Справа № 140/1976/19
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1976/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафта-Панхім» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафта-Панхім» (далі ТзОВ «Нафта-Панхім», позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі ГУ ДФС у Волинській області, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ від 19.06.2019 № 2229 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Нафта-Панхім».

Ухвалою судді від 27.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказ від 19.06.2019 № 2229 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Нафта-Панхім» є протиправним. По перше, проведення документальної позапланової перевірки з підстави, передбаченої пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПКХ є законним лише за умови дотримання сукупності умов, а саме: подання заперечень до акта перевірки або скарги на прийняте податкове повідомлення-рішення, наявність вимог про повний або частковий перегляд результатів перевірки або скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, вказівка платником податків на обставини, які не були досліджені під час перевірки, неможливість перевірки таких обставин без проведення перевірки. Натомість, як свідчить зміст спірного наказу, Відповідачем призначено перевірку позивача лише на підставі однієї умови - подання заперечень до акта перевірки. По друге, відповідачем в наказі не зазначено, які конкретно обставини не були досліджені під час перевірки, та об'єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. По третє, контролюючий орган має право призначити проведення документальної перевірки за 1095 днів, що передують призначенню перевірки. Оскаржуваний наказ про призначення перевірки прийнято 19.06.2019, відповідач мав право призначити проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача за період з 19.06.2016 по 24.05.2019, тобто за 1095 днів, що передують призначенню перевірки, однак у спірному наказі відповідач призначив перевірку з 25.05.2016, тобто поза межами граничного строку, за який може бути проведена перевірка.

16.07.2019 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого ГУ ДФС у Волинській області не погоджується із позовними вимогами, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

В обґрунтування правомірності наказу від 19.06.2019 № 2229 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Нафта-Панхім» представник відповідача зазначила, що згідно з підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності підстав, зокрема у разі, якщо платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об'єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

У зв'язку з поданням ТзОВ «Нафта-Панхім» заперечення до акта перевірки від 24.05.2019 №03/123/40-03/34051917 та з метою дослідження питань, що стали предметом заперечення, ГУ ДФС у Волинській області була призначена документальна позапланова виїзна перевірка ТзОВ «Нафта-Панхім» відповідно до наказу від 19.06.2019 №2229. З метою розгляду заперечення ТзОВ «Нафта-Панхім» було повідомлено про їх розгляд листами від 04.06.2019 № 17959/10/03-20-40-03-11 та від 10.06.2019 № 18700/10/03-20-4-0311, в якому були зазначені дата та місце розгляду заперечення, а також про необхідність надання належним чином завірених копій документів. Проте відповіді від товариства контролюючим органом отримано не було. Зважаючи на вищевикладене, ГУ ДФС у Волинській області у зв'язку з поданням товариством заперечень на акт перевірки, ненаданням запитуваних контролюючим органом документів, для дослідження питань обліку нафтопродуктів, в тому числі бухгалтерського, та цін їх реалізації було прийнято рішення про ініціювання проведення документальної позапланової перевірки з питань, що стали предметом заперечення відповідно до вимог пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 ПК України.

Щодо твердження позивача про порушення контролюючим органом пункту 102.1 статті 102 ПК України в частині зазначення періоду діяльності, який перевіряється, то в наказі від 19.06.2019 №2229 «Про призначення документальної позапланової виїзної перевірки» вказано період, що підлягав перевірці - з 25.05.2016 по 24.05.2019 з огляду на те, що цей період був предметом фактичної перевірки відповідно до наказу від 15.05.2019 № 1722. Оскільки приписи підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України обмежують коло питань, з яких може бути призначена документальна позапланова перевірка (а саме: тих, що стали предметом заперечення), то ці питання відповідно не можуть виходити за часові межі періоду, визначеного первинним наказом про проведення фактичної перевірки. З огляду на те, що заперечення платника податків стосується обставин проведення фактичної перевірки, то відповідно і період, що підлягав перевірці, вказано той, який брався за основу при виданні наказу про фактичну перевірку.

Щодо аргументів позивача про обов'язок контролюючого органу видати наказ про призначення документальної позапланової перевірки в межах розгляду строку заперечення, поданого на акт про проведення фактичної перевірки, то вимоги чинного податкового законодавства, зокрема і пункт 86.7 статті 86 ПК України (на який посилається позивач), не передбачають терміну видання наказу про призначення перевірки за результатами поданого платником податку заперечення. Головним управлінням ДФС у Волинській області розглянуто заперечення ТзОВ «Нафта-Панхім» (лист від 12.06.2019 № 1913/10/03-20-40-03-11) та за результатами його розгляду було прийнято рішення про ініціювання проведення документальної позапланової перевірки з питань, що стали предметом заперечення відповідно до вимог підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Разом із відзивом на позовну заяву представник відповідача подала до суду 16.07.2019 заяву про розгляд справи за участю сторін.

Ухвалою суду від 17.07.2019 відмовлено в задоволенні клопотання ГУ ДФС у Волинській області про розгляд справи в судовому засіданні за участю сторін.

25.07.2019 представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якому він заперечує проти аргументів відповідача. Представник ТзОВ «Нафта-Панхім» вказує, що одного лише факту подання заперечення на акт перевірки не достатньо для призначення документальної позапланової перевірки, оскільки її проведення згідно пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК України є законним лише за умови дотримання сукупності умов, а саме: подання заперечень до акта перевірки або скарги на прийняте податкове повідомлення-рішення, наявність вимог про повний або частковий перегляд результатів перевірки або скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, вказівка платником податків на обставини, які не були досліджені під час перевірки, неможливість перевірки таких обставин без проведення перевірки. В даному випадку така сукупність умов відсутня.

Крім того, позивач в запереченні на акт перевірки вимог щодо перегляду результатів перевірки (встановлення) фактів не висував. Ні в спірному наказі, ні у відзиві на позовну заяву відповідач не навів обставин, які платник податків зазначив у запереченні на акт перевірки та які не були перевірені під час перевірки.

Також представник відповідача вказує що період, що підлягав перевірці згідно оскаржуваного наказу, співпадає з періодом, визначеним у наказі від 15.05.2019 № 1722, але в останньому не було визначено періоду діяльності, який перевірявся.

29.07.2019 представником позивача подано до суду заяву, в якій останній просив вирішити питання про витрати позивача на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

01.08.2019 представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив. Остання вказує, що ГУ ДФС у відзиві на позовну заяву наведено сукупність обставин, передбачених пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК України щодо під ставності проведення перевірки згідно з наказом від 19.06.2019 № 2229, а саме: 1) платником податку подано заперечення від 03.06.2019 до акта фактичної перевірки від 24.05.2019и№ 03/123/40-03/34051917; 2) з аналізу змісту поданого заперечення вбачається незгода товариства з висновками акта перевірки, що в свою чергу підтверджує волевиявлення платника податків на перегляд результатів перевірки; 3) позивач в своїх запереченнях посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки. Так, останнім вказано, що в акті фактичної перевірки не наведені докази порушення платником податку вимог чинного законодавства порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації. Крім того, під час перевірки не було досліджено журнал обліку надходження нафтопродуктів за формою 6-НП. Крім того, на запити ГУ ДФС у Волинській області не було надано документів для спростування таких висновків; 4) з огляду на вищевказане та у звязку з тим, що платник податку не брав участі у розгляді поданих ним заперечень, видання наказу від 19.06.2019 № 2229 стало вимушеним кроком контролюючого органу для дослідження питань, які стали предметом заперечень.

Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Волинській області з 15 по 24 травня 2019 року була проведена фактична перевірка ТзОВ «Нафта-Панхім», за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 24.05.2019 № 03/123/40-03/34051917.

03.06.3019 ТзОВ «Нафта-Панхім» подало ГУ ДФС у Волинській області заперечення № 03/06-1 на акт фактичної перевірки від 24.05.2019 № 03/123/40-03/34051917.

04.06.2019 та 10.06.2019 ГУ ДФС у Волинській області листами повідомило ТзОВ «Нафта-Панхім» про розгляд поданих ним заперечень на акт перевірки 10.06.2019 та 11.06.2019, а також витребувало додаткові документи для підтвердження заперечень.

19.06.2019 ГУ ДФС у Волинській області на підставі пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) видало наказ від № 2229 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Нафта-Панхім» з 20.06.2019 тривалістю 5 робочих днів у зв'язку з поданням ТзОВ «Нафта-Панхім» заперечення від 03.06.2019 №03/06-1 на акт фактичної перевірки від 24.05.2019 №03/123/40-03/34051917.

20.06.2019 ГУ ДФС у Волинській області видало направлення на проведення перевірки № 2060, 2061.

24.06.2019 з метою вручення направлень на перевірку та наказу на проведення перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області було здійснено вихід за юридичною адресою товариства (місцем здійснення підприємницької діяльності), а саме: с. Рованці, Луцького району, вул. Промислова, 17. Після пред'явлення посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області службових посвідчень директору товариства Мельничуку О.О. було вручено направлення на перевірку та копію наказу, про що свідчать відмітки на зазначених документах. Водночас вказаною особою відмовлено в допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, про що відповідно до пункту 81.2 статті 81 ПК України складено Акт відмови в допуску до перевірки ТзОВ «Нафта-Панхім» № 375, з яким директор Мельничук О.О. ознайомлений.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 2011.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до підпункту 75.1.3. пункту 75.1. статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно пунктів 80.1.-80.2. статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, 80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Головним управлінням ДФС у Волинській області на підставі наказу від 15.05.2019 № 1722 було проведено фактичну перевірку ТзОВ «Нафта-Панхім» з питань дотримання вимог Податкового кодексу України, Закону України від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», Закону України від 06.07.1995 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 №113 «Про порядок електронного адміністрування реалізації пального» зі змінами та доповненнями, інших нормативно- правових актів, які регулюють обіг, зберігання пального, алкогольних напоїв і тютюнових виробів з 15.05.2019 по 24.05.2019, про що було складено акт про результати фактичної перевірки від 24.05.2019 №03/123/40-03/34051917.

Представник позивача 03.06.2019 подав заперечення № 03/06-01 на акт про результати фактичної перевірки від 24.05.2019 №03/123/40-03/34051917.

12.06.2019 ГУ ДФС у Волинській області направило позивачу лист № 1913/10/03-20-40-03-11 «Про розгляд заперечення». Згідно даного листа відповідач вказав, що у своїх запереченнях ТзОВ «Нафта-Панхім» посилається на обставини, що не були дослідженні під час перевірки, тому обєктивний їх розгляд неможливий без проведення документальної позапланової перевірки. В звязку з цим ініціюватиметься проведення документальної позапланової перевірки з питань, що стали предметом заперечення відповідно до вимог підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України з 20.06.2019.

19.06.2019 № 2229 ГУ ДФС у Волинській області винесло наказ «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Нафта-Панхім».

Як вбачається з матеріалів справи документальна позапланова виїзна перевірка ТзОВ «Нафта-Панхім» призначена за період діяльності товариства з 25.05.2016 по 24.05.2019 з метою дослідження питань, що стали предметом заперечення, у звязку з поданням ТзОВ «Нафта-Панхім» заперечення № 03/06-1 від 03.06.2019 на акт фактичної перевірки від 24.05.2019 № 03/123/40-03/34051917 та на підставі підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно положень підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, коли платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об'єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Отже, підставою для проведення документальної позапланової перевірки в даному випадку є сукупність умов: подання заперечень до акта перевірки або скарги на прийняте податкове повідомлення-рішення, наявність вимог про повний або частковий перегляд результатів перевірки або скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, вказівка платником податків на обставини, які не були досліджені під час перевірки, неможливість перевірки таких обставин без проведення перевірки. Предмет такої перевірки обмежений виключно питаннями, що стали предметом оскарження.

В залежності від наявної підстави для перевірки, визначається зміст та межі самої перевірки і, відповідно, обсяг документів та фактичних обставин, що підлягають дослідженню в ході перевірки, що в свою чергу безпосередньо впливає на обсяг прав платника податків під час проведення позапланової перевірки.

Проаналізувавши заперечення ТзОВ «Нафта-Панхім» на акт перевірки суд встановив, що в них відсутня вимога про повний або частковий перегляд результатів перевірки та вказівка платника податків на обставини, які не були досліджені під час перевірки. Позивач в запереченнях на акт перевірки посилається виключно на обставини, які зазначені в акті фактичної перевірки та були досліджені під час перевірки, а також на норми діючого законодавства. ТзОВ «Нафта-Панхім» вказує в запереченнях, що в акті фактичної перевірки не наведені докази порушення платником податків вимог діючого законодавства.

Крім того, в оскаржуваному наказі не зазначено обставин, які не були досліджені під час перевірки та про які зазначено в запереченнях платником податків й під час розгляду справи, а отже оскаржуваний наказ не містить питань та обставин, що підлягають перевірці та встановленню під час повторної перевірки.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач без наявності відповідних підстав виніс оскаржуваний наказ.

Також судом встановлено, що наказі від 19.06.2019 № 2229 зазначено: «перевірку провести за період діяльності з 25.05.2016 по 24.05.2019», а представник відповідача обґрунтував дану вказівку тим, що цей період був предметом фактичної перевірки відповідно наказу від 15.05.2019 № 1722.

Між тим, як свідчить зміст наказу від 15.05.2019 № 1722 про проведення фактичної перевірки, то у ньому не визначений період діяльності товариства, який підлягав перевірці, що відповідає законодавчо закріпленим змісту та завданню саме фактичної перевірки.

Виходячи з аналізу правових норм, які регулюють спірні правовідносини слід дійти висновку, що межі повторної перевірки визначаються виключно питаннями та обставинами, які не були досліджені в ході первинної перевірки, а відтак не можуть бути ширші ніж під час первинної перевірки.

Саме чітке визначення кола питань, які підлягають дослідженню при повторній перевірці, є законодавчо встановленим запобіжником, що повинен гарантувати дотримання прав та свобод платника податків у відносинах з податковим органом під час здійснення останнім контролюючих функцій.

Відтак, не дотримання зазначеної умови є істотним порушенням вимог чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Також суд звертає увагу на таке.

Згідно пункту 102.1 статті 102 ПК України передбачено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції гідповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відтак, ПК України чітко визначено граничні періоди за які можуть проводитися перевірки платників податків, які обмежуються 1095 днями і для останнього дня граничного строку подання податкової декларації, а якщо така податкова декларація була надана пізніше - за днем її фактичного подання та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань.

Тобто, контролюючий орган має право призначити проведення документальної перевірки за 1095 днів, що передують призначенню перевірки. Призначення контролюючим органом документальної перевірки поза межами вказаного строку є прямим порушенням норм податкового законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 14.01.2015 (справа № 2а/0270/1757/11), від 16.12.2015 (справа № 826/2139/14), від 25.04.2013 (справа № 2а/0270/1705/11) та постанові Верховного Суду України від 09.02.2016 (справа № 826/3285/15), рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року (справа № 0340/1502/18).

З огляду на те, що наказ про призначення перевірки прийнято 19.06.2019, відповідач мав право призначити проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача за період з 19.06.2016 по 24.05.2019, тобто за 1095 днів, що передують призначенню перевірки, однак у спірному наказі відповідач призначив перевірку з 25.05.2016, тобто поза межами граничного строку, за який може бути проведена перевірка.

Окрім того, оскаржуваний наказ про проведення перевірки виданий відповідачем в зв'язку з поданням платником податків заперечення на акт фактичної перевірки від 24.05.2019 № 03/125/40-03/41754804, а тому предмет такої перевірки обмежений виключно питаннями, що стали предметом заперечення.

За таких обставин, враховуючи встановлений судом факт складення відповідачем наказу з порушенням встановлених вимог та зазначення необґрунтованих висновків, що мало певні негативні наслідки для позивача, суд задовольняє позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу від 19.06.2019 № 2229 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Нафта-Панхім», оскільки такі дії були вчиненні не у спосіб, що передбачений Конституцією України та Податковим кодексом України.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах. Натомість обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Таким чином, наказ від 19.06.2019 № 2229 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Нафта-Панхім» винесений з порушеннями і є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафта-Панхім» необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області судовий збір у розмірі 1921,00 грн., сплачений згідно платіжного доручення № 870 від 24.06.2019 (а. с. 2).

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Волинській області від 19.06.2019 № 2229 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Нафта-Панхім».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафта-Панхім» (45606, Волинська область, Луцький район, село Рованці, вулиця Промислова, будинок 17, ідентифікаційний код 34051917) судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча девятсот двадцять одну) гривню.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255, 295 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф. А. Волдінер