Справа № 591/1140/19
Суддя: Сидоренко А. П.
Дата ухвалення: 2019-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/1140/19
Провадження № 2-а/591/130/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2019 року Зарічний районний суд м. Суми в особі судді Сидоренко А.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВПП УПП в Сумській області старшого лейтенанта поліції Мізюк Ірини Михайлівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 04 січня 2019 року він рухався на автомобілі ВАЗ 21103 н.з. НОМЕР_1 по вулиці Прокоф`єва та близько 09 години ранку його зупинив екіпаж патрульної поліції н.з 3410. Інспектор роти №4 батальйону УПП в Сумській області, лейтенант поліції ОСОБА_2 повідомив про те, що він начебто скоїв правопорушення, а саме керував транспортним засобом без ввімкнутого ближнього світла фар в умовах недостатньої видимості (туману) п.19.1 ПДР України.

З твердженням інспектора він не погодився і не погоджується, оскільки добре знає і завжди дотримується ПДР, має більше 15 років водійського стажу, в даному випадку керувався виключно ПДР України, а саме п. 1.10 ПДР (термін недостатня видимість має наступне значення видимість дороги в напрямку руху менше 300 м. у сутінках, в умовах туману, дощу, снігопаду тощо). Видимість була достатньою, тобто більше 300 метрів, а наявність туману недостатня умова для ввімкнення ближнього світла фар. Висловивши свої твердження, позивач попросив інспектора надати докази, на що було показано відеозапис на мобільному телефоні, де пересуваються автомобілі, які не можливо ідентифікувати. Вважає, що такий відеозапис не може бути доказом будь-чого, бо неможливо встановити ніяких фактичних даних.

Вважає, що рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, безпідставним, а постанова має бути скасована, враховуючи наступне.

Так зауважує, що жодних доказів відповідно до ст. 251 КУпАП, що нібито порушено ПДР, інспектор не надав для ознайомлення. Лише показав відеозапис на своєму мобільному телефоні, де пересуваються автомобілі, які неможливо ідентифікувати. Не видно ані номерних знаків, ані водіїв, неможливо навіть встановити колір транспортних засобів, неможливо встановити видимість на дорозі, оскільки яскравість, чіткість, колір дуже низької якості, і загальна картинка не відображена коректно. Вважає, що такий відеозапис не може бути доказом будь-чого, бо неможливо встановити ніяких фактичних даних.

Такий відеозапис не може розцінюватись як доказ, оскільки не відповідає ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Наказу №33 МВС України «Про затвердження Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху» від 01 березня 2010 року.

Зазначає, що патрульна поліція може використовувати лише автоматичну фото- і відеотехніку чи засоби, а відео реєстратор XiaomiYiCar, чи телефон Xiaomi , чи відеореєстратор персональний мобільний DMT1 з GPS-приймачем, якими користувався ОСОБА_2 , не є автоматичними фото чи відео технічними засобами. Про що свідчать «сертифікати дослідження конструкції» до них, в яких немає жодного слова про автоматичну роботу чи автоматичний режим роботи.

Отже інспектор Кацюба не мав права використовувати технічні засоби невідомого походження XiaomiYiCar та DMT1, а відео- чи фотоматеріали отримані за допомогою даних пристроїв не можуть бути доказами по справі, оскільки отримані незаконним шляхом.

Позивач зазначає, що того ранку дійсно був туман, проте не в усіх районах міста і видимість була достатньою. Жодних повідомлень у ЗМІ та від Сумського Гідрометцентру про недостатню видимість на дорогах міста Суми не було. Проте інспектор Кацюба, помилково керуючись лише наявністю туману на дорозі, і зовсім не беручи до уваги терміни ПДР, здійснив безпідставну зупинку його транспортного засобу, чим порушив ч.1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Жодних вимірювальних заходів для встановлення дистанції видимості інспектор не проводив.

Вказує на те, що ОСОБА_2 так і не повідомив його про розгляд адміністративної справи та не пояснив йому права, як того вимагає ст. 268 КУпАП та ст. 57 Конституції України, проте висловив вимогу пред`явити документи, які саме не вказав. Він відмовився виконувати таку протизаконну вимогу. Інспектор повідомив його про адміністративне затримання, проте на протязі однієї години послідуючого перебування на дорозі так протокол про затримання не склав і не починав. На його прохання скласти протокол, лише відповідав, що його затримано. Таким чином інспектор ОСОБА_2 обмежив його право на вільне пересування територією України без підстав передбачених винним законодавством.

А його прохання прийняти клопотання щодо переносу розгляду справи у зв`язку з необхідністю юридичної допомоги адвоката, інспектор відмовив, посилаючись на те, що справа вже розглянута і рішення ним прийняте.

Посилаючись на зазначене, вважає постанову серії НК №776704 від 04 січня 2019 року такою що не відповідає чинному законодавству, оскільки інспектор ОСОБА_2 не мав права зупиняти його транспортний засіб, а всі обвинувачення з його сторони не мають доказової бази.

Зазначає, що він на теперішній час тимчасово непрацюючий, і не має постійного доходу, а тому у зв`язку зі скрутним фінансовим становищем не може сплатити штраф у розмірі 425 грн. Таким чином, йому довелося звернутись за захистом своїх порушених прав та законних інтересів із заявою від 08 січня 2019 року до начальника УПП в Сумській області капітана поліції Калюжного О.О. на предмет правомірності постанови НК №776704 від 04 січня 2019 року, яку виніс інспектор Кацюба О.А.

17 січня 2019 року за результатами розгляду його скарги справу призначено до нового розгляду на 28 січня 2019 р, а постанова НК №776704 від 04 січня 2019 року скасована на підставі п. 2 ст.293 КУпАП. Проте повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції він отримав поштою лише у лютому на 13 лютого 2018 року на 09:00 годину. 13 лютого 2018 року о 09 годині він прибув до Управління патрульної поліції за адресою вулиця Білопільський Шлях 18/1 кабінет 15. Під час спілкування з інспектором ВПП УПП в Сумській області старшим лейтенантом поліції Мізюк І.М. вона ознайомила його з правами передбаченими ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, після чого попросила надати документи. Він надав своє посвідчення водія, з якого інспектор Мізюк І.М. заповнила бланк постанови серії НК №774896 від 13 лютого 2019 р., вказавши в ньому серію та номер його посвідчення, після чого надала йому постанову на підпис в отриманні копії. Він запитав у інспектора ОСОБА_3 чи будуть досліджуватися докази та прийматись клопотання, на що одержав чітку відповідь, що справа вже розглянута. Він отримав копію даної постанови та повернувся додому. Пізніше, в Управлінні патрульної поліції, він отримав копію "Рішення щодо скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та надсилання справи на новий розгляд" від 17 січня 2019 р ОСОБА_4 , яка мала бути доставлена поштою, але так і не дійшла.

Отже, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК №774896 від 13 лютого 2019 року винесена інспектором ВПП УПП в Сумській області старшим лейтенантом поліції Мізюк І.М., відповідно до якої він, начебто, 04 січня 2019 року о 9 годині 36 хвилин, в м. Суми по вул. Прокоф`єва керував автомобілем ВАЗ 21103 (держ.номер НОМЕР_1 ) без ввімкнутого ближнього світла фар в умовах недостатньої видимості (туману), порушив вимоги п.19.1а ГІДР України, на вимогу інспектора не пред`явив посвідчення водія, чим порушив п.2.4а ПДР України, за що прийняте по справі рішення - адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., не відповідає чинному законодавству з наступних підстав:

1.Порушено порядок розгляду справи передбачений п.9 частини III «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі Інструкція) від 07 листопада 2015 року, а саме:

а) інспектор Мізюк І.М. не представилась та не оголосила про початок розгляду справи. Лише з постанови він дізнався прізвище та ім`я того, хто розглядав справу. Також прізвище інспектора в постанові вписано прописними літерами, а не печатними як того вимагає все та ж інструкція, через що дуже важко розібрати вказане прізвище.

б) інспектор не запитала чи є в нього клопотання по справі, чи буде він давати пояснення, чи буде заявляти докази по справі, зауваження, тощо;

в) відмова інспектора на його прохання ознайомитись з матеріалами справи на підставі того, що справу вже розглянуто, чим прямо порушено ст.268 КУпАП;

г) дослідження матеріалів справи, доказів по факту не відбувалось, тобто, мовчки був заповнений бланк постанови НК №774896 від 13 лютого 2019 року і вручений йому на підпис в одержанні копії.

2.В графі №8 «До постанови додаються» нічого не зазначено, тобто, ані письмових показів свідків, а ні відео- чи фото матеріалів із зазначенням технічних засобів, якими мають право користуватись поліцейські, ані інших носіїв інформації. Отже можна дійти висновку, що жодних доказів по справі не існує, тому вони і не досліджувались.

3.В порушення ст.33 КУпАП інспектор не врахувала характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тощо. Взагалі не задавала жодних питань, просто мовчки склала постанову, тим самим довівши своє упереджене ставлення до нього, як до водія і людини, що унеможливлює всебічний та об`єктивний, неупереджений розгляд справи даним інспектором Мізюк І.М.

4.Вказане порушення ПДР в постанові не доведено в законному порядку і не має доказової бази.

Посилаючись на вказані обставини, просить скасувати постанову інспектора ДПП УПП в Сумській області старшого лейтенанта поліції Мізюк Ірини Михайлівни серії НК № 774896 від 13 лютого 2019 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП, провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 04 березня 2019 року позовна заява була залишена без руху, позивачу запропоновано в строк не більше десяти днів з дня вручення копії вказаної ухвали усунути недоліки.

22 березня 2019 року позивач надав суду документи на виконання ухвали суду від 04 березня 2019 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 квітня 2019 року у справі за вказаним адміністративним позовом відкрите провадження, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Копія позовної заяви та доданих до неї документів направлено відповідачу разом з інформацією про процесуальні права.

06 травня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від інспектора ДПП УПП в Сумській області Мізюк І.М., згідно якого вона вважає позовні вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування заперечень зазначає, що 04 січня 2019 року близько 09.36 год. в м. Суми по вул. Прокоф`єва, №39/1 було виявлено автомобіль ВАЗ 21103, номерний знак НОМЕР_1 , у якого в умовах недостатньої видимості не були ввімкнені фари ближнього світла, чим порушено вимоги п. 19.1 а ПДР.

Зазначає, що п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» надає право поліцейським зупиняти транспортні засоби у разі порушення водієм ПДР.

Згідно п. 8.9. б Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР), вимога про зупинку транспортного засобу подається працівником поліції за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Лейтенант поліції ОСОБА_2 підійшов до позивача, відрекомендувався, пояснив суть скоєного правопорушення та попросив надати для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, однак ОСОБА_1 відмовився пред`явити зазначені документи. Лейтенант поліції ОСОБА_2 пояснив позивачу, що ним порушено вимоги п. 19.1 а ПДР, а саме керування транспортним засобом, у якого в умовах недостатньої видимості не були ввімкнені фари ближнього світла, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122, а також порушив вимоги п. 2.4 а ПДР- на вимогу поліцейського не пред`явив для перевірки документи, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Зазначає, що лейтенантом поліції Кацюбою О.А. було роз`яснено позивачу вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення. Одразу було розглянуто в присутності позивача матеріали адміністративної справи та винесено постанову НК № 776704 від 04 січня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн.

08 січня 2019 року позивач звертався до УПП в Сумській області з письмовою заявою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення НК № 776704 від 04 січня 2019 року винесену лейтенантом поліції Кацюбою О.А. Начальником управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Калюжним О.О. перевірено факти, викладені у заяві позивача та прийнято рішення скасувати вказану постанову і надіслати справу на новий розгляд, всі матеріали були надіслані рекомендованим листом позивачу. Розгляд справи було призначено на 28 січня 2019 року, але в зазначений час позивач не з`явився, йому повторно було направлено запрошення до підрозділу. 13 лютого 2019 року позивач не прибув до підрозділу УПП і за результатами розгляду справи було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №774896 від 13 лютого 2019 року та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. 00 коп.

Під час вирішення питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було враховано відеозапис з відеореєстратора, закріпленого в службовому транспортному засобі та встановлено, що позивач дійсно керував транспортним засобом, у якого в умовах недостатньої видимості не були ввімкнені фари ближнього світла. Визначення терміну «недостатня видимість» в п. 1.10 ПДР видимість дороги в напрямку руху менше 300 м. у сутінках, в умовах туману, дощу, снігопаду тощо. Необхідно зазначити, що дослідивши вищезазначений відеозапис, було встановлено, що видимість дороги складала приблизно 62 м., що можна підрахувати орієнтуючись по стовпам вуличного освітлення, відстань між якими відповідно до стандартів складає мінімум 31 м. Також розглянувши наявний відеозапис з відеореєстратора закріпленого на форменому одязі лейтенанта поліції ОСОБА_2 , було встановлено, що на неодноразову вимогу лейтенанта позивач категорично відмовився пред`являти документи зазначені п. 2.1 ПДР. Враховуючи викладене, в діях позивача наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Зазначає, що при винесені постанови діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами, обґрунтовано, сумлінно, своєчасно, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, а тому просить залишити без змін оскаржувану постанову, а позовну заяву без задоволення (а.с. 46-51).

08 травня 2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що у відзиві відповідач не спростував його твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог, а сам відзив складений з грубими помилками, що суттєво впливають на з`ясування обставин справи. У відзиві відповідач зазначає, що інспектор Кацюба О.А. діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, ознайомив його з правами передбаченими ст.63 Конституції та ст.268 КУпАП, розглянув справу та виніс постанову відповідно до чинного законодавства, проте, висновок за результатами перевірки щодо заяви на предмет правомірності дій інспектора Кацюба О.А., а також рішення про скасування постанови НК №776704 від 04 січня 2019 року начальника УПП в Сумській області ДПП капітана поліції Калюжного О.О. від 17 січня 2019 року доводять факт невідповідності постанови НК №776704 від 04 січня 2019 року та протиправність дій інспектора ОСОБА_2 . чинному законодавству України, оскільки з його правами, передбаченими ст.63 Конституції та ст.268 КУпАП інспектор не ознайомлював, що доводить відеозапис з нагрудної камери. Таким чином, у відзиві вказана неправдива інформація, що свідчить про початкове упереджене ставлення відповідача до справи, небажання розглянути справу всебічно і об`єктивно, що і вплинуло на дії та рішення ОСОБА_3 13 лютого 2019 року при повторному розгляді справи. Щодо висновку старшого інспектора ВАП УПП в Сумській області ДПП старшого лейтенанта поліції Нагорного С.В. від 17 січня 2019 року, з копією якого він ознайомився лише при ознайомленні з відзивом, так, в ньому зазначено, що дослідивши відеозапис, було встановлено, що видимість дороги складала приблизно 62 метри, що можна підрахувати орієнтуючись по стовпам вуличного освітлення, відстань між якими відповідно до стандартів складає мінімум 31 метр. Проте, відповідно до яких стандартів не зазначено. У кожного державного стандарту є назва, номер та дата затвердження. Отже, з яких стандартів було узято саме 31 метр, а не 50 чи 100 метрів, йому не відомо і не зрозуміло. Більше того, твердження "приблизно" говорить про оціночне твердження, що є абсолютно суб`єктивним і не може сприйматись як факт чи доказ по справі. Також додає, що відрізок дороги, на якому відбувались події викладені в його позові, який видно на протизаконному відеозапису пролягає мостом через річку Псел поблизу будинку 48а по вулиці Прокоф`єва, на якому не встановлено жодного стовпа і який довжиною приблизно 100 метрів. Отже, в будь-якому місті, в тому числі і Сумах, усі стовпи мають свій номер, які саме стовпи рахував ОСОБА_5 , в якому напрямку, якого стандарту та яку кількість незрозуміло.

В п.1.10 ПДР України є визначення терміну "недостатня видимість", що є обов`язковою умовою для п.19.1 а ПДР для увімкнення ближнього світла фар, в якому зазначена чітка відстань видимості на дорозі без суб`єктивних припущень та здогадок. Проте, на пряме запитання до інспектора ОСОБА_2 , яким чином він встановив відстань видимості, він отримав відповідь, що на дорозі туман. Тобто, ОСОБА_2 проігнорував вимоги п.1.10 ПДР.

Щодо протизаконного відеозапису, який досліджувався у висновку ОСОБА_5 зазначає, що незрозуміло, яким чином було ідентифіковано нібито його транспортний засіб та відсутність увімкненого ближнього світла фар. Як вбачається з відеозапису на тих транспортних засобах, що рухаються назустріч взагалі не видно номерних знаків, неможливо прочитати, а ближнє світло фар можна тільки здогадуватись у кого світиться, а в кого ні, оскільки дуже неякісна відеозйомка. Так само, неможливо стверджувати чи увімкнено ближнє світло фар коли зйомка ведеться позаду автомобіля оскільки фари знаходяться попереду транспортного засобу, а у світлу пору дня відображення від світла фар на дорожньому покритті не видно, так само як і обличчя водія. Більше того, неможливо прочитати номер автомобіля на відеозапису, навіть коли зйомка ведеться впритул.

Разом з тим, відповідач у своєму відзиві не заперечує протиправність використання непередбачених технічних засобів з функціями фото- та відеозйомки чинному законодавству на момент 04 січня 2019 року. Отже такий відеозапис не може розглядатись як доказ по справі, оскільки отриманий незаконним шляхом.

Посилаючись на зазначене, просить задовольнити його позов в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 04 січня 2019 року НК № 776704, винесеною поліцейською роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми Кацюба О.А., на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП. В постанові зазначено, що 04 січня 2019 року о 09 год. 36 хв. в м. Суми по вул.. Прокоф`єва, 39/1 водій керував транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар в умовах недостатньої видимості (туману), на вимогу працівника поліції водій не надав посвідчення водія, чим порушив п. 2.4 е ПДР України. Зазначено, що до постанови додається відео (а.с.7).

Рішенням начальника управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Калюжного О.О. від 17 січня 2019 року постанову НК № 776704 від 04 січня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП, скасовано, а справу направлено на новий розгляд на підстав п. 2 ст. 293 КУпАП (а.с. 12).

Постановою по справі про адміністративне правопорушення від 13 лютого 2019 року, винесеною інспектором ВПП Управління патрульної поліції в Сумській області Мізюк І.М. на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП. В постанові зазначено, що 04 січня 2019 року о 09 год. 36 хв. в м. Суми по вул. Прокоф`єва, 39/1 водій керував транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар в умовах недостатньої видимості (туману), чим порушив п. 19.1 а ПДР України, та на вимогу працівника поліції водій не пред`явив для перевірки посвідчення водія, чим порушив п. 2.4 а ПДР України (а.с.6).

Згідно п. 2.4 а ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а)пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно п.2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції;

г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил;

ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

За керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 126КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідачем надано відзив на позов, до якого приєднано відеозапис, при дослідженні якого вбачається, що відеозапис не відображає подію правопорушення, вчинення якого інкримінується позивачу - керування транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар в умовах недостатньої видимості (туману), оскільки не можливо ідентифікувати номерний знак транспортного засобу, який зафіксований на відео.

Будь-яких інших доказів вчинення позивачем описаного правопорушення відповідачем не надано, а тому суд позбавлений можливості надати оцінку доводам позивача з приводу того, що правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, він не вчиняв.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Крім того, норма ч. 1 ст. 126 КУпАП, за якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, не передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар в умовах недостатньої видимості (туману).

Відповідно до абзацу 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених ч.ч. 1 та 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Ст. 279 КУпАП встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проте відповідачем не надано доказів на спростування доводів заявленого позову щодо порушення порядку розгляду справи відповідачем.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вказане відповідачем в порушення ст. 77 КАС України не доведено правомірність свого рішення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для задоволення заявленого ОСОБА_1 адміністративного позову.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

18 червня 2019 року від позивача надійшло клопотання, в якому він просить закрити адміністративне провадження по справі № 591/1140/19 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення НК № 774896 від 13 лютого 2019 року у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Статтею 238 КАС України визначений вичерпний перелік підстав для закриття провадження у справі, до яких не відноситься закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Під час розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд не вирішує питання про накладення стягнення, а встановлює обставини правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень з огляду на завдання, визначені у ст. 2 КАС України, а тому відсутні правові підстави для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 238, 241-246, 257-262, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття адміністративного провадження відмовити.

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити.

Скасувати постанову, винесену інспектором ДПП Управління патрульної поліції в Сумській області старшого лейтенанта поліції Мізюк Ірини Михайлівни (місцезнаходження: 40009, м. Суми вул. Білопільське шосе, 18/1) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 774896 від 13 лютого 2019 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп. та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.П.Сидоренко