Справа № 520/6620/19
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2019 р. № 520/6620/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горшкової О.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції ФСС України в Харківській області (просп. Гагаріна, буд. 1, 3 пов., м. Харків,61001) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (, адреса: 61200, м. Харків, м-н Конституції, б. 1, Палац праці, 3 під., 4 пов.) в особі - Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (, адреса: 61001, м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 1, 3 пов.) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) страхових виплат за період з 01.07.2017 року по 31.01.2018року;

- скасувати постанову Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (, адреса: 61001, м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 1,3 пов.) від 07.07.2017 року №2012/26350/730/19 "Про припинення щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 01.07.2017 року;

- зобов`язати управління Виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (, адреса: 61200, м. Харків, м-н Конституції, б. 1, Палац праці, 3 під., 4 пов.) в особі - Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (, адреса: 61001, м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 1, 3 пов.) нарахувати та виплатити мені - ОСОБА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) страхові виплати за період з 01.07.2017 року по 31.01.2018 року негайно після проголошення судового рішення;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати страхових виплат у межах суми стягнення за один місяць, відповідно до п.1 ч. 1ст.371 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог вказує на протиправність дій відповідача щодо відмови нарахувати та виплатити суму невиплачених страхових виплат за період з 01.07.2017 по 31.01.2018, оскільки Законом №1105-XIV не передбачено жодної з підстав, на які посилається відповідач при прийнятті постанови від 07.07.2017 року №2012/26350/730/19 "Про припинення щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 з 01.07.2017 року. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 09.07.2019 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача 19.07.2019 надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що оскільки ОСОБА_1 не навів та не надав жодного доказу в підтвердження фактичного перебування в спірний період за місцем обліку ВПО в м. Харків - підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 встановлена стійка втрата працездатності 25% безстроково, має зареєстрований страховий випадок профзахворювання, що отримане 24.01.2002, здобув право на отримання страхових виплат та отримав пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, про що свідчить довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 24.01.2018, яка видана Управлінням праці та соціального захисту населення Адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради.

Попереднім місцем проживання позивача є АДРЕСА_2 . Внаслідок проведення АТО позивач був зареєстрований у м . Харків за адресою : АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Харківському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області та отримує страхові виплати.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області від 07.07.2017 року №2012/26350/730/19 "Про припинення щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 " з 01.07.2017 року, припинено щомісячні страхові виплати, причина припинення п.6 ч.1 ст.46 Закону №1105-XIV.

Постановою Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області від 01 лютого 2018 року №2052/23410/7611/22 продовжено позивачу раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, в розмірі 2732,51 грн. Також зазначено, що виплата проводиться з 01.02.2018 року безстроково.

Проте, за період з 01.07.2017 року по 31.01.2018 року позивач страхові виплати не отримав.

20 червня 2019 року позивач звернувся до Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області із адвокатським запитом щодо надання інформації про законні та правові підстави невиплати йому раніше призначених страхових виплат за період, в якому не проведено платежі відділенням виконавчої дирекції Фонду, тобто, за період з 01.07.2017 року по 31.01.2018 року.

Листом від 26.06.2019 року № 15.02-14/4132 Харківське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області повідомило позивача, що підставою для продовження страхових виплат внутрішньо переміщеним особам є Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11.12.2014 №20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 січня 2015 року за № 6/26451, та Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365.

З 01 липня 2017 року виплати Відділенням у м. Харкові припинені на підставі п.6 ч.1 ст.46 та ч.2 ст.16 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 №1105-XIV, у зв`язку з невідомим місцем мешкання потерпілого.

Вдруге ОСОБА_1 з заявою про продовження раніше призначених страхових виплат звернувся 25 січня 2018 року, надавши нову довідку від 24.01.2018 р. № про інше фактичне місце проживання у м. Харкові. Виплати продовжені з місяця звернення, враховуючи п.15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 р. №365.

Не погоджуючись з діями Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 страхових виплат за період з 01.07.2017 року по 31.01.2018 року, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначено Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII.

Статтею першою Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (ч. 2 цієї статті).

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону (ч. 1 ст. 5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII).

Як зазналося судом раніше, позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується копією довідки від 24.01.2018 р. № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради. Доказів скасування вказаної довідки відповідачем до суду не надано, а відтак, довідка є чинною.

Водночас, ст.14 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII визначено, що внутрішньо переміщені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо переміщеними особами.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених норм, слід дійти висновку, що внутрішньо переміщені особи користуються тими ж правами і свободами, що й інші громадяни, які постійно проживають на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Як свідчать матеріали адміністративної справи та зазначалося судом раніше, позивач має право на отримання страхових виплат та наразі перебуває на обліку в Харківському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, та отримує страхові виплати, згідно постанови Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області від 01 лютого 2018 року №2052/23410/7611/22 продовжено позивачу раніше призначену щомісячну грошову суму.

Нарахування та проведення страхових виплат урегульовано у декількох нормативних актах, зокрема:

1) статті 46 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення;

2) статті 173 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), відповідно до якої шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку;

3) Законі України від 23 вересня 1999 року №1105-ХІV "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі - Закон № 1105-ХІV), який із 01 січня 2015 року діє в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 77-VIII та має назву "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", який визначав відповідно до Конституції України та основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на момент виникнення спірних правовідносин правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві.

Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 1105-XIV визначено правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 1105-XIV, страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них. Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я. (частини 5, 6 статті 47 вказаного Закону).

