Справа № 200/4731/19-а
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2019 р. Справа№200/4731/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., за участю секретаря судового засідання Дяченко А.В., представника відповідача Ярової С.Е. розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Слов`янськ адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень від 12 жовтня 2018 року № , № , № , № , № про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ПАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська» звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень від 12 жовтня 2018 року № , № , № , № , № про накладення штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12 жовтня 2018 року відповідачем прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення про застосування до позивача штрафів за порушення граничних термінів сплати грошових зобов`язань з рентної плати за спеціальне використання води, зі сплати орендної плати за земельну ділянку та екологічного податку за 2015-2018 роки.

Позивач вважає, що податковим органом проведено перевірку з перевищенням повноважень, оскільки здійснення перевірки своєчасності сплати грошових зобов`язань не може здійснюватися в межах камеральної перевірки. Також, позивач зазначає, що погашення грошових зобов`язань було здійснено шляхом самостійного зарахування контролюючим органом грошових коштів платника в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» у платіжних дорученнях. У відповідності до положень Податкового кодексу України сплата і погашення податкового боргу є різними за своїм прямим визначенням, у зв`язку з чим зарахування контролюючим органом коштів платника податків в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення не є сплатою грошового зобов`язання платником податків, відповідно, та не є підставою для застосування до платника податків фінансової відповідальності у формі штрафу на підставі ст. 126 Кодексу. Отже, з урахуванням вищезазначеного, підприємство вважає, що податкові зобов`язання з орендної плати за земельну ділянку було сплачено своєчасно, що підтверджується платіжними дорученнями, хоча у відповідності з внесеними змінами у Податковий кодекс України від 21.12.2016 року у підприємства виникає право не нараховувати та не сплачувати плату за землю. Позивач зазначає, що податкові зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання води, по платі за земельну ділянку та екологічного податку за 2015-2018 роки сплачені своєчасно, що підтверджується вищевказаними платіжними дорученнями.

Також позивач наголошує, що 21 грудня 2016 року до Податкового кодексу України внесені зміни щодо покращення інвестиційного клімату в Україні та установлено, що тимчасово, на період проведення антитерористичної операції, для платників податків, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, визнана такою відповідно, до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», або населені пункти на лінії зіткнення, та/або платників податків, які мають об`єкти оподаткування, з яких сплачуються місцеві податки, збори, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті. Дія цього пункту не поширюється на територію України, визнану тимчасово окупованою відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Згідно розпорядження КМ України № 1285-р м. Торецьк (Дзержинськ), в якому розташована ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська», знаходиться на лінії зіткнення. На період проведення антитерористичної операції для платників податків, місцезнаходженням (місцем проживання) яких станом на 14 квітня 2014 року була тимчасово окупована територія та/або територія населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, і які станом на 1 січня 2017 року не змінили своє місцезнаходження (місце проживання) із зазначених територій на іншу територію України зупиняється нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені за несвоєчасне погашення визначених станом на 14 квітня 2014 року грошових зобов`язань, за якими зупинено стягнення.

Враховуючи, що місцезнаходження підприємства (ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська») станом на 14 квітня 2014 року - була територія населеного пункту, що розташована на лінії зіткнення і станом на 01 січня 2017 року не змінено свого місцезнаходження, то в силу норм п. 38.2 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення Податкового кодексу України», з 01.01.201-7 року в Головного управління ДФС України відсутні правові підстави для застосування відносно ПАТ «ЦЗФ» Дзержинська» штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені за несвоєчасне погашення грошових зобов`язань.

Виходячи з наведеного, позивач вважає оскаржувані податкове повідомлення-рішення протиправним та просить їх скасувати.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.04.2019 року відкрито провадження у даній справі із визначенням порядку розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. В ухвалі було запропоновано відповідачу надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження.

20 травня 2019 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому, посилаючись на приписи Податкового кодексу України, зазначив, що предметом камеральної перевірки також є своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах. Так, перевіркою встановлено, що ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» в порушення вимог Податкового кодексу України допущено несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань з рентної плати за спеціальне використання води, з плати за землю та екологічного податку із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання. За результатами розгляду матеріалів перевірки ГУ ДФС у Донецькій області прийнято податкові повідомлення-рішення від 12.10.2018 № про застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань з екологічного податку у сумі 257,67 грн. (20%), № про застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань з екологічного податку у сумі 330 715,46 грн. (20%), № про застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань з екологічного податку у сумі 8 051,73 грн. (20%), № про застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань з орендної плати за земельні ділянки у сумі 9 861,10 грн. (20%), № про застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань з рентної плати за спеціальне використання води у сумі 14 658,59 грн. (20%).

Також відповідач зазначив, що пунктом 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напрямку сплати, визначеного платіжним дорученням. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Враховуючи наведене представник відповідача вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, а відтак позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року, на підставі частини 4 статті 173 КАС України, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, в обґрунтування чого надав пояснення аналогічні тим, що викладені у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши подані сторонами заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги та заперечення, дослідивши докази, суд встановив наступне.

Позивач публічне акціонерне товариство «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська» (місцезнаходження: 85205, Донецька область, м. Дзержинськ, вул. Леніна, буд. 11, ), є юридичною особою, перебуває на обліку, як платник податків в Головному управлінні ДФС у Донецькій області (Костянтинівсько-Дружківське управління).

Судом встановлено, що відповідачем проведено камеральну перевірку ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» з питань своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання води, зі сплати за земельну ділянку та екологічного податку за 2015-2018 роки, за результатами якої складено акт №436/05-99-43-08/00176495 від 17.09.2018 року.

Згідно вказаного акту відповідачем встановлено, що ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» допущено порушення термінів сплати узгоджених грошових зобов`язань з рентної плати за спеціальне використання води, з плати за землю та екологічного податку із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання за 2015-2018 роки, а саме:

1) грошового зобов`язання (код території ) з рентної плати за спецвикористання води:

- розрахунок з рентної плати за спеціальне використання води, додаток 5 N вiд 09.02.2016 5205,12 грн., граничний термін сплати 19.02.2016, сплачено 18.11.2016 та 23.02.2017, кількість днів затримки сплати 273 та 370;

- розрахунок з рентної плати за спеціальне використання води, додаток 5 N вiд 21.04.2016 2412,35 грн., граничний термін сплати 19.05.2016, сплачено 23.02.2017 та 18.05.2017, кількість днів затримки сплати 279 та 364;

- розрахунок з рентної плати за спеціальне використання води, додаток 5 N вiд 21.04.2016 р. -7916,44 грн., граничний термін сплати 19.05.2016, сплачено 18.05.2017, кількість днів затримки сплати 364;

- розрахунок з рентної плати за спеціальне використання води, додаток 5 N вiд 29.07.2016 - 3682,8 грн., граничний термін сплати 19.08.2016, сплачено 18.05.2017 та 18.08.2017, кількість днів затримки сплати 272 та 364;

- розрахунок з рентної плати за спеціальне використання води, додаток 5 N вiд 29.07.2016 - 4635,67 грн., граничний термін сплати 19.08.2016, сплачено 18.08.2017, кількість днів затримки сплати 364;

- розрахунок з рентної плати за спеціальне використання води, додаток 5 N вiд 02.11.2016 601,78 грн., граничний термін сплати 19.11.2016, сплачено 18.08.2017, кількість днів затримки сплати 271;

- розрахунок з рентної плати за спеціальне використання води, додаток 5 N вiд 02.11.2016 р. - 1596,52 грн., граничний термін сплати 19.11.2016, сплачено 18.08.2017, кількість днів затримки сплати 271;

- розрахунок з рентної плати за спеціальне використання води, додаток 5 N вiд 30.01.2017 р. - 1606,05 грн., граничний термін сплати 17.02.2017, сплачено 18.08.2017, кількість днів затримки сплати 181;

- розрахунок з рентної плати за спеціальне використання води, додаток 5 N вiд 30.01.2017 - 6722,55 грн., граничний термін сплати 17.02.2017, сплачено 18.08.2017 та 17.11.2017, кількість днів затримки сплати 181 та 272;

- розрахунок з рентної плати за спеціальне використання води, додаток 5 N вiд 26.04.2017 р. - 3486,92 грн., граничний термін сплати 19.05.2017, сплачено 29.01.2018, кількість днів затримки сплати 254;

- розрахунок з рентної плати за спеціальне використання води, додаток 5 N вiд 26.04.2017 р. - 11259,31 грн., граничний термін сплати 19.05.2017, сплачено 29.01.2018, кількість днів затримки сплати 254;

