Справа № 400/2010/19
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 р. № 400/2010/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Міністерства освіти і науки України, пр. Перемоги, 10, м. Київ, 01135

про:визнання дії протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправною дією повідомлення листом від 19.06.2019 р. № 3.4.3/87-19 про те, що особі, яка здобула вищу освіту до 1991 р., може бути виданий дублікат диплома спеціаліста; зобов`язання відповідача повідомити позивачу достовірну правову інформацію, а саме: дублікат якого документа про вищу освіту може бути виданий особі, яка здобула вищу освіту до 1991 р., у разі втрати диплома.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що листом від 10.03.2015 р. відповідач повідомив про відсутність правових підстав для видачі позивачу диплома бакалавра, видати його можливо лише після виконання програми підготовки цього освітнього рівня. 12.05.2019 р. позивач звернувся до Урядової гарячої лінії з проханням повідомити правові підстави видачі йому диплома спеціаліста. Листом від 19.06.2019 р. відповідач повідомив, що позивачу може бути виданий диплом спеціаліста. Позивач вважає викладену в листі від 19.06.2019 р. інформацію недостовірною, що порушує його право на отримання достовірної інформації.

30.07.2019 р. відповідач подав відзив на позов (а. с. 18-23), де зазначив, що наразі відсутні нормативно-правові акти, що встановлюють еквівалентність документів про здобуття вищої освіти, виданих до 1991 р., освітньо-кваліфікаційним рівням вищої освіти (бакалавр, спеціаліст, магістр). Водночас, з аналізу нормативно-правових актів з питань оплати праці працівників освіти та Закону України "Про вищу освіту" відповідач дійшов висновку, що вища освіта, здобута до введення в дію Закону України "Про освіту" 1991 р., фактично відповідає вищій освіті освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліста. Позивач звертає увагу на зловживання позивачем своїми правами при неодноразових зверненнях з тотожними питаннями. Протиріччя в листах від 10.03.2015 р. і від 19.06.2019 р. є результатом зміни законодавства. Таким чином, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, а тому позов не підлягає задоволенню.

05.08.2019 р. позивач подав відповідь на відзив (а. с. 26), згідно з якою відзив відповідача суперечить його ж листу від 10.03.2015 р. Оскільки відповідач не встановив порядок видачі дублікатів дипломів, то позивачу необхідно знати, дублікат якого документа йому може бути видано як такому, що здобув вищу освіту в 1981 р.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

У 1981 р. позивач закінчив Миколаївський державний педагогічний інститут за спеціальністю "Математика" і отримав диплом, який одразу повернув до ВНЗ через наявність орфографічних помилок. 21.06.2000 р. позивачу видано диплом НОМЕР_2 про закінчення Інституту за спеціальністю "Математика" та присвоєння кваліфікації "спеціаліста" - вчителя математики. Диплом 2000 р. є аналогом диплому 1981 р., однак позивач вважав що кваліфікаційний рівень "спеціаліст", що зазначений у дипломі, є помилковим і через те повернув диплом до Інституту, оскільки навчався в Інституті чотири роки, що відповідає терміну навчання за кваліфікаційним рівнем "бакалавр" а не "спеціаліст". Вказані обставини встановлені рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій по справі № 814/1206/15.

12.05.2019 р. позивач звернувся на Урядову гарячу лінію з проханням повідомити, пункт Порядку замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, в якому зазначено, що особі, яка втратила диплом, який видавався до 1991 р., видається дублікат диплома спеціаліста (а. с. 8). Звернення зареєстроване за № ІЛ-9329439 та передано відповідачу.

Листом від 19.06.2019 р. № 3.4.3/87-19 відповідач із посиланням на норми законодавства повідомив позивача, що враховуючи відсутність затвердженої нормативно-правовим актом форми документа про вищу освіту без зазначення освітнього ступеня (освітньо-кваліфікаційного рівня), наразі, особі, яка здобула вищу освіту до 1991 р. в педагогічному інституті з 4-річним терміном навчання, може бути виданий дублікат диплома спеціаліста (а. с. 6-7).

Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України "Про звернення громадян" (далі - Закон № 393).

Так, ст. 1 Закону № 393 передбачено право громадян України звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За визначенням ст. 3 Закону № 393 заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

У відповідності до ст. 15 Закону № 393 органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

За загальним правилом, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання (ст. 20 Закону № 393).

У своєму позові позивач наголошує на тому, що відповідь відповідача від 19.06.2019 р. не відповідає його попередньому листу від 10.03.2015 р. (а. с. 5).

З даного приводу суд зазначає, що позивач неодноразово звертався з позовами до Міністерства освіти і науки України з позовними вимогами, які стосувались порядку видачі йому дубліката диплома про вищу освіту, яку він здобув у 1981 р. Суд неодноразово ставав на захист прав позивача у випадку ненадання йому відповіді на запит або іншим чином порушення права позивача на отримання інформації. Зважаючи на тривалий строк вирішення питання видачі позивачу дубліката диплома, суд вважає обґрунтованим посилання відповідача на зміни в законодавства, чим пояснюється невідповідність інформації в листах від 10.03.2015 р. і від 19.06.2019 р.

Матеріалами даної справи підтверджено факт своєчасного надання відповідачем відповіді на звернення позивача від 12.05.2019 р. за № ІЛ-9329439. Відповідь відповідача містить посилання на нормативно-правові акти та висновок по суті поставленого позивачем питання.

З позовної заяви вбачається, що позивач не згоден зі змістом наданої йому відповіді.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, метою адміністративного судочинства є захист саме порушеного права особи. Дослідивши надані сторонами докази та заяви по суті справи, суд встановив, що права позивача при розгляді його звернення від 12.05.2019 р. за № ІЛ-9329439 відповідачем не порушені, оскільки відповідачем дотримано вимог, передбачених ч. 2 ст. 2 КАС України, надано відповідь по суті поставленого питання та у визначений Законом № 393 строк.

Таким чином, у визнанні протиправною дії відповідача слід відмовити.

Позовна вимога про зобов`язання відповідача повідомити позивачу достовірну правову інформацію, а саме: дублікат якого документа про вищу освіту може бути виданий особі, яка здобула вищу освіту до 1991 р., у разі втрати диплома не підлягає задоволенню з тієї підстави, що вказане питання позивачем взагалі не ставилося в зверненні від 12.05.2019 р. за № ІЛ-9329439.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач не довів обставин, на які він посилається в позові, натомість відповідач надав обґрунтовані пояснення правомірності своїх дій, що підтверджується також листом від 19.06.2019 р. Викладене є підставою для відмови в задоволенні позову.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ) до Міністерства освіти і науки України (пр. Перемоги, 10, м. Київ, 01135, ідентифікаційний код 38621185) про визнання протиправною дією повідомлення листом від 19.06.2019 р. № 3.4.3/87-19 про те, що особі, яка здобула вищу освіту до 1991 р., може бути виданий дублікат диплома спеціаліста; зобов`язання повідомити достовірну правову інформацію, а саме: дублікат якого документа про вищу освіту може бути виданий особі, яка здобула вищу освіту до 1991 р., у разі втрати диплома - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 20.08.2019 р.

Суддя Н.В. Лісовська