Справа № 810/2025/18
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/2025/18 Головуючий у І інстанції - Лиска І.Г.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Київській області до Комунального підприємства Іванківської селищної ради "Виробниче управління житлово-комунального господарства" про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И Л А:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Комунальне підприємство Іванківської селищної ради "Виробниче управління житлово-комунального господарства" із заявою про розстрочення виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ГУ ДФС у Київській області до Комунального підприємства Іванківської селищної ради "Виробниче управління житлово-комунального господарства" про стягнення податкового боргу.

Заява обґрунтовується тим, що на даний час фінансовий стан Комунального підприємства Іванківської селищної ради "Виробниче управління житлово-комунального господарства" не дозволяє сплатити у повному обсязі суму податкового боргу, стягнення якого є предметом розгляду даної адміністративної справи. Крім того, позивач зазначає, що підприємство є єдиним підприємством що надає житлово-комунальні послуги населенню в смт. Іванків, Київської області. В свою чергу, примусове стягнення коштів або арешт банківських рахунків та/або майна, може призвести до виникнення неплатоспроможності (банкрутства) комунального господарства, що в свою чергу негативно позначиться на життєдіяльності жителів смт. Іванків.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року заяву Комунального підприємства Іванківської селищної ради "Виробниче управління житлово-комунального господарства" задоволено.

Розстрочено виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року у справі № 810/2025/18 терміном на один рік починаючи з дати набрання даною ухвалою законної сили, шляхом щомісячної сплати Комунальним підприємством Іванківської селищної ради "Виробниче управління житлово-комунального господарства" заборгованості рівними частинами.

Не погоджуючись із судовим рішенням, Головне управління ДФС у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні заяви про розстрочення виконання судового рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Позивач зазначає, що ст. 100 Податкового кодексу України визначено процедуру розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань платників податків, згідно змісту якої відстрочення податкових зобов`язань та податкового боргу є переважним правом податкового органу. Крім того, розстрочення виконання судового рішення впливає на виконання дохідної частини Державного бюджету України, чим завдає шкоди інтересам держави.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржувана ухвала відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 24 квітня 2018 року ГУ ДФС в Київській області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства Іванківської селищної ради "Виробниче управління житлово-комунального господарства" в якому просило стягнути податкову заборгованість у загальній сумі 534713,82 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року позов задоволено, а саме: стягнуто кошти з рахунків Комунального підприємства Іванківська селищна рада "Виробниче управління житлово-комунального господарства" (код ЄДРПОУ 3346684) у банках, обслуговуючих платника податків на користь Державного бюджету України у сумі 534713 (п`ятсот тридцять чотири тисячі сімсот тринадцять) грн. 82 коп.

Доводи заявника щодо скрутного фінансового становища підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме - податкова декларація з податку на прибуток, розрахунком чистого прибутку, балансом підприємства та звітом про фінансові результати за 2018 рік; розрахунок частини чистого прибутку на 2018 рік; банківські виписки; копія балансу на 31.12.2018; звіт про фінансові результати за 2018 рік.

Також, матеріалами справи встановлено, що після винесення Київським окружним адміністративним судом постанови від 25 червня 2018 року по справі № 810/2025/18, Позивачем було примусово стягнуто кошти з рахунків в розмірі 10607,04 грн., а саме 08.10.2018 року в розмірі 7125,18 грн. та 01.11.2018 року в розмірі 3481,86 грн., що підтверджується банківськими виписками.

Задовольняючи заяву про розстрочення виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року у справі № 810/2025/18, суд першої інстанції виходив з того, що викладені у заяві доводи є обґрунтованими, а заява такою, що підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з частинами 3, 4 цієї статті підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, за правилами ч. 5 ст. 378 КАС України відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 805/1779/15-а, питання розстрочення або відстрочення рішення суду знаходяться в площинні процесуального права.

Разом із тим, підстави, а саме наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), залежать від предмету спору, у межах спірних правовідносин від правової природи податкового боргу. Пунктом 5.2. статті 5 Податкового кодексу України, яка встановлює співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами, передбачено пріоритет понять, правил, термінів та положень цього Кодексу для регулювання відносин оподаткування.

Таким чином, норми статті 100 Податкового кодексу України, які регулюють правила розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків є спеціальними нормами щодо доказів як підстав для розстрочення податкового боргу (п. 100.4 ПК України) та порядку погашення податкового боргу (п.100.7 ПК України).

Відповідно до п. п. 100.4, 100.5 ст. 100 ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1235 затверджений Перелік обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин (далі - Перелік № 1235).

З урахуванням викладеного Верховний Суд прийшов до висновку, що положеннями п.п. 100.5, 100.7 ст. 100 ПК України врегульовані загальні підстави відстрочення грошового зобов`язання чи податкового боргу. У даному випадку, з урахуванням згаданої позиції Верховного Суду, підстави відстрочення боргового зобов`язання судом, передбачені ст. 378 КАС України, не є вичерпними і мають застосовуватися в сукупності з нормами матеріального права.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведеного судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до положень п. 100.4, 100.5, 100.7 ПК України підставою для розстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов`язань та податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Розстрочені суми грошових зобов`язань або податкового боргу (в тому числі окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення.

Згідно розділу I Порядку № 1235 до обставин, що є підставою для розстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу заявника, законодавцем віднесено, зокрема, загроза виникнення неплатоспроможності (банкрутства) заявника в разі своєчасної та в повному обсязі сплати ним грошового зобов`язання або погашення податкового боргу в повному обсязі.

Зазначена обставина підтверджується висновком про результати аналізу фінансового стану заявника, що проводиться контролюючим органом за даними бухгалтерського обліку.

З урахуванням наведених нормативних приписів, а також враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену в уже згаданій постанові, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Судом першої інстанції встановлено, що критичне скрутне фінансове становище підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: податкова декларація з податку на прибуток, розрахунком чистого прибутку, балансом підприємства та звітом про фінансові результати за 2018 рік; розрахунок частини чистого прибутку на 2018 рік; банківські виписки; копія балансу на 31.12.2018 року; звіт про фінансові результати за 2018 рік.

Доказів недотримання заявником умов розстрочення контролюючим органом як до суду першої, так і апеляційної інстанції не надавались.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що є підстави для розстрочення виконання судового рішення у спосіб, визначений судом першої інстанції.

При цьому, колегія суддів зазнає, що стягнення коштів з рахунку Позивача, за відсутності коштів на такому рахунку, ніяким чином не забезпечить захист фіскальних інтересів держави.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Головного управління ДФС у Київській області, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 15.08.2019 року.