- податкове повiдомлення-рiшення (форма 'Ш') N 000122100 вiд 25.10.2016 6383,97 грн., граничний термін сплати 24.05.2017, сплачено 29.01.2018, кількість днів затримки сплати 249;

- розрахунок з рентної плати за спеціальне використання води, додаток 5 N вiд 27.07.2017 - 6920,51 грн., граничний термін сплати 19.08.2017, сплачено 29.01.2018, кількість днів затримки сплати 162;

- розрахунок з рентної плати за спеціальне використання води, додаток 5 N вiд 27.07.2017 - 4141,07 грн., граничний термін сплати 19.08.2017, сплачено 29.01.2018, кількість днів затримки сплати 162;

- розрахунок з рентної плати за спеціальне використання води, додаток 5 N вiд 31.10.2017 - 3074,17 грн., граничний термін сплати 19.11.2017, сплачено 29.01.2018, кількість днів затримки сплати 70;

- розрахунок з рентної плати за спеціальне використання води, додаток 5 N вiд 31.10.2017 р. - 3544,84 грн., граничний термін сплати 19.11.2017, сплачено 29.01.2018, кількість днів затримки сплати 70;

- розрахунок з рентної плати за спеціальне використання води, додаток 5 N вiд 01.02.2018 р. - 3423,3 грн., граничний термін сплати 19.02.2018, сплачено 18.05.2018, кількість днів затримки сплати 89;

- розрахунок з рентної плати за спеціальне використання води, додаток 5 N вiд 24.04.2018р. - 2416,41 грн., граничний термін сплати 20.05.2018, сплачено 17.08.2018, кількість днів затримки сплати 88;

2) грошового зобов`язання (код території ) екологічного податку з викидів забруднених речовин в атмосферне повітря:

- розрахунок за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повiтря стацiонарними джерелами забруднення Додаток 1 до Податкової декларацiї екологiчного податку N вiд 28.04.2016 7755,89 грн., граничний термін сплати 19.05.2016, сплачено 18.11.2016, кількість днів затримки сплати 182;

- розрахунок за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повiтря стацiонарними джерелами забруднення Додаток 1 до Податкової декларацiї екологiчного податку N вiд 29.07.2016 - 3191,49 грн., граничний термін сплати 19.08.2016, сплачено 18.11.2016, 30.11.2016 та 18.05.2017, кількість днів затримки сплати 90, 102 та 271;

- розрахунок за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повiтря стацiонарними джерелами забруднення Додаток 1 до Податкової декларацiї екологiчного податку N вiд 27.10.2016 р. - 959,65 грн., граничний термін сплати 19.11.2016, сплачено 18.05.2017, кількість днів затримки сплати 179;

- розрахунок за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повiтря стацiонарними джерелами забруднення Додаток 1 до Податкової декларацiї екологiчного податку N вiд 30.01.2017 - 7569,1 грн., граничний термін сплати 17.02.2017, сплачено 18.05.2017, кількість днів затримки сплати 90;

- розрахунок за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повiтря стацiонарними джерелами забруднення Додаток 1 до Податкової декларацiї екологiчного податку N вiд 26.04.2017 р. - 11833,78 грн., граничний термін сплати 20.05.2017, сплачено 18.08.2017, 17.11.2017 та 19.02.2018, кількість днів затримки сплати 90, 181 та 274;

- податкове повiдомлення-рiшення (форма 'Ш') N 000123100 вiд 25.10.2016 р. 8883,35 грн., граничний термін сплати 24.05.2017, сплачено 19.02.2018 та 18.05.2018, кількість днів затримки сплати 270 та 358;

- розрахунок за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повiтря стацiонарними джерелами забруднення Додаток 1 до Податкової декларацiї екологiчного податку N вiд 27.07.2017 - 3577,55 грн., граничний термін сплати 19.08.2017, сплачено 18.05.2018, кількість днів затримки сплати 271;

- розрахунок за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення Додаток 1 до Податкової декларації екологічного податку N вiд 31.10.2017 р. - 176,61 грн., граничний термін сплати 31.10.2017, сплачено 18.05.2018, кількість днів затримки сплати 199;

- розрахунок за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повiтря стацiонарними джерелами забруднення Додаток 1 до Податкової декларації екологічного податку N вiд 31.10.2017 - 199,95 грн., граничний термін сплати 31.10.2017, сплачено 18.05.2018, кількість днів затримки сплати 199;

- розрахунок за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повiтря стацiонарними джерелами забруднення Додаток 1 до Податкової декларацiї екологiчного податку N вiд 31.10.2017 - 1108,53 грн., граничний термін сплати 20.11.2017, сплачено 18.05.2018, кількість днів затримки сплати 179;

- розрахунок за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повiтря стацiонарними джерелами забруднення Додаток 1 до Податкової декларацiї екологiчного податку N вiд 01.02.2018 - 7558,16 грн., граничний термін сплати 19.02.2018, сплачено 18.05.2018 та 17.08.2018, кількість днів затримки сплати 89 та 180;

3) грошового зобов`язання (код території ) з орендної плати за землю:

- податковий розрахунок земельного податку N вiд 30.01.2015 р. 2401,71 грн., граничний термін сплати 30.12.2015, сплачено 30.05.2017, кількість днів затримки сплати 548;

- податковий розрахунок земельного податку N вiд 30.01.2015 р. 2401,65 грн., граничний термін сплати 30.01.2016, сплачено 30.05.2017, кількість днів затримки сплати 519;

- Податковий розрахунок земельного податку N вiд 17.02.2017 р. 3648,14 грн., граничний термін сплати 02.03.2017, сплачено 15.06.2017 та 30.06.2017, кількість днів затримки сплати 104 та 120; граничний термін сплати 30.03.2017, сплачено 30.06.2017, кількість днів затримки сплати 92; граничний термін сплати 30.03.2017, сплачено 28.07.2017, кількість днів затримки сплати 120; граничний термін сплати 30.04.2017, сплачено 28.07.2017, кількість днів затримки сплати 90; граничний термін сплати 30.04.2017, сплачено 30.08.2017, кількість днів затримки сплати 122; граничний термін сплати 30.05.2017, сплачено 30.08.2017, кількість днів затримки сплати 92; граничний термін сплати 30.05.2017, сплачено 29.09.2017, кількість днів затримки сплати 122; граничний термін сплати 30.06.2017, сплачено 29.09.2017, кількість днів затримки сплати 91; граничний термін сплати 30.06.2017, сплачено 30.10.2017, кількість днів затримки сплати 122; граничний термін сплати 30.07.2017, сплачено 30.10.2017, кількість днів затримки сплати 92; граничний термін сплати 30.07.2017, сплачено 29.11.2017, кількість днів затримки сплати 122; граничний термін сплати 30.08.2017, сплачено 29.11.2017, кількість днів затримки сплати 91; граничний термін сплати 30.08.2017, сплачено 28.12.2017, кількість днів затримки сплати 120;

- податкове повiдомлення-рiшення (форма 'Ш') N вiд 23.08.2017 - 689,79, граничний термін сплати 10.09.2017, сплачено 28.12.2017, кількість днів затримки сплати 109;

- податковий розрахунок земельного податку N вiд 17.02.2017 р. 3648,14 грн., граничний термін сплати 30.09.2017, сплачено 28.12.2017, кількість днів затримки сплати 89; граничний термін сплати 30.09.2017, сплачено 30.01.2018, кількість днів затримки сплати 122; граничний термін сплати 30.10.2017, сплачено 30.01.2018, кількість днів затримки сплати 92; граничний термін сплати 30.10.2017, сплачено 01.03.2018, кількість днів затримки сплати 121; граничний термін сплати 30.11.2017, сплачено 01.03.2018, кількість днів затримки сплати 90; граничний термін сплати 30.11.2017, сплачено 30.03.2018, кількість днів затримки сплати 120; граничний термін сплати 30.12.2017, сплачено 30.03.2018, кількість днів затримки сплати 90; граничний термін сплати 30.12.2017, сплачено 26.04.2018, кількість днів затримки сплати 116; граничний термін сплати 30.01.2018, сплачено 26.04.2018, кількість днів затримки сплати 86; граничний термін сплати 30.01.2018, сплачено 30.05.2018, кількість днів затримки сплати 120;

