Справа № 569/10957/19
Суддя: Ковальов І. М.
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi Ковальова І.М.,

з участю: секретаря судового засідання Муляр О.М.,

представника позивача адвоката Троянчука Д.М.,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне спpаву № 569/10957/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рівненської митниці ДФС у якому зазначив, що постановою Рівненської митниці ДФС від 05 липня 2018 року у справі про порушення митних правил №0391/20400/18 його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в розмірі 154 627 гривень 11 копійок.

Зі змісту постанови вбачається, що за результатами документальної невиїзної перевірки ПП «ОІЛ ГРУП» дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи за митними деклараціями типу ІМ№4050000/2016/002246 від 08.02.2016 року, №204050002/2016/003827 від 26.04.2016 року (Акт №38/7/17-00-14-07-06/ від 05.01.2018 року) встановлено, що директором ПП «ОІЛ ГРУП» ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а саме: подання органу доходів і зборів сертифікатів з перевезення товару EUR.І від 05.02.2016 року Ту 0335972, від 19.04.2016 року Ту 0335129, з Європейського союзу, шо не підтвердилося митними органами Чеської Республіки та містять недостовірні відомості стосовно країни походження товару та, як наслідок, до несвоєчасного, недостовірного та неповного нарахування та сплати митних платежів, що справляються у разі ввезення товарів на митну територію України на загальну суму 51 542,37 грн., в т.ч. мито - 42 951,97 грн. та податок на додану вартість - 8 590,39 грн. Вважає, що в його діях відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, а тому постанову відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, з підстав викладених у позові.

Представник позивача адвокат Троянчук Д.М. в судовому засіданні позов ОСОБА_1 підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав.

Заслухавши пояснення представника позивача адвоката Троянчука Д.М., дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення повністю.

Судом встановлено, що Головним управління ДФС у Рівненській області була проведена документальна невиізна перевірка ПП «ОІЛ ГРУП», за результатами якої було складено Акт перевірки від 05.01.2018 року №38/7/17-00-14-07-06/ НОМЕР_1 .

На підставі висновків акту перевірки, які лягли в основу оскаржуваної постанови, ГУ ДФС Рівненській області було прийнято податкові повідомлення-рішення від 17.01.2018 року:№, яким донараховано мито на товари, що ввозяться на територію України в cyмі 53 689,97 грн., з яких 42 951,97 грн. - за податковими зобов`язаннями та 10 738 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями; №, яким донараховано податку на додану вартість в сумі 10 737,99 грн., з яких 8 950,39 грн. - за податковими зобов`язаннями та 2 147,60 грн. - за штрафними (фінансовим санкціями).

Такі податкові повідомлення-рішення були оскаржені до Рівненського окружного адміністративного суду, який рішенням від 30.07.2019 року по справі №817/658/18 визнав їх протиправними та скасував.

Із доданого позивачем рішення, Рівненського окружного адміністративного суду вбачається, що судом були встановлені слідуючі обставини:

Згідно митної декларації форми МД-2 типу ІМ40ДЕ від 08.02.2016р. №4050000/2016/002246, позивачем були ввезені на митну територію України мастильні матеріали Acmos 48-407, Acmos 43-2425 і Acmos 43-2434, призначені для напилення на пресформи (графа 31), відправник/Експортер: «Componenta Moravia, s.r.o» Za Humny 3306/18b, 69701, Kyjov, Czech Republic (графа 2), країна походження: Федеративна Республіка Німеччина (графа 34), код товару: (графа 33), фактурною вартістю 11 145,70 Євро (графа 42), преференція - код «410» (графа 36), платежі: «Мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання» (код виду надходжень - 020), основа нарахування -325534,44 грн., ставка - 6,5%, нарахована сума платежу - 21159,74грн., спосіб платежу - «06» (умовне нарахування); «Податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання»(код виду надходжень - 028), основа нарахування 325534,44 грн., ставка - 20%, нарахована сума платежу - 65106,89 грн., спосіб платежу - «01» (сплата митних платежів у безготівковій формі) (графа 47).

