Справа № 160/8047/19
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

21 серпня 2019 р. Справа № 160/8047/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Коренев А.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради про визнання дій неправомрними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, в якій позивачка просить:

визнати неправомірним рішення Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради у вигляді листа №3/16-2808 від 24.06.2019 про відмову у приватизації кімнати в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1;

зобов'язати Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради вчинити дії, направлені на оформлення передачі позивачці у приватну власність кімнати в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 16,9 кв. м, з яких житловою - 14,5 кв. м, та видати на ім'я позивачки документ про право власності на зазначений об'єкт нерухомості.

Згідно зі ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи є передбачені нормами Кодексу адміністративного судочинства України підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно пп.1 п.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При цьому, вирішуючи питання чи належить розглядати даний адміністративний спір за правилами адміністративного судочинства, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, що позивачка ставить питання про визнання неправомірним рішення Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради у вигляді листа №3/16-2808 від 24.06.2019 про відмову у приватизації кімнати в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язання Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради вчинити дії, направлені на оформлення передачі позивачці у приватну власність кімнати в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, з видачею документу про право власності на зазначений об'єкт нерухомості.

Тобто, метою звернення до суду з даним позовом є набуття позивачкою права власності на кімнату в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, шляхом її безоплатної приватизації.

Суд зазначає, що органи місцевого самоврядування можуть бути як суб'єктами приватних правовідносин, так і суб'єктами публічних правовідносин. При цьому, статус державних чи місцевих органів влади визначається виключно нормами публічного права, незалежно від того, які права - цивільні чи публічні вони мають намір реалізувати.

Спір про захист права конкретної фізичної особи на житло є не публічним, а приватноправовим. Держава, юридичні особи публічного права можуть бути учасниками цивільних відносин, а розгляд такого спору між ними проводиться за правилами цивільного судочинства.

У цьому випадку той факт, що відповідачем є суб'єктом владних повноважень, не змінює правову природу спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий.

Така правова позиція щодо застосування норм права викладена у постанові Верховного Суду України від 27 травня 2008 року у справі № 21-1540во06, постанові Великої палати Верховного Суду від 22.08.2018 року у справі 826/13571/17 (К/9901/18191/18), що враховано судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

На підставі викладеного, суд вважає, що спірні правовідносини стосуються захисту порушених цивільних прав позивача, тому не відносяться до компетенції адміністративного суду, що унеможливлює розгляд цієї справи за правилами КАС України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

Розяснити заявнику, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали надіслати заявнику разом із скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев