Справа № 200/4943/19-а
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2019 р. Справа№200/4943/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В.,

при секретарі судового засідання Скрипник К.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання дій незаконними, скасування акту та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) звернулась до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (87517, Донецька область, м.Маріуполь, пр.Нахімова,86) з позовними вимогами (урахуванням заяви про збільшення позовних вимог):

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Донецькій області, а саме комісії Добропільського ВП Покровського ВП Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо неправильних висновків стосовно нещасного випадку;

- скасувати акт дорозслідування нещасного випадку форми Н-5 складений 17.12.2018 року;

- визнати протиправним та скасувати акт про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ, складений комісією Добропільського ВП Покровського ВП Головного управління Національної поліції в Донецькій області, затверджений начальником Добропільського відділення поліції Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області майором поліції Ю.М.Кондрацьким від 14.12.2018 року;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області за фактом нещасного випадку, що стався 11.09.2018 року із старшим дільничним офіцером поліції сектору Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області капітаном поліції ОСОБА_2 відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що стався в органах і підрозділах системи МВС затвердженого наказом МВС України №1346 від 27.12.2002 року, скласти акт за формою Н-5* та Н-1*, за висновком яких вказати, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і повязаний із виконанням службових обовязків та взяти зазначений випадок на облік.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваний акт відповідача є протиправним, оскільки нещасний випадок трапився саме при виконанні ним службових обовязків у період службового відрядження, а саме: під час повернення на роботу у робочий час для подальшого виконання своїх посадових обовязків із службового відрядження, - що прямо передбачено вимогами п.3.9 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України. Тобто не зясовуючи обставин і причин отримання позивачем тілесних ушкоджень відповідач формально склав оскаржуваний акт.

В письмовому відзиві на адміністративний позов відповідач просив в його задоволенні відмовити повністю зазначивши при цьому, що комісією з розслідування нещасного випадку визнано, що нещасний випадок стався в період проходження служби і не повязаний із виконанням службових обовязків, оскільки службовим розслідуванням не доведено факт отримання позивачем травми в період проходження служби і повязаний із виконанням службових обовязків. Отже, нещасний випадок стався за обставин, що не підпадають під дію п.п.3.9, 3.10 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС, а тому позов є необґрунтованим, в задоволенні якого слід відмовити.

Від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що законодавець передбачив обовязок суду змусити субєкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Від представника відповідача на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що рапорт позивача від 10.09.2018 року підтверджує факт отримання дозволу на виїзд. Проте, з урахуванням вимог Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.08.2017 року № 672 вище перелічені обставини не дають достатньо підстав вважати позивача відрядженою до міста Маріуполя 11.09.2018 року.

Ухвалою суду від 02.05.2019 року судом було відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 29.05.2019 року відкладено підготовче засідання по справі.

Ухвалою суду від 02.07.2019 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №200/4943/19-а на тридцять днів, відкладено підготовче засідання по справі та зобовязано Головне управління Національної поліції в Донецькій області в особі Добропільського відділення поліції Покровського відділ поліції надати суду до 23.07.2019 року належним чином засвідчену копію матеріалів службової перевірки від 25.09.2018 року розслідування нещасного випадку, що стався 11.09.2018 року о 14 год 30 хв. з ОСОБА_2

Ухвалою суду від 23.07.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 12.08.2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення адміністративного позову посилаючись на доводи, викладені у відзиву на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, заперечень, суд зясував наступні обставини справи.

ОСОБА_2 проходить службу в секторі превенції у Добропільському відділенні поліції Покровського відділ поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області на посаді старшого дільничного офіцера поліції.

10.09.2018 року позивач звернулась до начальника Добропільського відділення поліції Покровського відділ поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області з рапортом, відповідно до якого у звязку зі службовою необхідністю просила надати виїзд 11.09.2018 року до ГУ НП в Донецькій області до м.Маріуполя для отримання посвідчення учасника бойових дій, яке необхідно отримувати особисто (а.с. 87).

Відповідно до резолюції начальника Добропільського відділення поліції Покровського відділ поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 було дозволено виїзд у відповідності до норм чинного законодавства.

11.09.2018 року начальником Добропільського відділення поліції Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області повідомлено начальнику УЛМТЗ ГУНП в Донецькій області про нещасний випадок (у тому числі поранення), що на автостраді між с.Костянтинівка та с.Побєди Марїнського району Донецької області ОСОБА_2 старший дільничний офіцер сектору превенції у Добропільському відділенні поліції Покровського відділ поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області отримала відкритий перелом уламковий перелом обох кісток правого передпліччя зі зміщенням, забиту рану с/з правого передпліччя з дефектом шкіри.

11.09.2018 року в єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №0001004 відповідно до ч.2 ст.286 Кримінального Кодексу України за повідомленням медсестри Курахівського МЛ про ДТП, а саме перекидання автобусу марки БАЗ д.н. НОМЕР_1, під куруванням ОСОБА_5 (а.с. 21).

Наказом Добропільського відділення поліції Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 12.09.2018 року №325 призначено створити комісію з розслідування нещасного випадку, що стався 11.09.2018 року зі позивачем (а.с.19).

У поясненнях від 25.09.2018 року позивачем зазначено, що вона 11.09.2018 року внаслідок службової необхідності була вимушена їхати до ГУНП в Донецькій області до м.Маріуполя за для отримання посвідчення учасника бойових дій, про що рапортом повідомила начальника Добропільського відділення поліції Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області майора поліції Кондрацького Ю.М. та отримала його згоду і дозвіл на службову поїздку. 11.09.2018 року після отримання службового посвідчення у відділі кадрів Головного управління Національної поліції в Донецькій області поверталась автобусом до м.Добропілля. Близько 13:00 год. водій не впоравшись з керуванням, виїхав на зустрічну смугу та виїхав в кювет, внаслідок цього отримала відкритий перелом двох кісток правого передпліччя зі зміщенням, забій правого плеча, забій грудної клітини. Після чого була надана перша медична допомога, проведено декілька оперативних втручань. Зазначає, що керівником сектору до відділу кадрів у стройовій записці була подана, як перебуваюча у відрядженні до м.Маріуполь (а.с. 22-24).

Добропільським відділенням поліції Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області проведено службову перевірку та складено висновок службової перевірки за фактом отримання тілесних ушкоджень старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Добропільського відділення поліції Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітаном поліції ОСОБА_2 при ДТП під час несення служби від 25.09.2018 року (17-18, 20).

Відповідно акту розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 11.09.2018 року о 14 год. 30 хв. Добропільського відділення поліції Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 17.12.2018 року, остаточні причини нещасного випадку цілком не встановлені, оскільки за даним фактом до теперішнього часу проводиться досудове розслідування; нещасний випадок 11.09.2018 року о 14:30 год. із старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Добропільського відділення поліції Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітаном поліції ОСОБА_2 стався в період проходження служби і не повязаний з виконанням службових обовязків. При цьому в акті розслідування зазначено про необхідність складення акту форми НТ*. (а.с. 11-13).

В акті №1 про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ*, затверджений начальником Добропільського відділення поліції Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 14.12.2018 року зазначено, що відповідно до вимог п.3.11 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС від 27.12.2002 № 1346 (зі змінами) визначається, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обовязків, якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався за обставин, які не підпадають під дію п.п.3.9. 3.10 цього розділу і не пов'язані з виконанням службових обов'язків. Обставини, що призвели до нещасного випадку за фактом ДТП за участю ОСОБА_2 було відкрите кримінальне провадження у Марїнському ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області № 0001004 від 11.09.2018 за ст. 286 ч. 2 КК України та на даний час проводиться досудове розслідування. Причини нещасного випадку: встановлюються.

Відповідно до висновку вказаного акту нещасний випадок з старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Добропільського відділення поліції Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітаном поліції ОСОБА_2 стався в період проходження служби і не повязаний з виконанням службових обовязків (а.с. 14-16).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні врегульовані Законом України "Про охорону праці" від 14.10.1992 №2694-ХІІ (надалі - Закон № 2694).

Статтею 1 Закону №2694 визначено поняття охорони праці - як системи правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Приписами ст.14 Закону № 2694, працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

У відповідності до ст.22 Закону №2694 встановлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

Підзаконним нормативно-правовим актом, що регулює порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України - є Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України", затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 року №1346 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.01.2003 року за № 83/7404 (далі - Порядок №1346), який розроблено з метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України.

Відповідно до п.2.1. Порядку №1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоровя, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Згідно з п. 2.2. Порядку №1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обовязків.

Відповідно до п.2.4. Порядку №1346 якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не повязаний з виконанням службових обовязків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).

Пункт 3.1. Порядку № 1346 визначає, що про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.

Згідно з п. 3.2. Порядку №1346 керівник (посадова особа), у свою чергу, зобовязаний: терміново організувати надання медичної допомоги потерпілому, а в разі потреби доставити його до лікувально-профілактичного закладу; повідомити про те, що сталося, керівника підрозділу, службу охорони праці УМЗ, ВМЗ ГУМВС, УМВС. Якщо потерпілий є працівником іншого підрозділу, повідомити керівника цього підрозділу, у разі нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався внаслідок пожежі, - місцеві органи державної пожежної охорони, а при гострому професійному захворюванні (отруєнні) - відповідну санітарну епідеміологічну станцію (далі - СЕС) системи МВС України; зберегти до прибуття комісії з розслідування обстановку в тому стані, у якому вона була на момент події (якщо це не загрожує життю і здоровю інших працівників), а також ужити заходів до недопущення подібних випадків.

Згідно з п. 3.8. Порядку № 1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобовязана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; зясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обовязків (не повязаний з виконанням службових обовязків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у пяти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.

На підставі п. 3.12. Порядку № 1346 до першого примірника акта розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* долучаються: акт за формою Н-1* (НТ*), пояснення свідків, потерпілого, витяги з нормативних документів, схеми, фотографії та інші документи, що характеризують місце події (робоче місце), стан технічних засобів (транспорту, устаткування, апаратури тощо), діагноз травми, медичний висновок щодо втрати здоровя потерпілим у результаті нещасного випадку (у тому числі поранення), а в разі необхідності - також висновок щодо наявності в його організмі алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин.

Згідно з п. 3.14. Порядку № 1346 керівник підрозділу повинен розглянути і затвердити акти за формою Н-1* (НТ*) протягом доби після закінчення розслідування, а щодо випадків, які сталися за межами підрозділу, - протягом доби після одержання необхідних матеріалів.

Пунктом 3.19. Порядку № 1346 передбачено, що нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою Н-1* (НТ*) вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - в порядку, передбаченому чинним законодавством.

За змістом п. 3.9 Порядку №1346 комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків», якщо він трапився в період проходження служби під час: припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; охорони і забезпечення громадського порядку; несення постової чи патрульної служби; виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій; виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов'язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; проведення навчання, тренувань, обов'язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах; використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу; провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; прямування працівника до об'єкта (між об'єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.

Пунктом 3.10 Порядку №1346 визначено, що Комісія з розслідування також визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків», якщо він стався в період проходження служби внаслідок: безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов'язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо); спроби самогубства працівника під впливом психофізіологічних, небезпечних та шкідливих факторів, пов'язаних з виконанням службових обов'язків; травмування внаслідок нестатутних відносин (у разі відсутності вини потерпілого); раптового погіршення стану здоров'я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків у разі відсутності умов, зазначених у третьому, четвертому та шостому абзацах пункту 3.11 цього розділу, що визнається пов'язаним з виконанням службових обов'язків за умови, що погіршення стану здоров'я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров'я. Медичний висновок щодо зв'язку погіршення стану здоров'я працівника з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров'я працівника виконувати зазначену роботу видається лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування потерпілого на запит керівника підрозділу чи голови комісії з розслідування; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Згідно з п. 3.11. Порядку № 1346 комісія з розслідування визнає, що нещасний випадок трапився при виконанні службових обовязків, повязаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, у боротьбі зі злочинністю, якщо він трапився в період проходження служби, зокрема: унаслідок безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обовязків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо).

Комісія визнає, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і не повязаний з виконанням службових обовязків, якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: за обставин, не повязаних з виконанням службових обовязків, зазначених у пунктах 3.9, 3.10, 3.11; унаслідок отруєння алкоголем, наркотичними або іншими отруйними речовинами, а також унаслідок їх дії (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного спяніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього Порядку, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів прокуратури; унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

При цьому, наявності визначених п.3.11. Порядку № 1346 обставин судом не встановлено.

Суд встановив, що позивач в період проходження служби, під час поїздки по службовій необхідності до м.Маріуполя Донецької області, одягнена у формений одяг, при поверненні до міста проходження служби внаслідок ДТП біля м.Курахове Донецької області отримала травму, а саме: відкритий перелом двох кісток правого передпліччя зі зміщенням, забій правого плеча, забій грудної клітини.

Однак, у акті розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) комісія дійшла висновку про те, що остаточні причини нещасного випадку цілком не встановлені, оскільки за даним фактом до теперішнього часу проводиться досудове розслідування, а відтак тілесні ушкодження позивач отримав в період проходження служби, проте вказаний нещасний випадок не повязаний з виконанням службових обовязків, за обставин, які не підпадають під дію п. п. 3.9, 3.10 Порядку №1346.

Відповідно до ст.14 Закону України Про охорону праці працівник зобовязаний дбати про особисту безпеку і здоровя, а також про безпеку і здоровя оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

У розумінні положень ст.14 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоровю або настала смерть.

З аналізу наведених положень законів випливає, що нещасний випадок вважається таким, що стався з вини працівника поліції, якщо останній міг та зобовязаний був передбачити можливість настання нещасного випадку і при цьому не вжив необхідних заходів для його уникнення.

В той же час, як свідчать матеріали службового розслідування, під час прямування позивача на автобусі з м.Маріуполь до м.Добропілля близько 13:00 год. 11.09.2018 року водій не впоравшись з керуванням виїхав на зустрічну смугу та виїхав в кювет, внаслідок цього позивачем отримано відкритий перелом двох кісток правого передпліччя зі зміщенням, забій правого плеча, забій грудної клітини.

В свою чергу, учасниками справи не оспорювався як сам факт виїзду позивача в місто Маріуполь у звязку з службовою необхідністю та отримання позивачем травм, так і поставлений діагноз, факт лікування, обставини, при яких були отримані травми.

Отже, судом встановлено, що між подіями, які відбулися під час виконання позивачем своїх службових обов'язків (виїзд до м.Маріуполя у звязку зі службовою необхідністю) та отриманням позивачем травм існує прямий причинно-наслідковий зв'язок, який безумовно вказує на наявність 11.09.2018 року нещасного випадку в період проходження служби і пов'язаний з виконанням позивачем своїх обов'язків.

При цьому відповідач всупереч приписам Порядку №1346 протиправно склав та затвердив оскаржувані акти із зазначенням того, що тілесні ушкодження отримані позивачем в період проходження служби і не повязані з виконанням службових обовязків.

Таким чином, судом встановлено, що комісія з розслідування нещасних випадків Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області складаючи акт форми Н-5* розслідування нещасного випадку та акт №1 форми НТ* не надала належним чином оцінки обставинам, за якої стався нещасний випадок із позивачем, що вказує на їх протиправність та наявність підстав для скасування.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, варто зважати на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п.145 рішення від 15.11.1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 року (заява № 38722/02).

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні ст.13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Відповідно до ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій.

Частиною 1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч.2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб'єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб'єктом владних повноважень своїх обов'язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб'єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов'язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт-акт управління (рішення) суб'єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання протиправними дії Головного управління Національної поліції в Донецькій області, а саме комісії Добропільського ВП Покровського ВП Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо неправильних висновків стосовно нещасного випадку, задоволенню не підлягають, оскільки у спірних правовідносинах належним та повним способом захисту порушених прав позивача є скасування актів, через те, що самі по собі дії відповідача не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків, тобто, не впливає на обсяг прав та інтересів позивача, адже правові наслідки в даному випадку мають акти індивідуальної дії акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 11.09.2018 року о 14 год. 30 хв. Добропільського відділення поліції Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 17.12.2018 року; акт №1 про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ*, затверджений начальником Добропільського відділення поліції Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 14.12.2018 року.

Крім того, позивач просить скасувати акт дорозслідування нещасного випадку форми Н-5 складеного 17.12.2018 року. Стосовно цього суд зазначає наступне.

Суд вважає, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та змінити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання протиправними та скасування акту розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 11.09.2018 року о 14 год. 30 хв. Добропільського відділення поліції Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 17.12.2018 року.

З урахуванням вищезазначених висновків суду, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування акту №1 про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ*, затверджений начальником Добропільського відділення поліції Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 14.12.2018 року також слід задовольнити.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо складання актів за результатами розслідування за формами Н-1* та Н-5* є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Таким чином, враховуючи вище викладене та приписи ч. 2 ст. 9 КАС України, позовні вимоги про зобов'язання Головне управління Національної поліції в Донецькій області за фактом нещасного випадку, що стався 11.09.2018 року із старшим дільничним офіцером поліції сектору Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області капітаном поліції ОСОБА_2 відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що стався в органах і підрозділах системи МВС, затвердженого наказом МВС України №1346 від 27.12.2002, скласти акт за формою Н-5* та Н-1*, за висновком яких вказати, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і повязаний із виконанням службових обовязків та взяти зазначений випадок на облік, підлягають задоволенню шляхом зобовязання відповідача провести розслідування нещасного випадку, що стався 11.09.2018 року із старшим дільничним офіцером поліції сектору Добропільського відділення поліції Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітаном поліції ОСОБА_2, та скласти за його результатами акти, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29)

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково, з урахуванням приписів ч.2 ст.9 КАС України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовий збір позивачем був сплачений відповідно до квитанції № 0.0..1 від 27.03.2019 року у сумі 768,40 грн.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судовий збір пропорційно частині задоволених вимог, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 2, ст. 8-15, ст.19-21, ст. 72-78, ст. 90, ст. 139, ст. 199-228, ст. 241-255, ст. 293, ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2) звернулась до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (87517, Донецька область, м.Маріуполь, пр.Нахімова,86, ) про визнання дій незаконними, скасування акту та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 11.09.2018 року о 14 год. 30 хв., Добропільського відділення поліції Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 17.12.2018 року.

Визнати протиправним та скасувати акт №1 про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ*, затверджений начальником Добропільського відділення поліції Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 14.12.2018 року.

Зобовязати Головне управління Національної поліції в Донецькій області провести розслідування нещасного випадку, що стався 11.09.2018 року із старшим дільничним офіцером поліції сектору Добропільського відділення поліції Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітаном поліції ОСОБА_2, та скласти за його результатами акти, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 384,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Рішення прийняте в нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні 12.08.2019 року.

Повний текст рішення виготовлено 21.08.2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Т.В.Загацька