Справа № 540/1462/19
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1462/19
16 год.00 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Кованій В.А.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Веремієнко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №003581306 від 29.11.2017 року яким позивачу донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 775145,74 грн. та штрафні санкції в сумі 193786,40 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №003581307 від 29.11.2017 року яким позивачу нарахований військовий збір в сумі 64595,48 грн. та штрафні санкції в сумі 16148,87 грн.

Ухвалою від 19.07.2019 р. у справі відкрите загальне позовне провадження, підготовче судове засідання призначене на 05.07.2019 р.

Ухвалою від 05.07.2019 р. за клопотанням відповідача у підготовчому судовому засіданні оголошена перерва до 07.08.2019 р.

Ухвалою від 07.08.2019 р. для надання представником відповідача додаткових доказів у підготовчому судовому засіданні оголошена перерва до 08.08.2019 р.

Ухвалою від 08.08.2019 р. закрите підготовче провадження у справі та за письмовими заявами сторін розгляд справи по суті призначений у цей же день.

У судовому засіданні 08.08.2019 р. проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні ППР прийняті відповідачем за наслідками документальної позапланової нев`їздної перевірки позивача, оформленої актом від 04.10.2017р. №168/21-22-13-06/ НОМЕР_1 . Перевіркою встановлено, що позивачем в порушення абзацу Д підпункту 164.2.17, пункту 164.2 статті 164 ПК України не включено до загального річного оподаткування дохід і не здекларовано суму доходу у вигляді додаткового блага у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкротства, до закінчення строку позовної давності у розмірі 4306365, 22 грн., що призвело до нарахування податку на доходи фізичних осіб у сумі 775145, 74 грн. та до не нарахування та несплати військового збору за 2016 рік у сумі 64595,48 грн. відповідно до пункту 1.4 п.16 прим.1 підрозд.10 роз. ХХ Податкового кодексу України. Позивач стверджує, що відповідачем порушений порядок проведення перевірки, оскільки він не отримав наказ та повідомлення про її проведення, відтак сама перевірка є незаконною та її висновки не можуть бути покладені в основу ППР, також сума прощеного боргу, зазначена в акті перевірки відрізняється від суми, що була реально прощена банком позивачу.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити із підстав, викладених у позові.

Відповідач надіслав суду відзив, у якому заперечив проти позову, мотивуючи тим, що згідно даних, наданих до органу ДФС в періоді з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р., платник податків - фізична особа ОСОБА_1 отримав дохід від ПАТ „Укрсиббанк" () у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності (ознака доходу 126) у сумі 4306365,22 грн. (з яких не нараховано (не утримано) та не перераховано до бюджету податок на доходи з фізичних осіб). На запит Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від 28.02.2017 р. за № 977/9/21-03-13-02-22 до ПАТ „УкрСиббанк", останнім надано відповідь від 24.05.2017 р. за №14-2-2/10246 у якій повідомляється, що доходи нараховані у вигляді основної суми боргу, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, з врученням боржнику відповідного повідомлення про таке анулювання (прощення) боргу.

На адресу платника податків надіслано запит від 09.03.2017 р. № 2339/10/21-03- 13-02-22 «Про надання документальних підтверджень та пояснень» щодо розбіжностей, виявлених в ході доперевірочного аналізу наданої позивачем звітності за 2016 рік та баз даних з 1ДФ. Згідно корінця поштового відправлення вказаний запит отримано позивачем особисто 18.03.2017 р. Однак, пояснень та документального підтвердження на письмовий запит органу податкової служби Позивачем не надано.

Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичну особу - платника податків ОСОБА_1 проінформовано письмовим повідомленням від 08.09.2017 р. №230/21- 22-13-06 разом з копією наказу контролюючого органу від 07.09.2017 р. №758 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з 25.09.2017 р., які надіслані платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення на його податкову адресу: АДРЕСА_1 , однак, повернені з відміткою про причини не вручення: «За закінченням терміну зберігання». На цю саму адресу надіслані поштові відправлення із актом від 04.10.2017 р. № 168/21- 22-13-06/, податковими повідомленнями-рішеннями від 29.11.2017 р. № та № 003581307, однак вони повернулися з відміткою про причини не вручення: «За закінченням терміну зберігання». Інформація від ОСОБА_1 щодо зміни його місця реєстрації до контролюючого органу не надходила.

Відтак позивач був повідомлений про проведення перевірки, у зв`язку із чим вона є законною та відсутні підстави для скасування ППР.

Представник позивача у судовому засіданні заперечила проти позову, із підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

14 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» був укладений Договір про надання споживчого кредиту №0 в іноземній валюті в сумі 200000,00 доларів США.

АТ «УкрСиббанк» прийняте рішення про анулювання кредиторської заборгованості, що станом на 27.05.2016р. становила 172501,91 доларів США, а саме: суми основного боргу (кредиту) 171 595,82 доларів США, що складає 4307054,22 гривень по курсу НБУ станом на 27.05.2016 р. та суми процентів 906,09 доларів США, що складає 22742,85 гривень по курсу НБУ станом на 27.05.2016 р.

07.09.2017 р. відповідачем видано наказ №756 про проведення позапланової документальної нев`їздної перевірки фізичної особи-платника податків в якому зазначено, що старшому державному ревізору-інспектору відділу контрольно- перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Херсонській області Пізнюру Максиму Вікторовичу провести з 25.09.2017 р. тривалістю 3 робочих дні документальну позапланову нев`їздну перевірку фізичної особи - платника податку, ОСОБА_1 з питання отримання доходу, отриманого платником податку як додаткового блага у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощенного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкротства, до закінчення строку позовної давності за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р.

04.10.2017 р. за результатами документальної позапланової нев`їздної перевірки з питанням отримання доходу складений акт №168/21-22-13-06/ в якому зазначено, що позивачем в порушення абзацу Д підпункту 164.2.17, пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України не включено до загального річного оподаткування дохід і не здекларовано суму доходу у вигляді додаткового блага у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкротства, до закінчення строку позовної давності у розмірі 4306365, 22 грн., що призвело до нарахування податку на доходи фізичних осіб у сумі 775145, 74 грн. та до не нарахування та несплати військового збору за 2016 рік у сумі 64595, 48 грн. відповідно до пункту 1.4 п.16 прим.1 підрозд.10 роз. ХХ Податкового кодексу України.

29.11.2017 р. на підставі акту перевірки відповідачем було винесені податкові повідомлення-рішення:

№ 003581306 про визначення зобов`язання із податку на доходи фізичних осіб в сумі 775145,74 грн. та штрафних ( фінансових) санкцій в сумі 193786,40 грн.

№ 003581307 про визначення зобов`язання із військового збору в сумі 64595,48 грн. та штрафних ( фінансових) санкцій в сумі 16148,87 грн.

Не погодившись із цими ППР, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку позиціям сторін щодо законності перевірки позивача, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Компетенцію контролюючих органів, повноваження їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначено ПК України.

Види, підстави та порядок проведення контролюючими органами перевірок регулюються главою 8 Податкового кодексу України, відповідно до якої контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України предметом документальної перевірки є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок регламентовано ст.78 ПК України, якою визначені обставини, при наявності яких можуть здійснюватися такі перевірки.

Відповідно до пп.78.1.1 п.78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту Разом з цим, відповідно до п.79.1 ст.79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно даних, наданих до органу ДФС в періоді з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р., платник податків - фізична особа ОСОБА_1 отримав дохід від ПАТ „Укрсиббанк" () у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності (ознака доходу 126) у сумі 4306365,22 грн. (з яких не нараховано (не утримано) та не перераховано до бюджету податок на доходи з фізичних осіб). Сума доходу, отриманого як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у розмірі 4306365,22 грн. платником податку не відображена у рядку 10.09 декларації, що призвело до заниження загального річного оподатковуваного доходу (рядок 10 декларації).

На запит Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від 28.02.2017 р. за № 977/9/21-03-13-02-22 до ПАТ „УкрСиббанк", останнім надано відповідь від 24.05.2017 р. за №14-2-2/10246 у якій повідомляється, що доходи нараховані у вигляді основної суми боргу, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, з врученням боржнику відповідного повідомлення про таке анулювання (прощення) боргу.

Тобто у податкового органу була наявна податкова інформація про порушення позивачем як платником податків податкового законодавства.

Для отримання від ОСОБА_1 пояснень податковий орган надіслав запит ФОП ОСОБА_1 від 09.03.2017 р. № 2339/10/21-03- 13-02-22 «Про надання документальних підтверджень та пояснень» щодо розбіжностей, виявлених в ході доперевірочного аналізу наданої позивачем звітності за 2016 рік та баз даних з 1ДФ на адресу АДРЕСА_1 .

Згідно корінця поштового відправлення вказаний запит отримано адресатом особисто 18.03.2017 р.

Однак, пояснень та документального підтвердження на письмовий запит органу податкової служби не надано.

Згідно з п.79.2 ст.79 ПК України, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Так, про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичну особу - платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) проінформовано письмовим повідомленням від 08.09.2017 р. №230/21- 22-13-06 разом з копією наказу контролюючого органу від 07.09.2017 р. №758 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з 25.09.2017 р., які надіслані платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення на його податкову адресу: АДРЕСА_1 , однак, повернені до податкового органу з відміткою про причини не вручення: «За закінченням терміну зберігання».

Суд не погоджується із твердженням позивача про неповідомлення його про проведення перевірки з огляду на наступне.

Як стверджує позивач, у 2015 році він змінив місце проживання, виїхав із м. Херсона і мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Тому він не отримував поштові відправлення від податкового органу.

Відповідач стверджує, що позивач зареєстрований як платник податків у Херсонській ОДПІ та не повідомляв податковий орган про зміну місця проживання, тому надіслання податкової кореспонденції на зареєстровану у податковому органі адресу позивача є правомірним.

Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (скорочено - ДРФОПП або ДРФО) - автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов`язані сплачувати податки, збори у порядку та на умовах, що визначаються Податковим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами України, з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотриманням податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 №822, усі фізичні особи - платники податків реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру.

Облік фізичних осіб - платників податків ведеться у Державному реєстрі за реєстраційними номерами облікової картки платника податків, а осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган, - в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові (за наявності), серією та/або номером діючого паспорта громадянина України без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків (до паспортів зазначених осіб вноситься відмітка, яка свідчить про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта).

Під час реєстрації фізичної особи - платника податків в Державному реєстрі до облікової картки фізичною особою особисто вносяться такі дані: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності); дата народження; місце народження (країна, область, район, населений пункт); місце проживання / місцеперебування; громадянство; для іноземців - податковий номер у країні громадянства (за наявності); реквізити документа, що посвідчує особу (назва документа, серія та/або номер, дата видачі та уповноважений суб`єкт, що видав документ).

На підставі одержаних даних ДФС України надає фізичним особам ідентифікаційний номер, виготовляє картку фізичної особи - платника податків і надсилає до органів державної фіскальної служби за місцем реєстрації платника картку з цим номером.

Відповідно до п. 70.7 ст. 70 ПК України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків фізичні особи - платники податків зобов`язані інформувати контролюючі органи про зміну даних (прізвища фізичної особи, місця проживання тощо) шляхом подання заяви за ф. № 5ДР або за ф. № 5ДРП.

Представник позивача у судовому засіданні підтвердила, що позивач не подавав до податкового органу відомості про зміну місця проживання та реєстрації його як платника податків за новою адресою.

Разом із тим, відповідно до витягу із бази даних ДФС ОСОБА_1 зареєстрований у центральній базі даних та обліковується як платник податків за адресою АДРЕСА_1 .

Відтак надіслання поштової кореспонденції за вказаною адресою є правомірним.

Проте суд відмічає, що податковим органом порушено п. 78.1.1. ст.. 78 ПК України щодо обов`язкового надіслання письмового запиту платнику податків.

Як встановлено судом кредит у банку отримав позивач як фізична особа громадянин, прощення боргу відбулось позивачу як фізичній особі - громадянину, відповідно додаткове благо отримав ОСОБА_1 як фізична особа - громадянин, а не ФОП ОСОБА_1 .

Разом із тим запит від 09.03.2017 р. № 2339/10/21-03- 13-02-22 «Про надання документальних підтверджень та пояснень» адресований ФОП ОСОБА_1 , який не отримував кредиту.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що отримавши від банку повідомлення про прощення суми боргу за кредитом ОСОБА_1 , відповідач не міг встановити кого стосується така інформація ФОП чи фізичної особи громадянина.

Із запиту Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від 28.02.2017 за № 977/9/21-03-13-02-22 до ПАТ „УкрСиббанк" слідує, що податковий орган запитував інформацію щодо «… надати відомості та документальне підтвердження, чим зумовлено нарахування та виплата доходу, отриманого як додаткове благо громадянина ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) у розмірі 4307054,22 грн. за період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р…».

Тобто запит стосується позивача як фізичної особи громадянина і про це відповідачу було відомо 28.02.2017 р., що слідує із листа до ПАТ „УкрСиббанк" , тобто до надіслання запиту ФОП ОСОБА_1 09.03.2017 р.

Відтак відсутність запиту до позивача як громадянина про надання інформації унеможливлює проведення документальної невиїзної перевірки та є прямим порушенням п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Формою реалізації повноважень податкового органу є спрямування письмового запиту до платника податків із зазначенням у запиті про існуючі порушення з боку такого платника та необхідність надання ним пояснень та документів. Метою запиту є підтвердження або спростування тієї інформації, яка є у податкового органу, при чому достовірність такої інформації про порушення може бути як категорична, так і умовна. Встановлення порушення та формування висновків про це можливе лише після отримання запитуваної контролюючим органом інформації. Тому наведення у запиті з посиланням на інформацію, як можливого порушення, а не категоричного висновку про порушення з боку платника податків, передбачає наявність інформації, яка потребує додаткової перевірки, яку можливо реалізувати шляхом здійснення запиту та проведеного аналізу після її отримання

Не надіслання запиту позивачу є фактично порушенням його прав як платника податку, оскільки він був позбавлений можливості спростувати наявну у податкового органу інформацію про можливі порушення, надавати документи та пояснення за вказаний період податковим органом.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права неодноразово була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 27 січня 2015 року (справа №21- 425а14), від 16 лютого 2016 року (справа № 826/12651/14), у постанові Верховний Суд №804/3006/17 від 02.05.20018 року та у справі №805/1730/17-а від 23.04.2019 року.

Щодо правомірності висновку податкового органу про визначення позивачу суми зобов`язання за спірними ППР, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

За приписами пункту 163.1 ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (п. 164.1 ст.164 ПК України).

Згідно із підпунктом 14.1.54. дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Додаткові блага у розумінні податкового законодавства відносяться до доходів загалом, зокрема, ними є матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі.

Відповідно до підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Так акт перевірки містить відомості, що дохід платника податку фізичної особи - резидента ОСОБА_1 , отриманий від фізичної особи - резидента у вигляді суми боргу анульованого кредитором абзацу д) п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПКУ включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу такого платника та підлягає оподаткуванню, з урахуванням норм ст. 174 ПКУ, військовим збором за ставкою 1,5 відсотка становить:

4307054,22 - 689 = 4306365,22

4306365,22 х 18 = 775145,74 грн. сума податку з доходів фізичних осіб;

4306365,22 х 1,5%= 64 595,48 грн. сума військового збору.

Разом із тим, суд відмічає, що відповідно до п. 8 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Представник відповідача підтвердила факт незастосування до суми прощеного боргу курсової різниці відповідно до п. 8 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідні положення ПК України, що має наслідком неправильний обрахунок сум податку та військового збору, належних до сплати позивачем.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду доказів на підтвердження правомірності оспорюваних ППР.

З огляду на викладене вище, враховуючи допущені порушення відповідачем як порядку проведення перевірки, так і порядку обрахунку податкового зобов`язання, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 12, 19, 161- 163, 167 КАС України, суд-

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №003581306 від 29.11.2017 року яким позивачу донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 775145,74 грн. та штрафні санкції в сумі 193786,40 грн..

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №003581307 від 29.11.2017 року яким позивачу нарахований військовий збір в сумі 64595,48 грн. та штрафні санкції в сумі 16148,87 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73026, м. Херсон, проспект Ушакова, 75; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 9605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 14 серпня 2019 р.

Суддя Морська Г.М.

кат. 111030100