У статті 27 Закону України від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР "Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 16/98-ВР) передбачено підстави припинення страхових виплат: а) якщо виплати призначено на підставі документів, що містять неправдиві відомості; б) якщо страховий випадок стався внаслідок дії особи, за яку настає кримінальна відповідальність; в) якщо страховий випадок стався внаслідок умисної дії особи; г) внаслідок невиконання застрахованою особою своїх обов`язків щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування; д) в інших випадках, передбачених законами.

Крім того, у статті 46 Закону № 1105-XIV передбачено випадки припинення страхових виплат і надання соціальних послуг: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

За положеннями пункту 3 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №1105-ХІV особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції затверджено постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11.12.2014 року №20 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.01.2015 року за №6/26451 (далі Порядок №20).

Пунктом 1 Розділу 3 Порядку №20 передбачено, що особи, які тимчасово переміщені, мають право на продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) на підставі заяви, до якої додаються копії довідки про взяття на облік, паспорта або документа, що посвідчує особу, та реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомили про це відповідні державні органи і мають відмітку у паспорті). Копії засвідчуються працівником відділення при пред`явленні оригіналів.

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що припинив страхові виплати позивачу, як внутрішньо переміщеній особі, на підставі постанови Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області від 07.07.2017 року №2012/26350/730/19 "Про припинення щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 " з 01.07.2017 року, припинено щомісячні страхові виплати, причина припинення п.6 ч.1 ст.46 Закону №1105-XIV.

Згідно оскаржуваної постанови від 07.07.2017 року №2012/26350/730/19, підставою для її прийняття зазначено невідоме місце мешкання ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що жодних доказів того, що позивач не проживає у місті Харкові Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області до суду не надано.

Крім того, перелік підстав припинення страхових виплат є вичерпним і передбачає можливість припинення страхової виплати з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Поряд із цим, суд зауважує, що невідоме місце мешкання чи не підтвердження місця фактичного проживання не є передбаченою законом підставою для припинення страхових виплат.

Доказів того, що Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області було нараховано та виплачено ОСОБА_1 суму страхових виплат з 01.07.2017 року по 31.01.2018 року, матеріали справи не містять.

Приймаючи до уваги вище наведене, суд доходить висновку про протиправність дій відповідача щодо припинення страхових виплат з підстав, не передбачених ст. 46 Закону № 1105-XIV, та щодо не нарахування, не виплати ОСОБА_1 страхових виплат за період з 01.07.2017 року по 31.01.2018 року.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що для повного захисту порушених прав позивача необхідно скасувати постанову Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (, адреса: 61001, м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 1, 3 пов.) від 07.07.2017 року №2012/26350/730/19 "Про припинення щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 " (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 01.07.2017 року, у зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 у вказаній частині підлягають задоволенню.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів перед судом належними та допустимими доказами по справі правомірність ненарахування та невиплату позивачу суми страхових виплат за період з 01.07.2017 року по 31.01.2018.

Суд також зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 47 Закону №1105-XIV, якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".

Суд критично ставиться до посилань відповідача на те, що на законодавчому рівні визначено, що фінансування видатків з бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на тимчасово неконтрольованих українською владою територіях здійснюватиметься тільки після повернення цих територій під контроль органів державної влади України з урахуванням висновку Верхового Суду України, викладеного у постанові від 12 квітня 2017 року № 6-51 цс 17, оскільки не прийняття Кабінетом Міністрів України окремого порядку та відсутність факту повернення цих територій під контроль органів державної влади України, не може бути підставою для ненарахування та невиплати позивачу страхових виплат за спірний період з 01.07.2017 року по 31.01.2018 року.

Крім того, суд відхиляє посилання позивача на постанови Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 6-51цс17, оскільки правовідносини у даних справах не є аналогічними тим, що розглядаються у даній справі.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 страхові виплати за період з 01.07.2017 по 31.01.2018 негайно після проголошення судового рішення, не підлягає задоволенню, оскільки спосіб виконання дій, які має вчинити за рішенням суду суб`єкт владних повноважень, не визначений в спірних правовідносинах нормативно. У разі набрання чинності рішенням суду про зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу страхові виплати за період з 01.07.2017 по 31.01.2018, буде вважатися повним виконанням рішення суду здійснення нарахування вказаних сум та сплата відповідачем всієї суми страхових виплат.

Стосовно вимоги допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати страхових виплат у межах суми стягнення за один місяць, відповідно до п.1 ч. 1ст.371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає.

Пунктом 1 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено негайне виконання рішення суду щодо присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, суд вважає за необхідне звернути до негайного виконання дане рішення суду в частині виплати страхових виплат позивачу у межах суми за один місяць.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору не вирішується.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції ФСС України в Харківській області (просп. Гагаріна, буд. 1, 3 пов., м. Харків, 61001) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, скасування постанови - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (, адреса: 61200, м. Харків, м-н Конституції, б. 1, Палац праці, 3 під., 4 пов.) в особі - Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (, адреса: 61001, м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 1, 3 пов.) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) страхових виплат за період з 01.07.2017 року по 31.01.2018року.

Скасувати постанову Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (, адреса: 61001, м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 1, 3 пов.) від 07.07.2017 року №2012/26350/730/19 "Про припинення щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 01.07.2017 року.

Зобов`язати управління Виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (, адреса: 61200, м. Харків, м-н Конституції, б. 1, Палац праці, 3 під., 4 пов.) в особі - Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (, адреса: 61001, м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 1, 3 пов.) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) страхові виплати за період з 01.07.2017 року по 31.01.2018 року.

Рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) страхових виплат у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Горшкова О.О.