Судом встановлено, що для здійснення митного оформлення, позивачем були надані митному органу:

1. Контракт;

2. Додаток № 1;

3. рахунок на оплату - Invoice від 29.01.2016р. № 120160001;

4. пакувальний лист від 29.01.2016р. № 160001;

5. міжнародну товарно-транспортну накладну - CMR від 05.02.2016р. № 000244;

6. копію митної декларації країни відправлення від 05.02.2016р. № 16CZ3000024BMYSD9;

7. сертифікат якості EUR.1 від 05.02.2016р. № 0335972.

8. Договір про перевезення від 02.02.2016р. № 02/02/2016;

9. рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги від 05.02.2016р. № 26;

10. Договір про надання послуг митного брокера від 12.06.2015р. № 28;

11. Інформацію про позитивні результати здійснення фіто санітарного контролю товару від 05.02.2016р. № 2730;

12. Інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 05.02.2016р. № 2730;

13. Заява позивача від 08.02.2016р. № 720/17-44.

Згідно митної декларації форми МД-2 типу ІМ40ДЕ від 26.04.2016р. №204050002/2016/003827, позивачем були ввезено на митну територію України мастильні матеріали Acmos 48-407, розділюючий агент, розфасований в 4 металеві бочки по 190 кг в кожній, призначений для напилення на пресформи, Acmos 43-2425, покриття для форм (спрей 400мл) в кількості 600шт, призначені для напилення на пресформи (графа 31), відправник/Експортер: «Componenta Moravia, s.r.o» Za Humny 3306/18b, 69701, Kyjov, Czech Republic (графа 2), країна походження: Європейський союз (графа 34), код товару: (графа 33), фактурною вартістю 11676,40 Євро (графа 42), преференція - код «410» (графа 36), платежі: «Мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання» (код виду надходжень - 020), основа нарахування - 335265,02грн., ставка - 6,5%, нарахована сума платежу - 21792,23грн., спосіб платежу - «06» (умовне нарахування); «Податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання»(код виду надходжень - 028), основа нарахування 335265,02грн., ставка - 20%, нарахована сума платежу - 67053,00грн., спосіб платежу - «01» (сплата митних платежів у безготівковій формі) (графа 47).

Задля митного оформлення ввезеного товару, позивачем були надані митному органу:

1. Контракт;

2. Додаток № 1;

3. Рахунок на оплату - Invoice від 31.03.2016р. № 120160002;

4. Пакувальний лист від 11.04.2016р. № 160010;

5. Міжнародну товарно-транспортну накладну - CMR від 19.04.2016р. № 000268;

6. Копію митної декларації країни відправлення від 19.04.2016р. № 16CZ53000020UXKZQ6;

7. Сертифікат якості EUR.1 від 19.04.2016р. № 0335129.

8. Договір про перевезення від 02.02.2016р. № 02/02/2016;

9. Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги від 19.04.2016р. № 27;

10. Договір про надання послуг митного брокера від 12.06.2015р. № 28;

11. Інформацію про позитивні результати здійснення фіто санітарного контролю товару від 19.04.2016р. № 2730;

12. Інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 19.04.2016р. № 2730;

13. Заява позивача від 25.04.2016р. № 1958/17-44.

18 жовтня 2017р. Державною фіскальною службою України був направлений до Головного управління митниці Чеської Республіки лист за № 17719/5/99-99-19-04-02-16. Даним листом ДФС України просило Головне управління митниці Чеської Республіки підтвердити справжність сертифікатів з перевезення товарів EUR.1 №0335972 і №0335129, які були надані позивачем при розмитненні ввезених товарів на підставі митних декларацій 08.02.2016р. №204050000/2016/002246 і від 26.04.2016р. №204050002/2016/003827.

Листом від 31.10.2017р. Головне управління митниці Чеської Республіки надало відповідь на згадуваний вище запит ДФС України, згідно якого у них немає сумнівів щодо європейського походження товарів, ввезених на підставі сертифікатів з перевезення товарів EUR.1 №0335972 і №0335129. Проте Польська митниця на їх запит щодо походження товарів, які ввозились на підставі сертифікатів з перевезення товарів EUR.1 №0335972 і №0335129, повідомила, що постачальник цих товарів не має декларації виробника, довгострокову декларацію зробив неправильно.

В зв`язку з цим 05.01.2018р. контролюючим органом було проведено перевірку позивача з питань правильності визначення країни походження, бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, за результатом якої складений акт за №38/7/17-00-14-07-06/.

У висновках вищевказаного акту перевірки зазначені порушення частини 4 і 5 статті 280, частини 1 статті 281 Митного кодексу України (надалі - МК України).

За висновками акту перевірки, відповідачем застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), та на підставі підпункту 54.3.6 пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58 ПК України збільшена сума грошового зобов`язання, про що прийняті податкові повідомлення-рішення від 17.01.2018р. за № за платежем «Мито на товари, що ввозяться на територію України СГ» на 53689,97грн., в тому числі за податковим зобов`язанням - 42951,97 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 10738,00грн.; № за платежем «Податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів» на 10737,99грн., в тому числі за податковим зобов`язанням - 8590,39грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 2147,60грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зважав на таке.

Сторони по даній справі не заперечували проти виду товару і його кількості, що переміщувався позивачем через митний кордон та підлягає митному контролю. Суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до встановлення країни походження (виробника) товару, який ввозився позивачем на митну територію України, та як наслідок наявності чи відсутності права позивача на пільгове розмитнення вказаного товару, зумовленого Угодою про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони.

Абзацом 14 статті 1 ЗУ «Про зовнішньоекономічну діяльність» надане визначення поняттю імпорт (імпорт товарів) - купівля (у тому числі з оплатою в не грошовій формі) українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб`єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами.

Відповідно до статті 74 МК України, імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.

Згідно частини 2 статті 36 МК України, країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 36 МК України передбачено, що країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Відповідно до частини 6 статті 36 МК України, положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (не преференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

У відповідності до частини 7 статті 36 МК України, повністю вироблені або піддані достатній переробці товари преференційного походження визначаються на основі законів України, а також міжнародних договорів України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною радою України.

Згідно частини 1 статті 43 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Частиною 3 статті 43 МК України встановлено, що сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Відповідно до статті 43 МК України, засвідчена декларація про походження товару - це декларація про походження товару, засвідчена державною організацією або компетентним органом, наділеним відповідними повноваженнями (частина 5), а декларація про походження товару - це письмова заява про країну походження товару, зроблена у зв`язку з вивезенням товару виробником, продавцем, експортером (постачальником) або іншою компетентною особою на комерційному рахунку чи будь-якому іншому документі, який стосується товару (частина 6).

Частиною 9 статті 43 МК України передбачено, що додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фіто санітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках експертизи відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 44 МК України, у разі ввезення товару на митну територію України, сертифікат про походження товару подається обов`язково на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Згідно частини 1 статті 45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Відповідно до пункту 1 статті 29 частини 2 глави 1 розділу 4 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27 червня 2014 року (надалі - Угода про асоціацію), кожна Сторона зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони, відповідно до Графіків, встановлених у Додатку I-A до цієї Угоди.

Згідно Графіку, встановленого у Додатку І-А, товарна позиція за кодом УКТ ЗЕД , що ввозиться в України та походить з країн Європейського союзу, знаходиться в переліку зниження ввізних мит України за ставкою 0 (нуль) відсотків.

Статтею 26 частини 1 глави 1 розділу 4 Угоди про асоціацію встановлено, що положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами, що походять з територій Сторін. Для цілей цієї Глави «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» (надалі - Протокол до УА), до цієї Угоди.

Частиною 1 статті 2 розділу 2 Протоколу до УА встановлено, що з метою впровадження цієї Угоди наступні товари мають вважатися як такі, що походять з Європейського Союзу:

1. товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу;

2. товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в ЄС відповідно до статті 6 цього Протоколу.

Відповідно до частини 1 статті 16 розділу 5 Протоколу до УА товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів:1. Сертифікат з перевезення товару EUR.1; 2. У випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься «декларацією інвойс», надана експортером до інвойсу, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати.

Стаття 28 Протоколу до УА встановлює, що до складу документації, зазначеної в статтях 17(3) і 22(3) цього Протоколу, використовуваної для підтвердження того, що товари, вказані в сертифікаті з перевезення товару EUR.1 або декларації інвойс можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України й відповідають іншим вимогам цього Протоколу, можуть входити, «interalia» (переклад - також), в тому числі:

(a) прямі свідчення процесів, виконаних експортером чи постачальником для отримання розглядуваного майна, що містяться, наприклад, у його обліковій документації чи у міжнародній системі обліку;

(b) документи, що підтверджують статус походження використаних матеріалів, видані чи складені в Європейському Союзі або Україні, якщо застосування таких документів відповідає чинному законодавству відповідної країни;

(c) документи, що підтверджують обробку матеріалів у Європейському Союзі або Україні, видані чи складені в ЄС або Україні, якщо застосування таких документів відповідає чин-ному законодавству відповідної країни;

(d) сертифікати з перевезення товару EUR.1 або декларації інвойс, що підтверджують ста-тус походження використаних матеріалів, видані чи складені в Європейському Союзі або Україні згідно з цим Протоколом;

(e) належні свідчення про обробку, виконану з межами Європейського Союзу або України згідно з положеннями статті 12 даного Протоколу, які підтверджують, що вимоги цієї статті були виконані.

Як було встановлено судом, позивач, з самого початку, на підставі Контракту від 29.05.2015 року №S15/1278, придбавав у фірми HENAX Sp. z o. o. (93-232, Республікам Польща, місто Лодзь, вулиця Лодова, будинок 122) мастильні матеріали Acmos 48-407, Acmos 43-2425 і Acmos 43-2434.

Даний факт підтверджується долученими до матеріалів судової справи Специфікацією до Контракту від 29.05.2015 року № S15/1278, інвойс від 11.09.2015р., пакувальним листом від 11.09.2015р., митною декларацією форми МД-2 типу ІМ40ДЕ та міжнародною товарно-транспортною накладною CMR № 103170.

Згідно офіційного сайту компанії Acmos Chemie KG (28199, Федеративна Республіка Німеччина, місто Бремен, вулиця Індустріальна, будинок 49), який є виробником ввезеного позивачем на митну територію Acmos 43-2425, Acmos 43-2434 і Acmos 48-407, фірма HENAX Sp. z o. o. (93-232, Республікам Польща, місто Лодзь, вулиця Лодова, будинок 122) є офіційним дистриб`ютором першої на території Республіка Польща.

В подальшому позивач, на підставі Контракту №472 від 04.01.2016 придбав товари у компанії «Componenta Moravia», Куйов, Чеська республіка товар, який і був ввезений на митну територію України на підставі митних декларацій 08.02.2016р. №204050000/2016/002246 і від 26.04.2016р. № 204050002/2016/003827. При цьому позивачем було сплачено в повному об`ємі всі обов`язкові митні платежі, подані всі необхідні документи для митного оформлення ввезеного товару, а самі сертифікати з перевезення товарів EUR.1 №0335972 і №0335129 на той момент були чинними та не скасованими.

На підтвердження факту придбання продавцем товару у фірми HENAX Sp. z o. o. (93-232, Республікам Польща, місто Лодзь, вулиця Лодова, будинок 122), представником позивача до матеріалів справи долучений інвойс від 02.02.2016р. і від 29.02.2016р., які були направлені фірмою HENAX Sp. z o. o. (93-232, Республікам Польща, місто Лодзь, вулиця Лодова, будинок 122) продавцю для оплати поставленого товару. При співставленні інвойсу від 02.02.2016р. з інвойсом 130160001 та інвойсом від 29.02.2016р. з інвойсом 130160002, суд дійшов висновку, що товар, який був ввезений позивачем на митну територію України на підставі митних декларацій 08.02.2016р. №204050000/2016/002246 і від 26.04.2016р. №204050002/2016/003827 та придбаний у продавця, був придбаний останнім у фірми HENAX Sp. z o. o. (93-232, Республікам Польща, місто Лодзь, вулиця Лодова, будинок 122).

Більше того, при розмитненні позивачем ввезеного на митну територію України 08 лютого 2016 року і 24 квітня 2016 року Acmos 43-2425, Acmos 43-2434 і Acmos 48-407, був наданий паспорт безпеки продукції, згідно якого її виробником є Acmos Chemie KG (28199, Федеративна Республіка Німеччина, місто Бремен, вулиця Індустріальна, будинок 49).

Із викладеного вище слідує, що країною походження товару, ввезеного позивачем на територію України за вказаними вище митними деклараціями, є Федеративна Республіка Німеччина.

В той же час, згідно частини 2 статті 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, тому позивач не повинен нести відповідальність за неналежні дії третіх осіб.

Зважаючи на вище викладене в його сукупності, висновки акту перевірки контролюючого органу щодо заниження позивачем податкових зобов`язань по сплаті мита на загальну суму 42951,97грн. та заниження податкового зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 8590,39грн. не підтверджені належними та допустимими доказами, отже є необґрунтованими, тому податкові повідомлення-рішення в частині визначення податкових зобов`язань було визнано протиправними та скасовано.

За приписами частини 1 статті 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до положень ч.4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.07.2019 року по справі №817/658/18 (залишенї без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2019 року) встановлено відсутність порушення позивачем заниження податкових зобов`язань по сплаті мита на загальну суму 42951,97 грн. та заниження податкового зоборвязання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 8590,39 грн., що в свою чергу свідчить про відсутність порушення ОСОБА_1 . ст.485 Митного кодексу України, а тому постанова № 0391/2000/18 від 05 липня 2018 року в справі про порушення митних правил підлягає скасуванню.

У відповідності до п.2, п.3, п.5 ч.1 ст.531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил є необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду, невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи, неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Жодних процесуальних дій, визначених статтею 508 МК України, щодо отримання доказів наявності у позивача мети неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру та бажання досягти цієї мети, відповідачем не проведено та до матеріалів провадження не долучено.

Тобто, наведені обставини свідчать про відсутність у діях позивача ознак і суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України.

Враховуючи викладене, судом вбачається, що в діях позивача склад порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена статтею 485 МК України, належним чином не доведений і не встановлений.

Позивач ОСОБА_1 також просить поновити строк оскарження до суду постанови по справі про адміністративне правопорушення від 05 липня 2018 року, при цьому посилається на те, що постанову у справі про порушення митних правил представник позивача отримав лише 29 травня 2019 року, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, про що зроблено ним відмітку в матеріалах провадження. За таких обставин, оскаржити постанову в строк становлений законом позивач не мав з незалежних від нього причин, так як йому не було відомо ні про наявність постанови ні про її зміст, а тому об`єктивно не мав можливості подати позов у встановлений законом десятиденний термін.

Враховуючи наведені позивачем обставини, які підтверджуються відповідними письмовими доказами, суд визнає, що позивач пропустив строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення з поважних причин, а тому вважає необхідним цей строк поновити.

Керуючись ст.ст.241-246,250,255,286,293,295, пунктом 15.5 розділу VII КАС України, ст.ст.485,508,531 МК України,суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил - задовольнити.

Постанову №0391/20400/18 заступника начальника Рівненської митниці Державної фіскальної служби України - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Рівненської митниці ДФС Сімчука Віталія Петровича від 05 липня 2018 року у справі про порушення митних правил, про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків суми митних платежів в розмірі 154 627 гривень 11 копійок скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Рівненська митниця Державної фіскальної служби України, 33028, м.Рівне, вулиця Соборна,104, .

Суддя :