Справа № 140/2476/19
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19 серпня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2476/19
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Плахтій Н.Б., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними і скасування рішення, картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205110/2019/000892/2 від 25.07.2019, картку відмови у митному оформленні товарів №UA205110/2019/99887 від 25.07.2019.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої, частини шостої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти. Якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

Частиною шостою статті 160 КАС України передбачено, що якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

З позовної заяви вбачається, що остання подана представником позивача адвокатом Усаченком Олегом Володимировичем, який у порушення пункту 2 частини п`ятої, частини шостої статті 160 КАС України у позовній заяві не зазначив своє ім`я повністю, поштових індексів ані свого, ані позивача.

Водночас з доданих до адміністративного позову документів вбачається, що на підтвердження повноважень представника долучено копію ордеру на надання правової допомоги серії ВЛ №000052865 від 12.08.2019.

Частиною першою статті 55 КАС України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто та (або) через представника.

Відповідно до частини першої статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною 4 статті 59 КАС України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно з частиною першою статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини другої статті 60 КАС України обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч.2 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з частиною третьою, четвертою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом. Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

З системного аналізу вищенаведених норм слідує, що повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру, виданого на ведення справи в суді, або довіреністю, при цьому, ордер на відміну від довіреності не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату.

Разом з тим, згідно з підпунктом 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36 (далі - Положення № 36), ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI.

Зі змісту наведених норм слідує, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі №9901/847/18.

У доданому до позовної заяві копії ордеру на надання правової допомоги серії ВЛ №000052865 від 12.08.2019, виданому адвокатом Усаченком О.В., в графі «Назва органу, у якому надається правова допомога» вказано «у адміністративних судах першої і апеляційних інстанцій».

Отже, вказаний ордер на надання правової допомоги не відповідає вимогам Закону №5076-VI і Положення №36, оскільки не містить назви конкретного судового органу, у якому надається правова допомога позивачу. Крім того, до матеріалів позовної заяви долучено копію ордеру, а не його оригінал.

Таким чином, позовна заява підписана особою, право підпису якої належним чином не підтверджено.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI) судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Відповідно до частини першої статті 4 Закону №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 року № 2629-VIII з 01.01.2019 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1921,00 грн.

Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 4 Закону №3674-VI у разі коли в позовні й заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, оскільки позивачем подано позовну заяву, що має немайновий характер (заявлена позовні вимоги визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205110/2019/000892/2 від 25.07.2019, картку відмови у митному оформленні товарів №UA205110/2019/99887 від 25.07.2019), тому вони повинні бути оплачені судовим збором у розмірі 1536,80 грн.

Позивач до позовної заяви долучив квитанцію від 12.08.2019 №0.0..1, з якої вбачається, що судовий збір в сумі 1536,80 грн сплачено на рахунок № НОМЕР_1 (тобто, на рахунок для сплати судового збору за подання позову до Луцького міськрайонного суду Волинської області), в той час як судовий збір за подання позову до Волинського окружного адміністративного суду необхідно сплачувати за такими реквізитами: рахунок №4004, отримувач коштів - УК у м. Луцьку /м. Луцьк/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38009628, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101, призначення платежу - «*;101;______ реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті), Судовий збір, за позовом ________ (ПІБ позивача), Волинський окружний адміністративний суд».

Згідно із частиною другою статті 9 Закону №3674-VI суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Таким чином, оскільки за квитанцією від 12.08.2019 №0.0..1 судовий збір в сумі 1536,80 грн був сплачений на рахунок не за реквізитами Волинського окружного адміністративного суду, тому вказана квитанція не є належним документом, який підтверджує сплату судового збору за подання даної позовної заяви.

Отже, в порушення вимог частини третьої статті 161 КАС України, частини другої статті 4 Закону № 3674-VI, до позовної заяви не додано належних доказів сплати судового збору в сумі 1536,80 грн. Позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1536,80 грн за належними реквізитами та подати до суду докази його сплати.

Відповідно до частин першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня її подання постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленими статтями 160, 161 КАС України, її необхідно залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у зазначений строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом належного оформлення позовної заяви із зазначенням у ній поштових індексів позивача та його представника, повного ім`я представника позивача; підтвердження повноважень адвоката Усаченка О.В. на подання позову в інтересах ОСОБА_1 шляхом подачі належним чином оформленого ордеру; сплати судового збору в розмірі 1536,80 грн за належними реквізитами та подання до суду оригіналу платіжного документу.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними і скасування рішення, картки відмови залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Н.Б.Плахтій