Справа № 120/1201/19-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 серпня 2019 р. Справа № 120/1201/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Краєвської І.В.,

представника позивача: ОСОБА_1

представників відповідача: Морозової О.О., Лозінської І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень та податкової вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 ( далі - позивач ) з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області ( далі відповідач, ГУ ДФС у Вінницькій області ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень та податкової вимоги.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що ГУ ДФС у Вінницькій області прийнято податкові повідомлення - рішення № від 03.03.2018, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 153744,90 грн., в тому числі основне зобов`язання - 122995,92 грн., штрафні санкції - 30748,98 грн., № від 03.03.2018, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 12812,07 грн., в тому числі основне зобов`язання -10249,66 грн., штрафні санкції - 2562,41 грн. Також відповідачем винесено податкову вимогу про сплату боргу форми «Ф» від 15.06.2018 року №288834-50 на загальну суму податкового боргу - 180958,30 грн.

Зазначені податкові повідомлення - рішення прийняті за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих як додаткове благо при взаємовідносинах з ПАТ «Універсал Банк» за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. , ОСОБА_2 .

Як зазначає позивач, 31.05.2016 року між ним та ПАТ "Універсал Банк" дійсно була укладена додаткова угода про припинення зобов`язань за договором № 21 від 04.04.2008 року, згідно якої кредитор простив позивачеві борг в сумі 26954,69 швейцарських франків (основна сума кредиту ). Банківська установа подала до контролюючого органу податковий розрахунок за формою №1-ДФ за підсумками звітного періоду 2016 року, в якій відобразила всю суму прощеної заборгованості, що еквівалентно 683310,64 грн., за курсом НБУ на дату підписання угоди про припинення зобов`язань. Це стало підставою для проведення відповідачем перевірки та прийняття рішень про донарахування позивачу грошових зобов`язань з ПДФО та військового збору. Водночас, на думку позивача, при цьому відповідачем було не правильно обчислено суму додаткового блага, що підлягає включенню до суми загального річного оподатковуваного доходу. Зокрема, як зазначає позивач, відповідач не взяв до уваги вимоги пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, внаслідок чого істотно завищив базу оподаткування та, відповідно, суми ПДФО та військового збору, що підлягають сплаті. Відтак позивач просить визнати протиправними та скасувати оспорювані податкові повідомлення-рішення, а також податкову вимогу про сплату боргу.

Ухвалою суду від 10.04.2019 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

У встановлений судом строк позивач, на усунення недоліків позовної заяви, подав до суду заяву з додатками відповідно до яких судом було встановлено, що позивачем судовий збір сплачено не в повному обсязі.

У зв`язку з чим, ухвалою суду від 17.04.2019, позовну заяву повторно залишено без руху, надано позивачу строк для усунення її недоліків.

У встановлений судом строк позивач подав до суду заяву з додатками, відповідно до яких недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою суду від 02.05.2019 р. відкрито провадження у даній справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 27.05.2019 р. Крім того, даною ухвалою витребувано у ПАТ "Універсал Банк" додаткові докази, відповідно до поданого позивачем клопотання.

Ухвалою суду від 27.05.2019 р. клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи задоволено, відкладено підготовче засідання на 02.07.2019 р. ( а.с. 65 ).

Представник відповідача 28.05.2019 р. подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказує на те, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у Вінницькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ПДФО і військового збору з доходів, отриманих як додаткове благо при взаємовідносинах з АТ "Універсал Банк" за період з 01.01.2016 по 31.12.2016. За результатами перевірки виявлено, що в порушення вимог пп. "д" п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 177.11 ст. 177 ПК України позивач не подав податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік та не відобразив дохід, отриманий як додаткове благо за ознакою " 126", в сумі 683310,64 грн., та, в свою чергу, не сплатив податки з таких доходів. У зв`язку з цим були прийнятті податкові повідомлення-рішення рішення № від 03.03.2018, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 153744,90 грн., в тому числі основне зобов`язання - 122995,92 грн., штрафні санкції - 30748,98 грн. та № від 03.03.2018, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 12812,07 грн., в тому числі основне зобов`язання -10249,66 грн., штрафні санкції - 2562,41 грн. Відтак, представник відповідача вважає, що ГУ ДФС у Вінницькій області податкові повідомлення - рішення прийняті законно та обгрунтовано ( а.с. 66 - 67 ).

