Справа № 160/2719/19
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2019 року Справа № 160/2719/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора Комунального підприємства «Будинок юстиції» Дніпропетровської обласної ради» Лукашової Ірини Семенівни про визнання протиправним та скасування запису, -
25.03.2019 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора Комунального підприємства «Будинок юстиції» Дніпропетровської обласної ради Лукашової Ірини Семенівни (далі - відповідач), в якому просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2019 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.04.2019 року о 09:30 год. (т. 1 а.с. 3).
Усною ухвалою суду, із занесенням до протоколу судового засідання, від 16.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 25.07.2019 року о 14:30 год. (т. 2 а.с. 2-43).
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов з підстав, зазначених у позові. У подальшому, 13.08.2019 року надав клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.
24.05.2019 року представником відповідача було подано письмовий відзив на позов, у якому у задоволенні позову просила відмовити повністю, посилаючись на те, що державний реєстратор при здійсненні будь-яких реєстраційних дій керується Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та легалізації громадських формувань», який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідно до якого державному реєстратору не надано право вирішувати проводити певну реєстраційну дію чи не проводити її, а тому, якщо до державного реєстратора надійшов необхідний пакет документів, передбачений законом, то державний реєстратор за відсутності підстав для відмови у проведенні реєстраційної дії, зобовязаний засвідчити даний факт шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Підстав для відмови в проведенні реєстраційної дії не було, отже, порушень з її боку при проведенні державної реєстрації рішення про припинення юридичної особи не було, так як чітко були дотримані вимоги діючого законодавства.
Відповідач у судове засідання не прибула, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у письмовому відзиві на позов просила розглядати справу без її участі.
Згідно ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З урахуванням клопотання позивача, відсутності заперечень з боку відповідача про розгляд справи в письмовому провадженні, належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи сторін, наявності достатніх доказів у матеріалах справи для вирішення спору по суті заявлених вимог, суд ухвалив здійснити розгляд справи у письмовому провадженні.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі наказу директора Першого Дніпропетровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги №21-К від 03.04.2017 року працював на посаді начальника відділу «Слобожанське бюро правової допомоги» Центру.
Наказом Міністерства юстиції України № 389/5 від 11.02.2019 року «Питання оптимізації системи надання безоплатної правової допомоги у Дніпропетровській області» вирішено, зокрема, реорганізувати Перший дніпровський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, Другий дніпровський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, шляхом приєднання їх до Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Установлено, що Дніпровський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги є правонаступником Першого дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та Другого дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги,
Також, наказом зобовязано Координаційний центр з надання правової допомоги вжити організаційні заходи, повязані із виконанням даного наказу, а саме: забезпечити утворення відповідних комісій з реорганізації місцевих центрів надання безоплатної вторинної правової допомоги та затвердження їх голів.
Головам комісій з реорганізації місцевих центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги наказано затвердити персональний склад комісій; забезпечити здійснення заходів, повязаних з реорганізацією місцевих центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги; інформувати Координаційний центр з надання правової допомоги про результати проведеної роботи щомісячно до завершення здійснення заходів, повязаних з реорганізацією.
22.02.2019 року, на виконання наказу Міністерства юстиції України від 11.02.2019 року № 389/5, Координаційним центром з надання правової допомоги прийнято наказ №23 «Про питання реорганізації Першого дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги», яким утворено комісію з реорганізації Першого дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, головою якої визначено директора Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Ващилко Олену Павлівну.
Судом встановлено, що 04.03.2019 року на виконання наказу Міністерства юстиції України від 11.02.2019 року № 389/5 та наказу Координаційного центру з надання правової допомоги від 22.02.2019 року №23, директором Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Ващилко О.П. прийнято наказ №01-О «Про затвердження складу комісії з реорганізації Першого Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги», яким утворено комісію з реорганізації, визначено голову комісії та затверджено її склад.
Відповідно до ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, субєкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.
Не погоджуючись із внесеним записом, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості внесення відповідачем запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV, державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу-підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.
У відповідності із ч. 13 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації на підставі рішення про припинення юридичної особи, прийнятого учасниками юридичної особи або відповідного органу юридичної особи, а у випадках, передбачених законом, - рішення відповідних державних органів, або судового рішення про припинення юридичної особи, не пов`язаного з її банкрутством, після закінчення процедури припинення, але не раніше закінчення строку заявлення вимог кредиторами, подаються такі документи:
1) заява про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації;
2) довідка архівної установи про прийняття документів, що відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню.
Під час розгляду справи судом встановлено, що головою комісії з реорганізації Першого дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Ващилко О.П. для внесення запису про припинення юридичної особи були подані:
- рішення державного органу управління про припинення юридичної особи, а саме: наказ Координаційного центру з надання правової допомоги про реорганізацію;
- наказ про затвердження персонального складу комісії з припинення (реорганізації).
Отже, головою комісії до державного реєстратора були подані всі необхідні передбачені законодавством документи.
Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» чітко визначені підстави для відмови у державній реєстрації припинення юридичної особи:
1) документи подано особою, яка не має на це повноважень;
2) у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії;
3) у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення про арешт корпоративних прав - у разі державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у зв`язку із зміною частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи;
3-1) заяву про державну реєстрацію змін до відомостей Єдиного державного реєстру, пов`язаних із зміною засновників (учасників) юридичної особи у зв`язку із зміною частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, подано щодо засновника (учасника), який на момент подання заяви внесений до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці, крім випадку збільшення розміру такої частки;
4) не усунуто підстави для зупинення розгляду документів протягом встановленого строку;
5) документи суперечать вимогам Конституції та законів України;
6) документи суперечать статуту громадського формування;
7) порушено встановлений законом порядок створення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи;
8) невідповідність найменування юридичної особи вимогам закону;
9) щодо засновника (учасника) юридичної особи, що створюється, проведено державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації;
10) щодо юридичної особи, стосовно якої подано заяву про державну реєстрацію змін до відомостей Єдиного державного реєстру, пов`язаних із зміною засновників (учасників) юридичної особи, проведено державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації;
11) документи для державної реєстрації припинення юридичної особи подані:
- раніше строку, встановленого цим Законом;
- щодо юридичної особи, що припиняється в результаті її ліквідації та є засновником (учасником) інших юридичних осіб та/або має не закриті відокремлені підрозділи, та/або є засновником третейського суду;
- в Єдиному державному реєстрі відсутній запис про державну реєстрацію юридичної особи, утвореної шляхом реорганізації в результаті злиття, приєднання або поділу;
- щодо акціонерного товариства, стосовно якого надійшли відомості про наявність нескасованої реєстрації випуску акцій;
- щодо юридичної особи - емітента цінних паперів, стосовно якого надійшли відомості про наявність нескасованих випусків цінних паперів;
- щодо юридичної особи, що ліквідується, стосовно якої надійшли відомості про наявність заборгованості із сплати податків і зборів та/або наявність заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім банків, стосовно яких процедура ліквідації здійснюється відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;
- щодо юридичної особи, що реорганізується, стосовно якої надійшли відомості про наявність заборгованості із сплати податків і зборів та/або наявність заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та відсутній узгоджений план реорганізації юридичної особи;
- щодо юридичної особи, стосовно якої надійшли відомості про наявність заборгованості із сплати страхових коштів до Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування;
- щодо юридичної особи, що припиняється в результаті ліквідації, стосовно якої надійшли відомості про відкрите виконавче провадження;
- щодо юридичної особи, стосовно якої відкрито провадження у справі про банкрутство;
12) статут товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю поданий зі змінами, прийнятими без врахування голосів, які припадають на частку померлого учасника товариства.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» державний реєстратор проводить реєстраційну дію за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації, шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру.
З аналізу зазначених норм права вбачається, що законодавець чітко визначив підстави для відмови у державній реєстрації припинення юридичної особи.
Відповідно до п.4 ст. 28 даного Закону України, відмова у державній реєстрації з підстав, не передбачених цією статтею, не допускається.
Разом з тим, в ході розгляду справи позивачем не доведено, наявності підстав для відмови у проведенні державної реєстрації припинення юридичної особи Першого Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у звязку з реорганізацією.
Також, судом встановлено, що будь-яких звернень, у тому числі повідомлення про наявність заперечень проти проведення державної реєстрації припинення юридичної особи, у позивача до відповідача на час вчинення реєстраційної дії не було, у зв`язку з чим державний реєстратор на час вчинення реєстраційної дії не мав підстав для відмови у державній реєстрації припинення юридичної особи.
При цьому, доводи позивача направлені на не чинність та протиправність наказу Міністерства юстиції України від 11.02.2019 року №389/5, тоді як відповідних вимог позивачем до суду заявлено не було, зазначений наказ на час розгляду справи не скасований, та не визнаний протиправним.
Також, суд зазначає, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним запису суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, права або законний інтерес якої порушений цим записом. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, в адміністративного суду відсутні підстави для задоволення позову.
Тобто, обов'язковою умовою для визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень є наявність факту порушення останнім прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулась до суду.
При цьому, позивачем не було доведено, які саме його права, свободи чи охоронювані законом інтереси були порушені спірним записом державного реєстратора.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог, з урахуванням встановлених обставин у справі та наведених норм чинного законодавства.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні підстави для вирішення питання стосовно повернення судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, або протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (у разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини рішення) відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець