Справа № 420/4804/19
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4804/19
УХВАЛА

14 серпня 2019 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Мультистор» про вжиття заходів забезпечення позовної заяви до її подання, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю «Мультистор» про вжиття заходів забезпечення позовної заяви до її подання, в якій заявник просить вжити заходів забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом зупинення дії Наказу Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками від 02 серпня 2019 року в частині анулювання ліцензії ТОВ «Мультистор» б/н від 07 грудня 2017 року, виданої на підставі Наказу Держлікслужби №1142 від 07 грудня 2017 року на провадження господарської діяльності з оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, заявник зазначає, що 30 липня 2019 року у Аптеках №3 (м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 68) та №9 (м. Одеса, пров. Маяковського, 9), де свою господарську діяльність провадить ТОВ «Мультистор» відбулись позапланові перевірки Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками та складено відповідні Акти порушень, за №№88-Р, 88/1-Р та акту перевірки дотримання суб`єктом господарської діяльності вимог законодавства щодо забезпечення якості лікарських засобів від 30 липня 2019 року. У Акті №88-Р від 30 липня 2019 року перевіряючими Держлікслужби було конкретизовано порушення, які, на думку останніх, було вчинено з боку ТОВ «Мультистор» на момент позапланової перевірки та які відповідач розцінив як повторне порушення ліцензіатом ліцензійних умов, і 02 серпня 2019 року Держлікслужбою було прийнято Наказ Держлікслужби, яким затверджено Рішення про анулювання ліцензії ТОВ «Мультистор» б/н від 07 грудня 2017 року, виданої на підставі наказу Держлікслужби від 07 грудня 2017 року №1142 на провадження господарської діяльності з оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами. Заявник зазначає, що не визнає правомірними вищезазначені дії Держлікслужби стосовно анулювання ліцензії ТОВ «Мультистор» б/н від 07 грудня 2017 року, виданої на підставі наказу Держлікслужби від 07 грудня 2017 року №1142 та наразі здійснюється підготовка позовної заяви до Одеського окружного адміністративного суду щодо визнання відповідного рішення Держлікслужби протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Статтею 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до положень статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з приписами статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду у разі задоволення позову; для задоволення судом заяви про забезпечення позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви, подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, а також довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 КАС України.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, повинен пересвідчитися в тому чи існує реальна загроза невиконання, чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Суд зазначає, що прийняття рішення про забезпечення позову доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля та витрати для відновлення прав та інтересів позивача або є очевидними ознаками протиправності оскаржуваного рішення та порушення прав позивача цим рішенням.

Суд, за наслідком розгляду заяви про забезпечення позову, вважає, що заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Заявник посилається на орієнтовні фінансові збитки підприємства у разі анулювання ліцензії Позивача б/н від 07 грудня 2017 року, виданої на підставі Наказу Держлікслужби №1142 від 07 грудня 2017 року, що на думку суду є лише припущеннями.

Також, суд зазначає, що існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або неможливість захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів чи необхідність докладання значних зусиль та витрат для їх відновлення, як підстава для забезпечення адміністративного позову, полягає в тому, що на момент подання такого позову у позивача наявні обґрунтовані підстави, підтверджені належними та допустимими доказами, вважати можливим настання юридичних фактів, які призведуть до порушення його прав та законних інтересів.

Судом встановлено, що ліцензія ТОВ «Мультистор» на час розгляду заяви про забезпечення позову залишається чинною і дозволяє підприємству здійснювати ліцензійну господарську діяльність до 01 вересня 2019 року включно.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є акт про повторне порушення ліцензіатом ліцензійних умов. Повторним порушенням ліцензіатом ліцензійних умов вважається вчинення ним протягом двох років з дня видання органом ліцензування розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов нового порушення хоча б однієї з вимог ліцензійних умов, щодо якої видавалося таке розпорядження.

Згідно ч.8 ст.16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» рішення про анулювання ліцензії, прийняте з підстав, передбачених пунктами 4-9 частини другої цієї статті, набирає чинності через тридцять календарних днів з дня його прийняття.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що звернення ТОВ «Мультистор» з заявою про вжиття заходів забезпечення позову до її подання шляхом зупинення дії Наказу Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками від 02 серпня 2019 року, в частині анулювання ліцензії ТОВ «Мультистор» б/н від 07 грудня 2017 року є передчасним, зважаючи на те, що дія ліцензії на час розгляду заяви про забезпечення позову є чинною, що підтверджується матеріалами заяви.

Крім того, суд враховує посилання заявника на те, що 12 квітня 2019 року було проведено планову перевірку ТОВ «Мультистор» Держлікслужбою та Розпорядженням відповідача №17/14-ОР від 12 квітня 2019 року було вирішено зобов`язати позивача усунути порушення ліцензійних умов провадження господарської діяльності з роздрібної торгівлі лікарськими засобами, виявлені при проведенні планової перевірки ліцензіата позивача.

Отже, на час розгляду судом заяви відсутні рішення суду про протиправність рішень або дій Держлікслужби за наслідками проведеної перевірки 12 квітня 2019 року та виявлених порушень, що в свою чергу свідчить про відсутність ознак очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Суд вважає, що заявником не доведено неможливість захисту прав позивача без вжиття таких заходів, а також не доведено, що для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд зазначає, що всі наведені представником заявника в заяві про забезпечення позовної заяви до її подання від 13 серпня 2019 року аргументи, підлягають судовому дослідженню під час розгляду справи по суті, після звернення позивача до суду з позовною заявою, а тому не є достатніми та переконливими для висновку суду про наявність очевидної протиправності оскаржуваних актів та застосування заходів забезпечення позову за правилами, встановленими статтями 150-151 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд наголошує, що забезпечення позову має місце, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заявником не доведено наявність перешкод для відновлення відповідного правового становища після ухвалення судового рішення.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вжиття заходів забезпечення позову можливе, якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, однак заява позивача не містить посилань, доказів чи обгрунтованих тверджень щодо очевидної протиправності оскаржуваного рішення.

Отже, з урахуванням викладеного, суд не вбачає підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відтак, в ході розгляду даної заяви судом не виявлено фактів існування, на час подання даної заяви, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято не на користь позивача, а тому правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову немає.

Керуючись статтями 150-154, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Мультистор» про вжиття заходів забезпечення позову до її подання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.О. Стефанов