Справа № 440/2287/19
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2019-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/2287/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Лубенського відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №11 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2019 року (згідно відбитку поштового штампу на конверті) ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Лубенського відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №11 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:

- визнання протиправним та скасування рішення Лубенського відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №11 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.06.2019 №254/03.14-9 згідно якого відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії передбаченої частиною 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-рп(11)2019;

- зобов`язання Лубенський відділ з питань призначення та перерахунків пенсій №11 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 25.04.2019 перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 державну пенсію по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчислену з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до вимог частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(11)/2019, справа №3-14/2019(402/19, 173/19).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеним до постраждалих І категорії та визнаним особою з інвалідністю ІІ групи, захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому отримує пенсію по інвалідності, призначену у відповідності до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". На переконання ОСОБА_1 , він з 25.04.2019 має право на призначення пенсії у розмірі, визначеному частиною 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (у редакції Закону України від 3.10.17 №2148-VIII та рішення Конституційного Суду України від 25.04.19 №1-рп(ІІ)2019). Однак, пенсійний орган безпідставно відмовив йому у призначенні пенсії у відповідному розмірі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Зазначив, що пенсійним органом не приймалось рішення про відмову у перерахунку пенсії позивача, а було направленому останньому лише попередню відповідь від 14.06.2019 №76/03-14, яка не є рішенням про відмову в перерахунку пенсії. Вказав, що постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" від 26.06.2019 №543 внесені зміни до пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210. Цими змінами поширено формулу розрахунку пенсії по інвалідності, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, на військовослужбовців, зокрема, військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Постанова Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" від 26.06.2019 №543 набрала чинності з 01.07.2019. На даний час управлінням проводяться перерахунки пенсій відповідно до статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Так, позивачу згідно рішення від 02.07.2019 №19 проведено перерахунок пенсії з 01.07.2019 відповідно до статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Cправи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Лубенському ОУПФУ Полтавської області та отримує пенсію за нормами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

05.06.2019 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення/перерахунок пенсії від 05.06.2019, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до вимог частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Листом Лубенського відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №11 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.06.2019 №254/03-14 ОСОБА_1 у відповідь на його заяву від 05.06.2019 повідомлено, що Другим сенатом Конституційного Суду України 25.04.2019 прийнято рішення №І-р(ІІ)/2019 у справі за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зазначено, що оскільки рішення №І-р(ІІ)/2019 не містить положень щодо порядку його виконання, з зазначеного питання Пенсійний фонд України звернувся до Міністерства соціальної політики України. Указано, що заява ОСОБА_1 про перерахунок пенсії буде розглянута після надходження відповіді з Міністерства соціальної політики України.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 15 вказаного Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 59 цього Закону визначено порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Частиною 3 зазначеної статті (у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VIII від 03.10.2017) було передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Водночас 25.04.2019 Конституційним Судом України ухвалено рішення у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) (№1-р(II)/2019), яким вирішено:

1) визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю;

2) словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.2017 №2136-VIII.

Отже, вимога частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби втратила чинність з 25.04.2019.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою Сер. МСЕ №0170689 від 24.02.2011 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, захворювання, отримане при виконанні обов`язків військової служби по ЛНА на ЧАЕС.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 06.09.1986 №743/20, довідки Лубенсько-оржицького об`єднаного військового комісаріату від 13.09.2010 №876 та військового квитка серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 був призваний на військові навчальні збори та приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 08.06.1986 по 04.09.1986.

Згідно з частиною 1 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до частини 5 статті 45 названого Закону документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

За змістом абзацу п`ятого пункту 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.05 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7.07.14 №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.05 за №1566/11846, днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Як свідчать матеріали справи, 05.06.2019 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок його пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до вимог частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Проте, з наданих відповідачем матеріалів пенсійної справи позивача судом не встановлено здійснення пенсійним органом фактичного розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 05.06.2019.

Натомість, у матеріалах справи мається лише лист Лубенського відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №11 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.06.2019 №254/03-14, який, на переконання суду, не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України. У вказаному листі відповідач лише вказує, що заява позивача про перерахунок пенсії буде розглянута після надходження відповіді з Міністерства соціальної політики України, що свідчить виключно про інформаційний зміст вказаного листа та, як наслідок, про відсутність рішення відповідача згідно вказаної заяви позивача.

Посилання відповідача на рішення від 02.07.2019 №19, яким позивачу вже проведено перерахунок пенсії з 01.07.2019 відповідно до статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", судом оцінюються критично, оскільки зважаючи на проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 саме з 01.07.2019, суд доходить висновку, що такий перерахунок проводився не за заявою останнього про перерахунок пенсії від 05.06.2019.

З огляду на викладене, враховуючи, що лист від 14.06.2019 №254/03-14 не є рішенням про відмову у перерахунку пенсії позивача, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасувати рішення від 14.06.2019 Лубенського відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №11 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №254/03-14 щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії згідно частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Лубенського відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №11 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 25.04.2019 перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 державну пенсію по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчислену з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до вимог частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(11)/2019, справа №3-14/2019(402/19, 173/19), то суд також не вбачає підстав для їх задоволення, з огляду на передчасність таких вимог, оскільки наявні у справі матеріали пенсійної справи не містять доказів фактичного розгляду пенсійним органом заяви позивача про перерахунок пенсії від 05.06.2019 в установленому порядку.

А тому, враховуючи, що відповідач не відмовляв позивачу у перерахунку пенсії за його заявою від 05.06.2019 та фактично станом на момент розгляду справи по суті не здійснив розгляду вказаної заяви в установленому порядку, суд вважає за доцільне на підставі положень частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України з метою належного захисту прав ОСОБА_1 вийти за межі його позовних вимог про зобов`язання Лубенського відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №11 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області вчинити певні дії та визнати протиправною бездіяльність відповідача, що виразилась у не розгляді заяви ОСОБА_1 про призначення/перерахунок пенсії від 05.06.2019 та зобов`язати відповідача здійснити розгляд заяви останнього про перерахунок пенсії від 05.06.2019 з прийняттям відповідного рішення.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 10 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" відсутні підстави для розподілу судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 ) до Лубенського відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №11 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (пр. Верстатобудівників, 19/1, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37502, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Лубенського відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №11 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, що виразилась у не розгляді заяви ОСОБА_1 про призначення/перерахунок пенсії від 05 червня 2019 року.

Зобов`язати Лубенський відділ з питань призначення та перерахунків пенсій №11 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити розгляд заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 ) від 05 червня 2019 року про призначення/перерахунок пенсії з прийняттям відповідного рішення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гіглава