Справа № 160/921/19
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 160/921/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Малиш Н.І.,

секретар судового засідання Лащенко Р.В.

за участі представника позивача Бейгул А .Г.

представника відповідача Москалець Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Любимівка» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 р. (суддя Неклеса О.М., повне судове рішення складено 30.05.2019 р.) в справі № 160/921/19 за Товариства з обмеженою відповідальністю «Любимівка» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Любимівка» (далі - ТОВ «Любимівка») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 09.11.2018 р. про зменшення розміру від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, по декларації за червень 2018 р. на суму 868 388 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт вказує, що господарські операції позивача з ТОВ «Легіон-Охорона» та ТОВ «Милавица», за результатами здійснення яких позивачем віднесено суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту та сформовано показники від`ємного значення з податку на додану вартість, які зменшені спірним податковим повідомленням-рішенням, підтверджені належним чином складеними первинними документами. Висновок суду першої інстанції про відсутність у документах інформації щодо погодження кількості автомобілів для об`єктів охорони (щодо операцій з ТОВ «Легіон-Охорона») вважає неправильним через відсутність у договорі положень про обов`язковість такого погодження, а також через те, що такі документи на є первинними у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Вказує на безпідставність зазначення судом першої інстанції про неможливість контрагента надавати такі послуги позивачу. Також зазначає про неправильний висновок суду першої інстанції про відсутність документів щодо забезпечення ТОВ «Милавица» насінням та добривами з тих самих підстав, що й по господарській операції з ТОВ «Легіон-Охорона». На думку апелянта, наявність кримінальних проваджень, в яких надавались дозволи на проведення процесуальних дій щодо ТОВ «Легіон-Охорона», не є підставою для висновку про нереальність господарських операцій.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що за наслідками проведення ГУ ДФС документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Легіон-Охорона» та ТОВ «Милавица» за період з 01.05.2018 р. по 31.05.2018 р., яка оформлена актом № 61995/14-23/30718177 від 23.10.2018 р. та в ході якої встановлені порушення позивачем п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, п. 1, п. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.п. 2.1, 2.2, 2.4, 2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, в частині завищення податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Легіон-Охорона», ТОВ «Милавица» у травні 2018 року на загальну суму 868388 грн., в результаті чого ТОВ «Любимівка» завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту декларацію на додану вартість значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту декларацію на додану вартість за травень 2018 року на суму 868388 грн., ГУ ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення № від 09.11.2018 р. про зменшення розміру від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, по декларації за червень 2018 р. на суму 868 388 грн.

Судом першої інстанції вказано, що позивачем не надано підтвердження наявності погодження між позивачем та ТОВ «Легіон-Охорона» кількості автомобілів для охорони об`єктів, що передбачено п. 2.1.1 Договору про надання охоронних послуг від 05.02.2018 № 0502/1; підтвердження повноважень (прав) позивача на володіння (користування) територіями (об`єктами), які підлягали охороні, що передбачено п.1.2. того ж договору; підтвердження розташування постів охорони, що повинно було бути визначене виконавцем за підсумками обстеження об`єктів та документальне підтвердження здійснення такого обстеження.

По взаємовідносинам позивача з ТОВ «Милавица» суду не надано доказів забезпечення позивачем виконавця послуг добривами, насінням відповідно до п. 1.2. договору № 1904/1-2018 від 19.04.2018 р.; не надано наряди на виконання послуг на кожну земельну ділянку, із вказанням детальної інформації щодо послуг (норми внесення насіння та добри, глибина загортання насіння, площа земельної ділянки, її місцезнаходження та інша формація, що необхідна для виконання завдання замовника (п. 1.3. договору); докази, що послуги надавалися особисто виконавцем за договором як це передбачено в п.1.1. та п.2.1.1. договору.

Враховуючи приведене вище, суд першої інстанції дійшов до висновку, що досліджені в судовому засіданні документи у сукупності не свідчать про реальність господарських операцій позивача з ТОВ «Легіон-Охорона» та з ТОВ «Милавица» за травень 2018 р., на виконання яких вони складені, документи є такими, що не несуть доказовості відносно змісту здійснених операцій. Результати, відображені у податковому обліку ТОВ «Любимівка» по взаємовідносинам з ТОВ «Легіон-Охорона» та ТОВ «Милавица» фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій учасників взаємовідносин, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні позову.

Суд визнає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ГУ ДФС проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Любимівка» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Легіон-Охорона» та ТОВ «Милавица» за період з 01.05.2018 р. по 31.05.2018 р., за результатами якої складено акт № 61955/04-36-14-23/30718177 від 23.10.2019 р., яким встановлено порушення платником податку п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «Любимівка» завищено податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ Легіон-Охорона» та ТОВ «Милавица» у травні 2018 р. на загальну суму 868 388 грн., що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту декларації з податку на додану вартість за травень 2018 р. на суму 868 388 грн.

ГУ ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення № від 09.11.2018 р. про зменшення ТОВ «Любимівка» розміру від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, по декларації за червень 2018 р. на суму 868 388 грн.

Підставою зменшення розміру від`ємного значення з податку на додану вартість є висновок контролюючого органу про неправомірність формування позивачем податкового кредиту у травні 2018 р. через нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Легіон-Охорона» та ТОВ «Милавица» у травні 2018 р.

Судом встановлено, що між ТОВ «Любимівка» як замовником та ТОВ «Легіон Охорона» як виконавцем укладено договір про надання охоронних послуг № 0502/1 від 05.02.2018 р., за умовами якого виконавець зобов`язується за плату здійснювати послуги з охорони майна замовника шляхом патрулювання, розміщення постів та засобів технічного спостереження.

Договір, зокрема, має наступні положення: надання послугу кваліфікованими працівниками виконавця, які отримали відповідну підготовку з питань комерційної безпеки та проінструктовані про умови несення служби; послуги надаються працівниками виконавця цілодобово; під час охорони виконавець використовує автомобілі для патрулювання об`єктів, зазначених у п. 1.1, кількість автомобілів для охорони об`єктів визначається за погодженням сторін; система охорони на об`єкті та розташування постів визначається виконавцем за підсумками обстеження об`єктів і, за необхідністю, узгоджується із замовником.

Додатком № 2 від 16.05.2018 р. до договору № 0502/1 визначено, земельні ділянки, що передаються під охорону, зазначені у схемі - плані та викопіюваннях з кадастрової книги.

Позивач підтверджує факт придбання послуг охорони актами приймання-передачі виконаних послуг №№ 04062018_1 від 04.06.2018 р. на суму 356685 грн. з податком на додану вартість, 04062018_2 від 04.06.2018 р. на суму 312870 грн. з податком на додану вартість, 040062018_3 від 04.06.2018 р. на суму 400500 грн. з податком на додану вартість, у яких зазначено, що виконавцем в період з 16.05.2018 р. по 31.05.2018 р. включно виконані послуги з охорони земельних ділянок. При цьому акти не містять відомостей про місце знаходження земельних ділянок, які саме послуги охорони надані. Акти містять лише назву культури та розмір засіяної площі (а.с. 34-36 т.1).

Відповідно до аналізу Єдиного реєстру податкових накладних в розрізі номенклатурних позицій, проведеним контролюючим органом, ТОВ «Легіон-Охорона» у травні задекларовано надання послуг з охорони 37 підприємствам, які знаходяться у чотирьох областях України, а саме: в Дніпропетровській (6 районів), Київській (3 райони), Черкаській (район), м. Київ (8 районів). Штатна чисельність працівників ТОВ «Легіон-Охорона» становить 6 осіб.

Між ТОВ «Любимівка» як замовником та ТОВ «Милавица» як виконавцем укладено договір про надання сільськогосподарських послуг від 19.04.2018 р. № 1904/1-2018, за умовами якого виконавець зобов`язався за завданням замовника надавати за плату сільськогосподарські послуги з використанням спеціалізованої техніки для подальшого виробництва сільськогосподарської продукції (посів соняшника). В пункті 2.1. сторони договору погодили, що послуги будуть надаватися за завданням замовника, особисто виконавцем в строк, що визначений цим договором, відповідно до умов якості наданих послуг, які узгоджені виконавцем та замовником у відповідних нарядах на кожну земельну ділянку.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що послуги надаються силами та механізмами виконавця при забезпеченні замовником добривами, насінням, дизельним пальним з обов`язковим дотриманням вказівок замовника щодо методів, технологій використання та/або застосування матеріалів для надання послуг.

Відповідно до пункту 1.3 договору замовник надає виконавцю на кожну земельну ділянку наряд на виконання послуг, де вказує детальну інформацію щодо послуг (норми внесення насіння та добрив, глибина згортання насіння, площа земельної ділянки, місцезнаходження ділянки та інша інформація, що необхідна для виконання завдання замовника), які надаються за цим договором.

Позивач підтверджує факт придбання послуг у ТОВ «Милавица» актами приймання-передачі виконаних послуг: № 300518 від 30.05.2018 р. про надання послуг по виконанню сільськогосподарських робіт з посіву соняшнику на загальну суму 603302,40 грн. з податком на додану вартість, № 290518 від 29.05.2018 р. про надання послуг по виконанню сільськогосподарських робіт з посіву соняшнику на загальну суму 450720 грн. з податком на додану вартість, № 280518 від 28.05.2018 р. про надання послуг по виконанню сільськогосподарських робіт з посіву соняшнику на загальну суму 472608 грн. з податком на додану вартість, № 250518 від 25.05.2018 р. про надання послуг по виконанню сільськогосподарських робіт з посіву соняшнику на загальну суму 463529,60 грн. з податком на додану вартість.

При цьому акти містять відомості лише про вид послуг та розмір засіяної площі (а.с. 50-53 т.1).

Позивачем на підтвердження фактичного виконання умов договору не долучено до матеріалів справи, а також не надано в ході податкової перевірки, документів на підтвердження забезпечення виконавця добривами, насінням для надання послуг, нарядів на виконання послуг на кожну земельну ділянку із детальною інформацією щодо послуг, як це передбачено умовами договору від 19.04.2018 р. № 1904/1-2018.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України в редакції, чинній з 01.01.2017 р., до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу у вказаній редакції датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

За приписами п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу в зазначеній редакції податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Видача позивачу постачальниками належним чином оформлених податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, не є спірним питанням.

За приписами п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.4 ст. 200 цього кодексу при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до пунктів 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Пунктом 2.4 Положення визначено, що первинні документи (на паперових і машино зчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи від імені яких складений документ, назва документа (форма), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складення первинного документа.

Згідно з Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом визнається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Згідно зі ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на п.ідставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Первинні документи, якими позивач підтверджує фактичне здійснення спірних господарських операцій, не відтворюють змісту господарських операцій, не містять інформації щодо фактично здійснених господарських операці й. Зокрема, наявні в матеріалах справи первинні документи не підтверджують фактичного отримання позивачем послуг за спірними угодами, оприбуткування таких послуг.

Так, як вказано вище, позивачем належними доказами не підтверджено фактичне отримання послуг за спірними господарськими операціями.

Доводи апелянта про підтвердження видатковими накладними придбання насіння соняшника, яке використане при посіву за допомогою послуг ТОВ «Милавица», розглянуті судом першої інстанції, яким зроблений правильний висновок про підтвердження такими документами саме факту придбання позивачем насіння соняшника, його оприбуткування та зберігання до передачу у посів.

Також не є підтвердженим документально факт забезпечення позивачем ТОВ «Милавица» добривами та пальним для посіву соняшника згідно з договором від 19.04.2018 р. № 1904/1-2018.

При цьому суд не може визнати належними доказами, які підтверджуються факт надання послуг позивачу саме ТОВ «Милавица», лімітно-забірні карти на отримання паливо-мастильних матеріалів на посів на «найману техніку по договору» у травні 2018 р. (а.с. 134-136 т.1), оскільки ці документи не містять відомостей про передачу паливно-мастильних матеріалів саме ТОВ «Милавица».

Позивачем не підтверджено належними доказами списання дизельного палива ТОВ «Любимівка» для використання спеціалізованою сільськогосподарською технікою при посіві соняшнику, що передбачено умовами договору про надання сільськогосподарських послуг від 19.04.2018 р. № 1904/1-2018 (відсутні акти списання палива).

Стосовно господарських операцій з ТОВ «Легіон-Охорона» суд вказує, що позивачем не підтверджено належними доказами погодження між позивачем та ТОВ «Легіон-Охорона» кількості автомобілів для охорони об`єктів, що передбачено п. 2.1.1 договору про надання охоронних послуг від 05.02.2018 р. № 0502/1, підтвердження розташування постів охорони, що повинно було бути визначене виконавцем за підсумками обстеження об`єктів та документальне підтвердження здійснення такого обстеження.

Вказані недоліки у своїй сукупності позбавляють надані позивачем докази сили первинних документів, що підтверджують факт здійснення господарських операцій саме на виконання вимог укладених між позивачем та контрагентами договорів.

Оскільки суд вище дійшов до висновку про недоведеність фактичного здійснення спірних господарських операцій, не підтвердження формування позивачем податкового кредиту належними первинними документи, тільки факт видачі постачальниками податкових накладних, які за формою відповідають вимогам законодавства, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, не може бути підставою для висновку про правомірність формування складу податкового кредиту та від`ємного значення податку на додану вартість.

Зважаючи на викладені вище обставини, суд погоджує висновок суду першої інстанції та відповідача про завищення позивачем податкового кредиту за спірними господарськими операціями, що свідчить про обґрунтованість зменшення позивачу від`ємного значення з податку на додану вартість спірним податковим повідомленням-рішенням.

Доводи апелянта спростовані сукупністю приведених вище обставин.

Доводи апелянта про те, що висновки суду першої інстанції не узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, практикою Європейського суду з прав людини, є безпідставними, оскільки в спірному випадку судом встановлена нереальність господарських операцій.

Стосовно посилання апелянта на те, що саме на відповідача як суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок із доведеності правомірності своїх рішень, проте відповідачем не надано таких доказів, а позивачем належними докази доведено фактичне здійснення спірних господарських операцій, суд зазначає наступне.

Обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень, встановлений частиною 2 статті 77 КАС України щодо доказування правомірності свого рішення, не є абсолютним.

В силу специфіки спірних правовідносин саме у позивача наявні докази на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, тому на виконання ч. 1 ст. 77 КАС України, за змістом якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, позивач також не звільнений від обов`язку надання доказів на підтвердження своїх вимог.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Любимівка» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 р. в справі № 160/921/19 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 р. в справі № 160/921/19 за Товариства з обмеженою відповідальністю «Любимівка» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 19.08.2019 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20.08.2019 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш