Справа № 826/14929/18
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 серпня 2019 року м. Київ № 826/14929/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., ознайомившись із заявою про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом Громадської організації «Шулявський шлях»

до Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА),

Департаменту містобудування та архітектури ВО КМР (КМДА)

третя особа Комунальне підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва»

про визнання протиправним та нечинним розпорядження,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді в Окружному адміністративному суді міста Києва перебуває позов Громадської організації «Шулявський шлях» до Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), Департаменту містобудування та архітектури ВО КМР (КМДА), третя особа Комунальне підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» про визнання протиправним та нечинним розпорядження №1148 від 05.07.2018 «Про затвердження проекту «Реконструкція транспортної розв`язки на перетині проспекту Перемоги з вул. Гетьмана у Солом`янському та Шевченківському районах м. Києва».

Через відділ документального обігу та контролю (канцелярію) Окружного адміністративного суду міста Києва позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного розпорядження.

Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання рішення суду, в разі задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення адміністративного позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до норм статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Перелік видів забезпечення позову встановлено ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Відтак, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. 2 ст. 151 КАС України).

За змістом ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 Кодексу адміністративного судочинства України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Позивачем в порушення вказаних вимог процесуального закону, для підтвердження обґрунтованості власних доводів про наявність підстав для вжиття судом заходів забезпечення позову, до заяви про забезпечення позову не надано доказів того, що невжиття судом заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог.

Отже, з урахуванням викладеного, суд не вбачає підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 150-158, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.О. Григорович