкви у с. Грабове Шацького району», у новій редакції з новою назвою релігійної організації «Свято-Іллінська релігійна громада Православної Церкви України села Грабове Шацького району Волинської області».

На підставі розпорядження голови Волинської обласної державної реєстрації №243 від 16.05.2019 «Про реєстрацію статуту релігійної громади у новій редакції» суб`єкт державної реєстрації державний реєстратор Управління культури і туризму Волинської обласної державної адміністрації Захарченко Ельвіра Русланівна провів державну реєстрацію внесення змін до установчих документів юридичної особи - «Свято-Іллінська релігійна громада Української православної церкви у с. Грабове Шацького району» на підставі якого внесено запис в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №7000256 від 24.05.2019.

Необхідно звернути увагу, що оскаржені рішення Управління культури і туризму Волинської обласної державної адміністрації від 24.05.2019 фактично є реєстраційними діями, вчиненими суб`єктом державної реєстрації - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері релігії, здійсненими на виконання розпорядження голови Волинської обласної державної адміністрації №243 від 16.05.2019 «Про реєстрацію статуту релігійної громади у новій редакції».

Отже, предметом спору за даним адміністративним позовом є правомірність рішення органу виконавчої влади Волинської обласної державної адміністрації щодо реєстрації статуту релігійної громади у новій редакції, зміни керівника і найменування цієї релігійної громади.

ОСОБА_1 вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідачів було порушено його право на свободу совісті та віросповідання, а протиправна зміна підлеглості Релігійної громади в організаційних та канонічних питаннях, порушує право позивача на вільне волевиявлення членства у відповідній релігійній організації і на вільний вибір сповідування релігійного культу. Позивач зазначає, що деякі мешканці с. Грабове, які не є членами Релігійної громади, звернулись до Православної Церкви України із заявою про перехід Релігійної громади до названої релігійної структури. В той же час, членами Релігійної громади у відповідності до положень Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» та Статуту Релігійної громади не проводились загальні збори членів релігійної громади - Парафіяльні збори щодо прийняття рішень про внесення змін до Статуту Релігійної громади, а відповідні рішення - не приймалися. Зважаючи на те, що членами Релігійної громади, членом якої я позивач, у відповідності до положень Статуту загальні збори членів релігійної громади - Парафіяльні збори не проводились та жодні рішення про внесення змін до Статуту Релігійної громади не приймались. Також зазначає, що керівник Релігійної громади не підписував та не подавав будь-яких заяв про проведення державної реєстрації будь-яких змін щодо Релігійної громади до Волинської обласної державної адміністрації. Таким чином, оскільки керівник Релігійної громади є єдиною особою, уповноваженою на підписання заяви про проведення державної реєстрації будь-яких змін щодо Релігійної громади, підписання та подання такої заяви до Волинської обласної державної адміністрації було вчинено особою, що не має на це достатніх повноважень, тобто, вчинено неуповноваженою особою. Крім цього, будь-яким повноважним органом Релігійної громади не було уповноважено будь-яких третіх осіб на вчинення зазначених вище дій.

Відтак, оскаржуються такі рішення саме з підстав порушення особами, які подали заяву про реєстрацію статуту, положень закону в частині дотримання порядку, способу та компетенції реєстрації таких змін. Ці обставини належать до внутрішньої діяльності юридичної особи. Як встановлено із зазначених обставин, позивач пов`язує проведену реєстрацію статуту, власне із незаконними діями осіб, які подали відповідну заяву та документи відповідачеві.

Фактичною підставою звернення до суду стали не стільки протиправні дії відповідача щодо реєстрації статуту, як дії осіб, які прийняли рішення про зміну підлеглості релігійної громади, подали відповідну заяву та документи відповідачеві.

Необхідно зауважити, що судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне між собою.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

При цьому, КАС України регламентує порядок розгляду не усіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. При визначенні юрисдикції справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб`єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Водночас, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Окрім того, згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін судом, встановленим законом у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

У контексті наведеного необхідно зауважити, що даний спір не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки Волинська обласна державна адміністрація, приймаючи оскаржуване розпорядження, хоча і мала владні-управлінські повноваження в частині зареєструвати або відмовити у реєстрації статуту релігійної громади, проте факт здійсненої реєстрації обумовлений наданими для такої реєстрації документами. В свою чергу, позивач власне і доводить відсутність повноважень у особи, яка подала заяву та відсутність у неї необхідного пакету документів для реєстрації нової редакції статуту, оспорює повноваження приймати рішення про зміну статуту.

Отже, наданню правової оцінки розпорядженню Волинської обласної державної адміністрації №243 від 16.05.2019 «Про реєстрацію статуту релігійної громади у новій редакції» та вчиненим реєстраційним діям на виконання цього розпорядження передує встановлення та доказування у даному спорі обставин, які є внутрішньою діяльністю Релігійної громади «Свято-Іллінська релігійна громада Української православної церкви у с. Грабове Шацького району».

Разом з тим, оскаржуване розпорядження зачіпає не лише права та інтереси позивача, а й усіх членів Релігійної громади.

Керуючись наведеним, слід дійти висновку, що у даному випадку спір виник саме між членом Релігійної громади Релігійної громади «Свято-Іллінська релігійна громада Української православної церкви у с. Грабове Шацького району» та релігійною громадою, яка вирішила змінити канонічне підпорядкування, подавши заяву про реєстрацію змін.

Необхідно звернути увагу і на те, що приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Отже, як установлено, спірні правовідносини стосуються прав та інтересів учасників релігійної громади на канонічне підпорядкування, а позовні вимоги у зазначеній справі спрямовані на захист цивільного права позивача. З огляду на суб`єктний склад сторін спору він має вирішуватися за правилами господарського судочинства.

При вирішенні даного спору суд враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом по аналогічній категорії справ, зокрема, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.12.2018р. у справі № 806/3462/14, яка в силу приписів частини пятої статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою під час вирішення наведеного спору.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

А тому, з наведених вище мотивів у відкритті провадження в даній адміністративній справі необхідно відмовити на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України.

Згідно із частиною п`ятою статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Щодо визначення господарської юрисдикції наведеного спору суд виходить із змісту статті 20 ГПК України, згідно якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до частини шостої статті 170 КАС України слід роз`яснити позивачу, що розгляд даного спору віднесений до юрисдикції Господарського суду Волинської області.

Керуючись пунктом 1 частини першої, частиною п`ятою, шостою статті 170, статтями 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної державної адміністрації, Державного реєстратора управління культури з питань релігії та національностей Волинської обласної державної адміністрації Захарченко Ельвіри Русланівни про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування розпорядження, визнання протиправними та скасування рішення, визнання протиправним та скасування запису.

Розяснити позивачу, що даний спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства, а також, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня підписання ухвали суддею. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя В.В. Мачульський