Усною ухвалою суду занесеною у протокол судового засідання від 02.07.2019 р., у зв`язку з витребуванням додаткових доказів, оголошено перерву в підготовчому засіданні до 10.07.2019 р.

Ухвалою суду від 10.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.07.2019 р. ( а.с. 102 ).

Усною ухвалою суду, занесеною у протокол судового засідання від 22.07.2019 р., задоволено клопотання представника позивача про оголошення перерви у судовому засіданні, оголошено перерву у судовому засіданні до 05.08.2019 р.

Представник позивача, в судових засіданнях 22.07.2019 та 05.08.2019 року, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві. Також уточнила номера оскаржуваних податкових повідомлень - рішень та податкової вимоги. При вирішенні справи просила суд взяти до уваги те, що не належить до додаткового блага сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що станом на 01.01.2014 не була погашена, визначена за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Натомість відповідач при складанні висновків акту перевірки керувався лише податковою звітністю форми № 1-ДФ. Як наслідок, до складу оподатковуваного доходу позивача було включено всю суму прощеного боргу, в тому числі суми, що відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України не вважаються додатковим благом.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечували та просили суд відмовити в його задоволенні з мотивів, наведених у відзиві на адміністративний позов. Просили врахувати, що на запит податкового органу про надання інформації та її документального підтвердження ПАТ "Універсал Банк" підтвердив відомості, відображені у звітності форми № 1-ДФ.

Заслухавши усні пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив таке.

04.04.2008 р. між позивачем та ПАТ "Універсал Банк" укладено кредитний договір ( на придбання майна ) №37-2008-1021 на суму 44190,00 швейцарських франків ( а.с. 8 - 10 ).

31.05.2016 р. між ОСОБА_2 та ПАТ "Універсал Банк" було укладено додаткову угоду про припинення зобов`язань за договором №037-2008-1021. Відповідно до вказаного договору, сторони дійшли згоди, що з дати укладення цієї угоди припиняються всі зобов`язання позичальника перед кредитором у сумі 27334,64 швейцарських франків, за вищевказаним основним договором, шляхом анулювання (прощення) кредитором такої заборгованості позичальнику, в тому числі: за основною сумою кредиту - 26954,69 швейцарських франків та за загальною сумою процентів, комісії, винагород, інших можливих плат - 379,95 швейцарських франків. Також в додатковій угоді зазначено, що сума анульованого ( прощеного ) кредитором боргу включається до загального оподатковуваного доходу платника податку, з якого позивачу необхідно самостійно сплатити ПДФО та відобразити його у річній декларації з ПДФО.

За наслідком вивчення інформації, отриманої з Центральної бази даних ДРФО ДФС України, Вінницькою ОДПІ надіслано запит на адресу ПАТ "Універсал Банк" №7355/10/02-28-13-01 від 07.07.2017р. для підтвердження виплачених доходів і надання відповідних документів. На вищевказаний запит відповідачем отримано відповідь ПАТ "Універсал Банк" від 20.07.2017р. №2305 ГО (вх. №13736/10 від 21.07.2017), відповідно до якої підтверджено інформацію про суми виплачених (нарахованих) доходів фізичній особі ОСОБА_2 , та зазначено, що в 2016 році банком прощено позичальнику заборгованість на суму 26954,69 (основна сума кредиту) швейцарських франків, що еквівалентно 683310,64 грн. за курсом НБУ на дату підписання угоди про припинення зобов`язань ( а.с. 72 - 73, 74 - 75).

Посадовими особами ГУ ДФС у Вінницькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих як додаткове благо при взаємовідносинах з ПАТ «Універсал Банк» за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р., результати якої оформлено актом перевірки №186/1305/ від 18.01.2018 р., яким зафіксовано порушення позивачем:

- абзацу "д" п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167 ПК України, внаслідок чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2016 рік на загальну суму 122995,92 грн;

- п.п. 1.2, 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано військовий збір за 2016 рік на загальну суму 10249,66 грн.

Висновки акта перевірки ґрунтуються на тому, що у 2016 році позивач отримав дохід у вигляді додаткового блага в сумі 683310,64 грн, що підтверджується інформацією, наданою ПАТ « Універсал Банк» в податковому розрахунку за формою № 1ДФ про суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб за ознакою " 126" - дохід, отриманий платником податку як додаткове благо. Разом з тим, вказаний дохід позивач не задекларував та не сплатив до бюджету відповідні суми ПДФО та військового збору.

На підставі висновків акту перевірки, 03.03.2018 р. Головним управління ДФС у Вінницькій області були прийняті податкові повідомлення - рішення: № від 03.03.2018, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 153744,90 грн., в тому числі основне зобов`язання - 122995,92 грн., штрафні санкції - 30748,98 грн., № від 03.03.2018, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 12812,07 грн., в тому числі основне зобов`язання -10249,66 грн., штрафні санкції - 2562,41 грн. Також відповідачем винесено податкову вимогу про сплату боргу форми «Ф» від 15.06.2018 року №288834-50 на загальну суму податкового боргу - 180958,30 грн.

Крім того, в подальшому, в зв`язку з несплатою позивачем податкових зобов`язань, визначених у вказаних вище податкових повідомлення - рішеннях, відповідачем винесено податкову вимогу про сплату боргу форми «Ф» від 15.06.2018 року №288834-50 на загальну суму податкового боргу - 180958,30 грн., яка включає податкові зобов`язання за спірними податковими повідомленнями - рішеннями та нараховану пеню ( а.с. 97 - 99 ).

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про їх скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України ( далі - ПК України ).

Розділом IV Податкового кодексу України врегульовано питання справляння податку на доходи фізичних осіб. Так, ст. 162 ПК України визначені платники зазначеного податку, зокрема, ними є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи ( п.п. 162.1.1 ); податковий агент (п.п. 162.1.3).

Відповідно до ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є:

163.1.1. загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід;

163.1.2. доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання);

163.1.3. іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

База оподаткування податком на доходи фізичних осіб встановлена в ст. 164 ПК України. Так, відповідно до п.164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктами 164.1.1 - 164.1.2 визначено, що загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом. Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14.1.54, 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України, дохід з джерелом їх походження з України - це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні; додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до п. 164.2 ст. 164 ПП України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, зокрема, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом ( п.п. 164.2.17 "д" ).

В силу вимог п. 167.1 ст. 167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року.

Законом України від 9 квітня 2015 № 321-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань" підрозділ 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено пунктом 8 такого змісту: "Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року".

Судом встановлено, що взаємовідносини позивача з ПАТ «Універсал Банк» по кредитному договору від 04.04.2008 року припинились 31.05.2016 року після прийняття банком, як кредитором, рішення про анулювання позивачу кредитної заборгованості в сумі 26954,69 швейцарських франків. На дату прощення боргу в гривневому еквіваленті це становило 683310,64 грн. за курсом НБУ. Саме з цієї суми доходу відповідач визначив грошові зобов`язання позивача з ПДФО та з військового збору.

Однак при цьому відповідач безпідставно не застосував положення пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України та не врахував, що до додаткового блага платника податків не включається сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що не була погашена, визначена за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 1 січня 2014 року.

Таким чином, при анулюванні (прощенні) суми основного боргу щодо заборгованості, що виникла до 01.01.2014 і не була погашена до цієї дати, базою оподаткування податком з доходів фізичних осіб є додаткове благо платника податку, до якого належить сума основного боргу платника податку за фінансовим кредитом в іноземній валюті (сума боргу за тілом кредиту), яка не погашена до 1 січня 2014 року та яка перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року, яка прощена за самостійним рішенням кредитора, за мінусом різниці між сумою такого основного боргу в іноземній валюті, що визначається за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 01.01.2014.

Відтак, з метою правильного визначення бази оподаткування та, відповідно, сум грошового зобов`язання, що підлягають сплаті позивачем у зв`язку з отриманням доходу у вигляді додаткового блага, контролюючий орган повинен був перевірити отриману податкову інформацію та з`ясувати, зокрема, чи мав позивач суму основного боргу за кредитом перед банком, із неї яка сума основного боргу перед банком не була погашена позивачем станом на 01.01.2014; яка сума основного боргу анульована (прощена) банком, із неї яка сума анульованого (прощеного) основного боргу, що не була погашена позивачем станом на 01.01.2014; еквівалент анульованої (прощеної) у швейцарських франках суми основного боргу у гривнях на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню за офіційним курсом НБУ, із неї: еквівалент анульованої (прощеної) у швейцарських франках суми основного боргу у гривнях, що не була погашена позивачем станом на 01.01.2014, на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та еквівалент анульованої (прощеної) у швейцарських франках суми основного боргу у гривнях, що не була погашена позивачем станом на 01.01.2014; різниця між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 1 січня 2014 року.

Разом з тим, під час проведення перевірки відповідач вищенаведеного алгоритму дій не здійснив, жодних заходів для з`ясування вищезазначених питань не вжив, хоча це мало істотне значення для надання правильних висновків за результатами перевірки.

Як наслідок, до складу загального річного оподатковуваного доходу позивача за 2016 рік було включено всю суму прощеного боргу, в тому числі суми, що відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України не вважаються додатковим благом. Відповідно, суми грошових зобов`язань позивача з ПДФО та військового збору були визначені помилково та істотно завищені.

Суд зауважує, що той факт, що банком при надані податкового розрахунку до фіскальної служби, не були враховані положення пункту 8 підрозділу 1 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, не впливає на податкові обов`язки позивача.

Дана правова позиція узгоджується із позицією, викладеною у рішенні Верховного Суду від 15.05.2018 р. у справі №К/9901/39873/18 (№821/1594/17).

Згідно зі статтею статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій і докази, надані позивачем, суд приходить до переконання, що оспорювані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем без дотримання вимог чинного законодавства України та порушують майнові права та інтереси позивача, захищені статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відтак позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 03.03.2018 та № від 03.03.2018 належить задовольнити повністю.

Водночас суд зауважує, що повноваження щодо визначення суми грошових зобов`язань та застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є дискреційним повноваженням таких контролюючих органів. Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності рішення передбаченим у законі критеріям, не повинен підміняти контролюючий орган та перебирати на себе його повноваження щодо нарахування платнику податків грошових зобов`язань та штрафних санкцій в інших розмірах.

Також, приймаючи до уваги скасування судом податкових повідомлень-рішень № від 03.03.2018 та № від 03.03.2018, підлягає скасуванню винесена відповідачем податкова вимога про сплату боргу форми «Ф» від 15.06.2018 року №288834-50 на загальну суму податкового боргу - 180958,30 грн., яка включає податкові зобов`язання за спірними податковими повідомленнями - рішеннями та нараховану пеню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Вирішуючи питання судових витрат, суд керується частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, та стягує на користь фізичної особи ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області () понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 3475,15 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень та податкової вимоги - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення форми "Р" № від 03.03.2018 та № від 03.03.2018, прийняті ГУ ДФС у Вінницькій області стосовно ОСОБА_2

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу форми "Ф" № 288834-50 від 15.06.2018, винесену ГУ ДФС у Вінницькій області стосовно ОСОБА_2 .

Стягнути на користь фізичної особи ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області () понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 3475,15 грн. (три тисячі чотириста сімдесят п`ять гривень 15 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, )

Рішення у повному обсязі виготовлено 15.08.2019.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна