Справа № 520/1634/19
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 серпня 2019 р. № 520/1634/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Андрущенко Д.В.,

за участю представників:

позивача - Натини А.О.,

відповідача - Богаєвської А.Ю. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 )

до Харківської митниці ДФС (вул. Короленка, б. 16-б, м. Харків, 61003, )

про визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2 (далі за текстом - позивач, ОСОБА_2 ) у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про визнання протиправним та скасування рішення Харківської митниці ДФС (далі по тексту - відповідач, митниця, контролюючий орган) про коригування митної вартості товарів №UA807000/2018/001346/2 від 18.12.2018 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA80719/2018/00514 від 18.12.2018 року.

Підставами позову є доводи про те, що при здійсненні митного оформлення товару були надані усі необхідні документи. Натомість митницею було необґрунтовано застосовано резервний метод визначення митної вартості товару і неправильно визначено митну вартість автомобіля.

Відповідач, Харківська митниця ДФС, з поданим позовом не погодився.

Підставами заперечень проти позову є доводи про те, що платник не подав до митниці повного та достатнього пакету документів на підтвердження правильності визначення митної вартості. Стверджував, що під час митного оформлення контролюючим органом було виявлено, що надані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ввезений товар. Наполягав на тому, що митницею вірно визначено митну вартість товару, правомірно застосовано відомості з інформаційних баз даних.

Суд, заслухавши представників сторін, вивчивши доводи адміністративного позову та заперечень проти позову, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

23.11.2018 року ОСОБА_2 видав довіреність зареєстровану в реєстрі за № 2564 та посвідчену приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Кривошеїною І.М. на представництво його інтересів гр. ОСОБА_3 , якою останній був наділений, зокрема, повноваженнями подавати та одержувати різного виду довідки, документи, декларації, заяви, оформляти митні декларації на ввезення транспортних засобів на територію України.

23.11.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено договір про надання послуг, згідно якого останній взяв на себе обов`язки стосовно придбання транспортного засобу марки VOLKSWAGEN, модель - Caravelle, VIN-код - НОМЕР_1 , з подальшим ввезенням такого на територію України та передачі ОСОБА_2 . Того ж дня, ОСОБА_4 отримав кошти на придбання автомобіля, що підтверджується копією акту приймання-передачі грошових коштів від 23.11.2018 року.

26.11.2018 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Компас логістік» було укладено договір доручення № 2342 з надання послуг митного брокера.

27.11.2018 року ОСОБА_4 перетнув територію України в пункті пропуску «Ягодин - Дорогуск», та відповідно до вимог чинного законодавства було складено попередню митну декларацію.

Згідно з відомостями попередньої митної декларації, вартість автомобіля становить 5000 (п`ять тисяч) євро, що підтверджується копією рахунку-фактури (інвойс) б/н від 25.11.2018 року.

Декларант подав до митного оформлення придбаний поза межами України транспортний засіб - марки VOLKSWAGEN, модель - Caravelle, VIN-код - НОМЕР_1 , V=1968 куб.см., потужністю 132кW, тип двигуна - дизельний, номер двигуна - нема даних, екологічний клас - ЄВРО 5, кузов - фургон, календарний рік виготовлення - 2013, модельний рік виготовлення - 2013, загальна кількість місць для сидіння, включаючи місце водія - 9, колісна формула - 4x4, колір - жовтий, шляхом надання 05.12.2018 року митної декларації №UA807190/2018/023132, в якій розрахунок митної вартості товару здійснено за основним методом - за ціною договору купівлі-продажу.

Розмір митної вартості товару склав - 5000,00 Євро.

Одночасно з цією декларацією декларантом до митниці були подані: рахунок - фактура (інвойс) б/н від 25.11.2018 р.; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 04.04.2013 р.; довіреність № 2564 від 23.11.2018 р.; квитанції №1-1821К від 05.12.2018 р., № 48-1752К від 27.11.2018 р.; закордонний паспорт № НОМЕР_3 ; паспорт громадянина України НОМЕР_4 від 21.05.2008 р.; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA205010/2018/317499, що не заперечується сторонами по справі.

Владний суб`єкт - митниця застосував процедуру консультацій з приводу рівня митної вартості товару.

Як з`ясовано судом (і ці обставини визнані сторонами), платник не надав митниці витребуваних документів.

Після проведення процедури консультації з декларантом та на підстав наявної інформації (оцінка по "SCHWACKE") за результатами опрацювання запиту № 862 від 05.12.2018 року, посадовою особою відділу контролю митної вартості митниці було визначено митну вартість за резервним методом на рівні 17250,00 євро про що 18.12.2018 року відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості № UА807000/2018/0013462/2, яким застосовано резервний - шостий метод визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту та складено картку відмови в митному оформленні товару №UА807190/2018/00814.

Вищевказаний транспортний засіб, був оформлений у митному відношенні по МД №807190/2019/003884 від 05.02.2019 р. з урахуванням вимог частини сьомої статті 55 МКУ.

Як з`ясовано судом, юридичною підставою для прийняття оскарженого рішення владний суб`єкт обрав положення ст.ст. 54-64 Митного кодексу України, а фактичною підставою слугувало судження суб`єкта владних повноважень про розбіжності у вартості товару, а саме відсутність у поданих до митного оформлення документах усіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару.

Перевіряючи відповідність закону оскарженого рішення владного суб`єкта, суд зазначає, що правовідносини з приводу визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, унормовані, насамперед, приписами ст.ст. 57-64 глави 9 розділу ІІІ Митного кодексу України.

Так, відповідно до ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч.2 ст.57); кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч.3 ст.57); застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 4 ст. 57); у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу (ч. 5 ст. 57); при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч. 6 ст. 57); методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 7 ст. 57); у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу (ч. 8 ст. 57).

Правила визначення митної вартості за ціною договору викладені законодавцем в ст.58 Митного кодексу України, згідно з ч. 4 якої митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Наведений митницею довід про неподання разом з митною декларацією договору купівлі-продажу транспортного засобу не може слугувати законною підставою для виправдання показника митної вартості у 17250,00 Євро, оскільки цей заявлений декларантом показник митної вартості узгоджується з відомостями договору про надання послуг від 23.11.2018 року, акту приймання-передачі грошових коштів від 23.11.2018 року, «Kaufvertrag fur ein gebrauchtes Kraftfahrzeug» (договір купівлі вживаного автомобіля - переклад суду) б/н від 25.11.2018 р., який помилково суб`єктом владних повноважень класифіковано як рахунок-фактура (Інвойс) (Commercial invoice), попередньої митної декларації від 27.11.2018 р.

Так, згідно вказаного «Kaufvertrag fur ein gebrauchtes Kraftfahrzeug» (договір купівлі вживаного автомобіля - переклад суду) б/н від 25.11.2018 р. продавець ОСОБА_5 отримав, а покупець ОСОБА_2 сплатив за транспортний засіб - марки VOLKSWAGEN, модель - Caravelle, VIN-код - НОМЕР_1 покупну ціну в розмірі 5000, 00 Євро, що підтверджується, підписами продавця ОСОБА_5 та покупця.

Прийняття судом до уваги доводу митниці про врахування відомостей інформаційного електронного довідника "SCHWACKE" від 05.12.2018 №009353/28199964 (на підставі якого працівниками митниці був зроблений висновок щодо невідповідності заявленої вартості товару) є неможливим, адже до матеріалів справи відповідачем як владним суб`єктом не долучено ані доказів про правові підстави використання цього ресурсу у службовій діяльності, ані доказів про достовірність відомостей цього ресурсу, ані доказів справжності перекладу мови цього ресурсу на державну мову України.

Крім того, як вбачається з наданої митницею копії Прінт-скрін звіту про оцінку транспортного засобу програмного комплексу "SCHWACKE" від 05.12.2018 №009353/28199964 за звітом про оцінку встановлено автомобіля пробіг якого становить 198333 км, в той час, коли згідно «Kaufvertrag fur ein gebrauchtes Kraftfahrzeug» (договір купівлі вживаного автомобіля) б/н від 25.11.2018 р. пробіг придбаного позивачем автомобіля становить 309814 км, що на 111481 км більше, ніж у автомобіля, знайденого у каталозі митницею, що є значним фактором для визначення ціни автомобіля.

Також, як встановлено судом, в заключній частині звіту вказано дві суми:

Verkaufswert (Schwacke) Inkl. Mehrwertsteuer 17 150,00 EUR (Вартість продажу включаючи ПДВ 17 150,00 Євро).

Einkaufswert (Schwacke) Inkl Mehrwertsteuer 14 250 EUR (Вартість придбання, включаючи ПДВ 14 250 Євро), тобто вартість подібного автомобіля з пробігом у 198333 кілометрів за оцінкою становить від 14 250 Євро до 17 150 Євро.

Натомість, в рішенні про коригування митної вартості товару Відповідачем визначено вартість у розмірі 17250, 00 євро, що є вищою ніж та, яка зазначена у відомостях інформаційного електронного довідника "SCHWACKE" від 05.12.2018 р. №009353/28199964, на підставі якого працівниками митниці був зроблений висновок щодо невідповідності заявленої вартості товару.

Продовжуючи розгляд справи, суд зазначає, що відповідно до ст.64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (ч. 1 ст. 64); митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях (ч. 2 ст. 64).

При цьому, у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Оглянувши зміст оскарженого рішення владного суб`єкта, суд відзначає, що при визначенні митної вартості товару контролюючим органом як джерело інформації була використана тільки інформація з програми інформаційного електронного довідника "SCHWACKE".

Проте, визначення владним суб"єктом митної вартості товару лише за відомостями з інформаційного електронного довідника "SCHWACKE" (за відсутності рішення компетентного національного органу про впровадження цього ресурсу в експлуатацію, визначення процедури експлуатації цього ресурсу, запровадження правил перевірки актуальності та достовірності відомостей цього ресурсу тощо), суд не вважає достатньо обґрунтованим з огляду на імперативні приписи ч.2 ст.19 Конституції України.

Крім того, суд звертає увагу, що при перетині транспортним засобом кордону країни експорту митні органи іноземної держави, перевіривши документи на автомобіль, не виявили порушень в обчисленні митної вартості у розмірі 5000,00 євро.

Розрахунки за придбаний автомобіль були проведені заявником готівкою. Згідно з висновком постанови Верховного Суду від 13.02.2018р. у справі № 803/1112/173 зазначено, що з приводу посилання відповідача на ненадання банківських платіжних документів, суд касаційної інстанції з огляду на встановлені в судових рішеннях обставини зазначає, що запитувані митницею документи у позивача були відсутні та не могли бути надані з об`єктивних причин, так як товар оплачувався готівкою без банківських платежів. У даному випадку колегія суддів вважає, що ненадання позивачем банківського платіжного доручення не може бути підставою для коригування митної вартості за наявності інших документів (рахунка-фактури, акта приймання-передачі автомобіля), які є достатніми, підтверджують числові значення усіх складових митної вартості імпортованого товару та не містять розбіжностей.

Вказано, що ненадання додаткових документів, у тому числі і висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, знову ж таки якщо подані декларантом документи, відповідно до частини другої статті 53 МК України, підтверджують числові значення усіх складових митної вартості товару та не містять розбіжностей. Неподання декларантом зазначених документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Оцінивши аргументи учасників справи, суд зауважує, що подані заявником до митниці документи спростовують правильність визначення митної вартості автомобіля на рівні показника у 17250,00 Євро.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб`єкт не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України при самостійному визначенні митної вартості транспортного засобу за резервним методом.

Факт порушення суб"єктивного права заявника знайшов своє підтвердження проведеним судовим розглядом, що є визначеною процесуальним законом підставою для задоволення позову.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Харківської митниці ДФС (вул. Короленка, б. 16-б, м. Харків, 61003, ) про визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA807000/2018/001346/2 від 18.12.2018 року.

Скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA80719/2018/00514 від 18.12.2018 року.

Стягнути з Харківської митниці ДФС (вул. Короленка, б. 16-б, м. Харків, 61003, ) за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого судового збору на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 ) в розмірі 1536, 80 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 15.08.2019 року.

Суддя Бадюков Ю.В.