Справа № 140/2295/19
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2295/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю представника позивача Левчук К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання неправомірними дій та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Луцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі - позивач, Луцьке ОУПФУ) звернулося з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі - відповідач, УДВС), в якому просить визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Трофимюка П.В. щодо винесення постанови ВП№59474894 від 08.07.2019 про стягнення виконавчого збору неправомірними та скасувати дану постанову.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.07.2019 державний виконавець відділу примусового виконання рішень Трофимюк П.В. виніс постанову про заміну сторони виконавчого провадження, а саме боржника - Управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі на Луцьке ОУПФУ, у ВП №59474894 з виконання виконавчого листа (дубліката) №161/13263/14-а, виданого 02.07.2019, про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії ОСОБА_1 основного розміру пенсії в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком згідно ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії за заподіяну шкоду здоров`ю в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком згідно ст.28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.02.2014 по 02.08.2014 включно з врахуванням виплачених сум. 08.07.2019 цим же державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП №59474894, відповідно до якої стягнуто з боржника Луцьке ОУПФУ виконавчий збір в сумі 16692,00 грн.

Позивач не погоджується із оскаржуваною постановою про стягнення виконавчого збору від 08.07.2019 з тих підстав, що відповідно до пунктів 1, 3 частини п`ятої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягненню з позивача не підлягає, якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Крім того, Бюджетним кодексом України передбачено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Виплата названих платежів проводиться після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету. Вказує, що рішення суду виконане боржником добровільно до відкриття виконавчого провадження, шляхом проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 та включенням суми доплати пенсії в розмірі 29920,10 грн у додаткову виплатну відомість на травень 2015 року, виплата якої буде проводитись в Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 (далі - Порядок №649).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами, визначеними Розділом 2 Глави 11 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.1-1а).

У поданому до суду відзиві від 19.08.2019 (а.с.29-30) представник відповідача позовні вимоги Луцького ОУПФУ не визнав та просив відмовити у їх задоволенні з тих підстав, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки рішення суду боржником повністю не виконане. Зазначає, що виконання виконавчого листа не відбувається у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Стягнення виконавчого збору при відкритті виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця і пункт 3 частини п`ятої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з яким виконавчий збір не стягується, якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», не може бути застосований. Крім того, посилається на безпідставність доводів позивача про необхідність врахування вимог Порядку №649.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Враховуючи вимоги частини дев`ятої статті 205 КАС України, судовий розгляд справи здійснювався у відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 08.07.2019 державний виконавець відділу примусового виконання рішень Трофимюк П.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59474894 з виконання виконавчого листа (дубліката) №161/13263/14-а, виданого 02.07.2019 Луцьким міськрайонним судом Волинської області, про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії ОСОБА_1 основного розміру пенсії в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком згідно ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії за заподіяну шкоду здоров`ю в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком згідно ст.28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.02.2014 по 02.08.2014 включно з врахуванням виплачених сум (а.с.37).

Крім того, 08.07.2019 державний виконавець виніс постанову про заміну сторони виконавчого провадження ВП №59474894 з виконання виконавчого листа (дубліката) №161/13263/14-а, виданого 02.07.2019, якою замінено боржника з Управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі на Луцьке ОУПФУ (а.с.39).

Також 08.07.2019 державний виконавець виніс постанову про стягнення виконавчого збору ВП №59474894, відповідно до якої стягнув з боржника Луцького ОУПФУ виконавчий збір в сумі 16692,00 грн. (а.с.41).

Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові про стягнення виконавчого збору, суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами другою, четвертою статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За частиною дев`ятою статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З вищенаведеного в аспекті спірних правовідносин слідує, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, у якій, з-поміж іншого, державний виконавець зобов`язаний зазначити суму виконавчого збору, яка підлягає стягненню.

У Законі №1404-VIII передбачено випадки, коли виконавчий збір не стягується (частина п`ята статті 27), а також умову, за якої виконавчий збір не підлягає стягненню (якщо відсутні визначені законом підстави для звільнення від його сплати).

В останньому випадку йдеться про частину дев`яту статті 27 Закону №1404-VIII, за якою виконавчий збір не стягується, якщо рішення виконано до того, як відкрито виконавче провадження (відтак розпочато примусове виконання рішення).

Питання про закінчення виконавчого провадження, та відповідно про стягнення виконавчого збору (постанова про стягнення якого є окремим виконавчим документом), державний виконавець вирішує під час виконавчого провадження, якщо з`ясує, що для цього є відповідні підстави.

Як вбачається зі змісту судового рішення (резолютивної частини) (а.с.13-14), для примусового виконання якого відкрито виконавче провадження, позивача зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії призначеної пенсії ОСОБА_1 основного розміру пенсії в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком згідно ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії за заподіяну шкоду здоров`ю в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком згідно ст.28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.02.2014 по 02.08.2014 включно з врахуванням виплачених сум.

Позивач стверджує, що здійснив перерахунок пенсії, що підтверджується відповідним розпорядженням (а.с.12), а сума доплати по даному перерахунку пенсії становить 29920,10 грн і вказана сума коштів включена у додаткову виплатну відомості на травень 2015 року, відтак вказує на повне виконання рішення суду.

При цьому позивач посилається на пункт 3 частини п`ятої статті 27 Закону №1404-VIII, відповідно до якого виконавчий збір не стягується якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Однак суд не погоджується з таким твердженням позивача з огляду на наступне.

Згідно зі статтями 1, 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Частиною першою статті 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» врегульовано, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Разом з тим, в даному випадку рішення суду містить вимоги про зобов`язання вчинити певні дії, а не стягнення коштів чи зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, що виключає можливість застосування норм Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» в процесі виконання рішення.

Виконавчий лист у даній справі виданий на виконання рішення зобов`язального характеру. Такий виконавчий лист передбачає одноразовий характер виконання перерахунку та виплати пенсії з 01.02.2014 по 02.08.2014 включно з врахуванням виплачених сум, а не стягнення коштів, відповідно підстав вважати, що виконавчий збір у цьому випадку не підлягає стягненню, немає.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року справі № 750/7406/17 та від 12 грудня 2018 року в справі 703/1115/17, від 07 серпня 2019 №П/811/1239/17.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналізуючи вищевикладене та беручи до уваги наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що УДВС діяло на підставі чинного законодавства та в межах своїх повноважень, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій