Справа № 383/551/19
Суддя: Бондаренко В. В.
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 383/551/19
Номер провадження 2-а/383/16/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Бондаренка В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Могиленко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №1 Летичівського ВП ГУНП Хмельницької області старшого сержанта поліції Кібпурук Дмитра Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ДПО 18 №292452 від 04.05.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП у вигляді накладення стягнення в сумі 340 грн. за порушення п.1.3 ПДР через не проходження технічного контролю, та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову посилається на те, що з постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності не погоджується, оскільки керував автомобілем, який відповідно до Закону України «Про дорожній рух», не підлягає обов`язковому технічному контролю. Крім того, інспектор Кібпурук Д.С. порушив порядок розгляду справи, який був розпочатий на місці, без підготовки та надання часу для звернення за правою допомогою, подання документів, що характеризують особу. Внаслідок таких дій відповідача був позбавлений передбачених чинним законодавством прав на юридичну допомогу адвоката, надання доказів по справі та інших прав передбачених чинним законодавством.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги адміністративного позову підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву на позовну заяву та доказів правомірності прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не скористався, судова повістка разом з позовною заявою та доданими до неї документами направлені відповідачу на офіційну електронну адресу, а також засобами поштового зв`язку.

У відповідності до вимог ч.2 ст.268 КАС України відповідач вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Частиною 4 ст.229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.05.2019 року поліцейським СРПП №1 Летичівського ВП ГУНП Хмельницької області старшим сержантом поліції Кібпурук Дмитром Сергійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 №292452, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн.

Як вбачається з вказаної постанови 04.05.2019 року о 10 год. 35 хв. на 320 км. автодороги Стрій-Знам`янка ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Tranzit, державний номер НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП (а.с.6).

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно п. 31.3 (б) Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно ч.3 ст.121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.1 ст.35 Закону України «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.35 Закону України «Про дорожній рух», обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Аналогічні норми містяться у п.1 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року №137. Тобто, із вказаних норм вбачається, що легкові автомобілі підлягають обов`язковому технічному контролю лише у випадку, якщо вони використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку та мають строк експлуатації понад два роки, а вантажні автомобілі вантажопідйомністю до 3,5 тонни - лише у випадку, якщо вони мають строк експлуатації понад два роки.

Відповідно до абз. 5, 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно; автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів. Аналогічне визначення міститься і в п. 1.10 Правил дорожнього руху України.

Згідно з п.2.13 Правил дорожнього руху України транспортні засоби належать до таких категорій: В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів. Згідно ДСТУ 3649-97 «Засоби транспортні дорожні» транспортні засоби вагою до 3500 кг і кількістю сидячих місць, крім сидіння водія, не більше восьми, відносяться до категорії «В», тобто до легкових автомобілів.

Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ,

транспортний засіб Ford Tranzit, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2000 року випуску , з повною масою 2830 кг., тип фургон малотоннажний (а.с.7).

Отже, транспортний засіб позивача, вага якого, згідно свідоцтва про реєстрацію, не перевищує 3500 кг є легковим автомобілем, а тому не підлягає обов`язковому технічному контролю. Доказів того, що позивач використовує вказаний транспортний засіб для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, відповідачем не надано, та оскаржувана постанова викладу вказаної обставини також не містить.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, відповідачем не спростовано доводів позивача пропорушення порядку розгляду справи на місці зупинки, без надання часу для підготовки та для звернення за правою допомогою, подання документів, що характеризують особу. Внаслідок таких дій відповідача був позбавлений передбачених чинним законодавством прав на юридичну допомогу адвоката, надання доказів по справі та інших прав передбачених чинним законодавством.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій та оскаржуваної постанови щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач суду не надав, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростував.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 р. визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, у зв`язку з вищенаведеним вимоги позову є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 121, 245-246, 251, 268, 283-284, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 72-77, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №1 Летичівського ВП ГУНП Хмельницької області старшого сержанта поліції Кібпурук Дмитра Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Постанову поліцейського СРПП №1 Летичівського ВП ГУНП Хмельницької області старшого сержанта поліції Кібпурук Дмитра Сергійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 №292452 відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.121 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.121 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - поліцейський СРПП №1 Летичівського ВП ГУНП Хмельницької області старшого сержанта поліції Кібпурук Дмитро Сергійович, місце знаходження: вул. Івана Франка, 20, м. Летиців Хмельницької області, п.і.31500.

Суддя В.В. Бондаренко