- податковий розрахунок земельного податку N вiд 13.02.2018 3648,14 грн., граничний термін сплати 02.03.2018, сплачено 30.05.2018, кількість днів затримки сплати 89; граничний термін сплати 02.03.2018, сплачено 26.06.2018, кількість днів затримки сплати 116; граничний термін сплати 30.03.2018, сплачено 26.06.2018, кількість днів затримки сплати 88; граничний термін сплати 30.03.2018, сплачено 30.07.2018, кількість днів затримки сплати 122; граничний термін сплати 30.04.2018, сплачено 30.07.2018, кількість днів затримки сплати 91; граничний термін сплати 30.04.2018, сплачено 29.08.2018, кількість днів затримки сплати 121; граничний термін сплати 30.05.2018, сплачено 29.08.2018, кількість днів затримки сплати 91;

4) грошового зобов`язання екологічного податку від розміщення відходів (код території ):

- податкова декларацiя екологiчного податку N вiд 05.05.2015 -174013,36 грн., граничний термін сплати 20.05.2015, сплачено 18.08.2017, кількість днів затримки сплати 821;

- податкова декларацiя екологiчного податку N вiд 06.08.2015 р. 218779, 93 грн., граничний термін сплати 19.08.2015, сплачено 18.08.2017, кількість днів затримки сплати 730;

- податкова декларацiя екологiчного податку N вiд 27.10.2015 323575,79 грн., граничний термін сплати 19.11.2015, сплачено 18.08.2017 та 17.11.2017, кількість днів затримки сплати 638 та 729;

- розрахунок за розмiщення вiдходiв у спецiально вiдведених для цього мiсцях чи на об`єктах Додаток 3 до податкової декларацiї екологiчного податку N вiд 08.02.2016 - 252273,13 грн., граничний термін сплати 19.02.2016, сплачено 17.11.2017 та 19.02.2018, кількість днів затримки сплати 637 та 731;

- розрахунок за розмiщення вiдходiв у спецiально вiдведених для цього мiсцях чи на об`єктах Додаток 3 до податкової декларацiї екологiчного податку N вiд 28.04.2016 87903,48 грн., граничний термін сплати 20.05.2016, сплачено 19.02.2018, кількість днів затримки сплати 640;

- розрахунок за розмiщення вiдходiв у спецiально вiдведених для цього мiсцях чи на об`єктах Додаток 3 до податкової декларацiї екологiчного податку N вiд 29.07.2016 383673,59 грн., граничний термін сплати 19.08.2016, сплачено 19.02.2018 та 18.05.2018, кількість днів затримки сплати 549 та 637;

- розрахунок за розмiщення вiдходiв у спецiально вiдведених для цього мiсцях чи на об`єктах Додаток 3 до податкової декларацiї екологiчного податку N вiд 27.10.2016 177090,03 грн., граничний термін сплати 19.11.2016, сплачено 18.05.2018 та 17.08.2018, кількість днів затримки сплати 545 та 636;

- розрахунок за розмiщення вiдходiв у спецiально вiдведених для цього мiсцях чи на об`єктах Додаток 3 до податкової декларацiї екологiчного податку N вiд 30.01.2017 - 109207,85 грн., граничний термін сплати 17.02.2017, сплачено 17.08.2018, кількість днів затримки сплати 546;

- розрахунок за розмiщення вiдходiв у спецiально вiдведених для цього мiсцях чи на об`єктах Додаток 3 до податкової декларацiї екологiчного податку N вiд 26.04.2017 - 340318,58 грн., граничний термін сплати 20.05.2017, сплачено 17.08.2018, кількість днів затримки сплати 454;

5) грошового зобов`язання екологічного податку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря (код території ):

- розрахунок за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повiтря стацiонарними джерелами забруднення Додаток 1 до Податкової декларацiї екологiчного податку N вiд 30.01.2017 285.70 грн., граничний термін сплати 18.02.2017, сплачено 18.08.2017, кількість днів затримки сплати 181;

- розрахунок за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повiтря стацiонарними джерелами забруднення Додаток 1 до Податкової декларацiї екологiчного податку N вiд 26.04.2017 - 331,37 грн., граничний термін сплати 20.05.2017, сплачено 18.08.2017 та 17.11.2017, кількість днів затримки сплати 90 та 181;

- розрахунок за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повiтря стацiонарними джерелами забруднення Додаток 1 до Податкової декларацiї екологiчного податку N вiд 27.07.2017 336,93 грн., граничний термін сплати 19.08.2017, сплачено 17.11.2017 та 29.01.2018, кількість днів затримки сплати 89 та 162;

- розрахунок за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повiтря стацiонарними джерелами забруднення Додаток 1 до Податкової декларацiї екологiчного податку N вiд 31.10.2017 334,36 грн., граничний термін сплати 19.11.2017, сплачено 29.01.2018, кількість днів затримки сплати 70.

За результатами розгляду матеріалів перевірки ГУ ДФС у Донецькій області прийнято податкові повідомлення-рішення від 12.10.2018 року:

1) № про застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань з екологічного податку у сумі 257,67 грн. (20%);

2) № про застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань з екологічного податку у сумі 330 715,46 грн. (20%);

3) № про застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань з екологічного податку у сумі 8 051,73 грн. (20%);

4) № про застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань з орендної плати за земельні ділянки у сумі 9 861,10 грн. (20%);

5) № про застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань з рентної плати за спеціальне використання води у сумі 14 658,59 грн. (20%).

Позивач не погодившись з вищевказаними рішеннями подав скаргу до Державної фіскальної служби України. Рішенням ДФС відмовлено у задоволенні скарги та залишено без змін рішення ГУ ДФС України у Донецькій області.

Позивач оскаржує вищевказані податкові повідомлення-рішення, як такі, що прийняті з порушенням вимог чинного законодавства.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби, є органи державної податкової служби.

За приписами п.п. 75.1.1. п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, (із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Закону України від 21.12.2016 р. N 1797-УІІІ) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків^ та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків зригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Отже, наведеними нормами податкового законодавства відповідачу надано право, в рамках камеральної перевірки, здійснювати контроль своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Таким чином, посилання позивача на відсутність в податкового органу повноважень перевіряти своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання в рамках камеральної перевірки є помилковими та не заслуговують на увагу.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом (п.п. 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно з п. 257.1 ст. 257 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу.

Відповідно до п. 257.5 ст. 257 Податкового кодексу України сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації.

Згідно з пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.

Згідно з положеннями п. 288.1 - 288.3 ст. 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

За п. 288.4 зазначеної ст. 288 Податкового кодексу України, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до ст. 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

За унормуванням п. 287.1 - 287.2, 287.5 ст. Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році. Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Отже, зазначеними нормами передбачено, що землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права користування земельною ділянкою.

Згідно до пп. 249.1, 249.2 ст. 249 ПК України суми податку обчислюються за податковий (звітний) квартал платниками податку. У разі якщо під час провадження господарської діяльності платником податку здійснюються різні види забруднення навколишнього природного середовища та/або забруднення різними видами забруднюючих речовин, такий платник зобов`язаний визначати суму податку окремо за кожним видом забруднення та/або за кожним видом забруднюючої речовини.

Базовий податковий (звітний) період з екологічного податку дорівнює календарному кварталу (п.250.1 ст.250 ПК України).

У відповідності до пп. 250.2.1 п. 250.2 ст. 250 ПК України платники податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації: за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти, розміщення протягом звітного кварталу відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах - за місцем розміщення стаціонарних джерел, спеціально відведених для цього місць чи об`єктів.

Приписами п. 126.1. ст. 126 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно із п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, приймаючи до уваги наявність в позивача податкового боргу за минулі періоди та враховуючи, визначений законом, обов`язок контролюючого органу зарахувати кошти в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, суд вважає, що відповідач, в цій частини, при прийнятті оскаржуваних рішень діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Підпунктом 5 пункту 135 Закону України від 21.12.2016 № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» (далі Закон № 1797-VIII) у розділі ХХ «Перехідні положення» підрозділ 10 Податкового кодексу України доповнено пунктом 38, яким установлено, що тимчасово, на період проведення антитерористичної операції, для платників податків, які станом на 14 квітня 2014 року мали місцезнаходження (місце проживання) на тимчасово окупованій території, що визнана такою відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», або в населених пунктах на лінії зіткнення, та/або платників податків, які мають об`єкти оподаткування місцевими податками, зборами на цих територіях, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті. Дія цього пункту не поширюється на територію України, визнану тимчасово окупованою відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Населені пункти на лінії зіткнення - населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, перелік яких визначений Кабінетом Міністрів України (п.38.1 п. 38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 38.2 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України на період проведення антитерористичної операції для платників податків, місцезнаходженням (місцем проживання) яких станом на 14 квітня 2014 року була тимчасово окупована територія та/або територія населених пунктів на лінії зіткнення і які станом на 1 січня 2017 року не змінили своє місцезнаходження (місце проживання) із зазначених територій на іншу територію України:

1) зупиняється нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені за несвоєчасне погашення визначених станом на 14 квітня 2014 року грошових зобов`язань;

2) зупиняється застосування норм статей 59, 60 (в частині податкових вимог), 87-101 цього Кодексу.

Відлік строку давності, визначений статтею 102 цього Кодексу, зупиняється на період, протягом якого до платників податків, зазначених у цьому підпункті, не застосовувалися заходи стягнення, передбачені статтями 59, 60, 87-101 цього Кодексу.

Норми цього підпункту не застосовуються:

з дати реєстрації зміни місця проживання фізичною особою - платником податків і переселення на іншу територію України на постійне місце проживання, місце проживання внутрішньо переміщеної особи та проведення реєстраційної дії щодо зміни місця проживання фізичної особи - підприємця;

з дати реєстрації зміни місцезнаходження юридичної особи на іншу територію України.

Таким чином, передумовами для застосування абзацу 2 п.п. 38.2 п. 38 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України є: 1) місцезнаходження платника податків станом на 14.04.2014 і до 01.01.2017 включно на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення; 2) грошові зобов`язання мають бути визначені станом на 14.04.2014.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 № 254-VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р (зі змінами, внесеними розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 276-р) затверджено Перелік населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення та Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно «Переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», включено, зокрема, м. Торецьк (Дзержинськ).

Дійсно, станом на час виникнення спірних правовідносин місцезнаходженням позивача є м. Торецьк Донецької області, яке включено до населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Водночас, відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, для платників податків, місцезнаходженням (місцем проживання) яких станом на 14 квітня 2014 року була тимчасово окупована територія та/або територія населених пунктів на лінії зіткнення і які станом на 01 січня 2017 року не змінили своє місцезнаходження (місце проживання) із зазначених територій на іншу територію України, зупиняється нарахування лише тих штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені за несвоєчасне погашення грошових зобов`язань, які були визначені станом на 14 квітня 2014 року.

При цьому, як підтверджено матеріалами справи та не заперечувалось сторонами, грошові зобов`язання за позивачем обліковується за 2015-2018 роки, тобто після 14.04.2014 року.

Таким чином, хоча і місто реєстрації позивача включено до Переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, друга обов`язкова умова, а саме визначення грошових зобов`язань станом на 14.04.2014 року не дотримана, а тому підпункт 38.2 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України застосуванню до спірних правовідносин не підлягає.

Суд також критично ставиться до посилань позивача на ту обставину, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.05.2016 року ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» розстрочено виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 07.10.2015 року у справі № 805/4209/15 про стягнення з підприємства податкового боргу з надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об`єктах у сумі 174013,36 грн. шляхом сплати рівними частинами суми заборгованості з травня 2016 року по грудень 2016 року, з огляду на ту обставину, що вказану ухвалу скасовано рішенням Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.09.2016 року.

Окрім того, аналізуючи положення ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, суд приходить до висновку, що в контексті спірних правовідносин процедура виконання судового рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, є самостійною процедурою, яка регулюється окремими нормами Податкового кодексу України.

Зі змісту наведених законодавчих норм, які регулюють спірні правовідносини, можна зробити висновок, що відстрочення застосовується, як у процедурі примусового стягнення податкового боргу, так і під час добровільного погашення платником грошових зобов`язань. А відтак відстрочення є лише законодавчо передбаченою формою розрахунків платника з бюджетом шляхом зміни строків платежу; відстрочення не можна розцінювати як окремий спосіб погашення податкового боргу, що виключає можливість застосування інших заходів з примусового стягнення податкового боргу; використання інституту розстрочення не виключається і на стадії виконання судового рішення про примусове стягнення податкового боргу.

Суд звертає увагу, що розстрочення є лише формою розрахунків платника з бюджетом шляхом зміни строків платежу, яка може застосовуватись в тому числі і у процедурі примусового стягнення податкового боргу. Рішення суду про розстрочення сплати податкового боргу є лише процесуальним рішенням, що визначає спосіб виконання судового рішення про стягнення податкового боргу.

Постановлення такого рішення не змінює статус такої заборгованості - податковий борг - несплачена сума узгодженого (самостійно задекларованого) грошового зобов`язання, та не спростовує того факту, що боржник вчинив податкове правопорушення у вигляді несплати такого і таке правопорушення триває до часу погашення боргу в добровільному чи примусовому порядку.

Підсумовуючи вищезазначене, суд зазначає, що судове рішення про стягнення податкового боргу, яким встановлено порядок його виконання шляхом розстрочення сплати боргу, не звільняє платника податків від відповідальності у вигляді штрафних санкцій та пені, передбачених 126.1 ст. 126 та пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України.

Вищевказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного суду, які викладені в постанові від 20 березня 2018 року у справі №812/8730/13-а.

Також суд вважає необхідним зазначити наступне.

14.04.2014 року набрав чинності Указ Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014, яким уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

15.10.2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (Закон від 02.09.2014 року № 1669-VII), який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 2 вказаного Закону на час проведення антитерористичної операції встановлено мораторій на виконання договірних зобов`язань та на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними та іншими договірними зобов`язаннями, зокрема юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Статтею 6 вказаного Закону під час проведення антитерористичної операції звільнено суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Статтею 7 вказаного Закону скасовано на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування державним та комунальним майном суб`єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Унормуванням ч.ч. 1 3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон, зокрема, втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

За вимогами ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» надано визначення термінів:

територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014;

період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, був затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р, дію якого зупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р.

Вказаний Перелік втратив чинність у зв`язку з набранням чинності Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, що затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р.

08.06.2016 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування» (Закон України № 1365-VІІІ від 17.05.2016 року), яким тексти статей 6 і 7 викладено в такій редакції:

«Звільнити суб`єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону»;

«Скасувати суб`єктам господарювання орендну плату за користування державним та комунальним майном, розташованим в населених пунктах, згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону».

Вказаним законом також статтю 4 доповнено частиною четвертою наступного змісту:

«Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію».

З аналізу наведеного вбачається, що у період з 14 квітня 2014 року по 07 червня 2016 року вказані вище суб`єкти господарювання в силу статті 6 Закону № 1669-VII були звільнені від орендної плати за користування земельними ділянками державної та комунальної форми власності.

Судом встановлено, що земельна ділянка, яка є об`єктом оподаткування у спірних правовідносинах, розташована у Костянтинівському районі Донецької області.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», Костянтинівський район Донецької області в них не зазначений.

Приймаючи до уваги, що земельна ділянка (об`єкт оподаткування) не перебуває в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону та враховуючи, що штраф застосований за порушення строків сплати грошового зобов`язання, яке виникло після 07 червня 2016 року, суд дійшов висновку про обґрунтованість податкового повідомлення-рішення в частині накладення штрафу.

Разом з тим, суд вважає, що нарахування податковим органом штрафних санкцій має відбуватись з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 Податкового кодексу України.

За положеннями пункту 102.1. статті 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку зокрема подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Як встановлено судом, позивачем самостійно визначені грошові зобов`язання у поданих підприємством податкових деклараціях з екологічного податку, в тому числі: податкова декларація екологічного податку № від 05.05.2015 року та податкова декларація екологічного податку № від 06.08.2015 року. Враховуючи дату прийняття відповідачем спірного податкового повідомлення-рішення (12 жовтня 2018 року), якими до позивача застосовані штрафні санкції (які законодавець відносить до визначення поняття «грошове зобов`язання»), а також дати граничних строків сплати грошових зобов`язань (20.05.2015 та 19.08.2015), суд дійшов висновку про те, що податкове повідомлення-рішення № в частині сум штрафу за вказані періоди у розмірі 55 931,39 грн. прийняті податковим органом поза межами 1095 днів, а відтак є протиправними та підлягають скасування в цій частині.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 10 травня 2018 року №820/3544/17, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, з урахуванням принципів адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень від 12 жовтня 2018 року № , № , № , № , № про накладення штрафу, підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 вказаної статті).

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень від 12 жовтня 2018 року № , № , № , № , № про накладення штрафу задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 12 жовтня 2018 року № в частині застосування штрафу у розмірі 55 931,39 грн.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області (місцезнаходження: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, ) на користь публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська» (місцезнаходження: 85205, Донецька область, м. Дзержинськ, вул. Леніна, буд. 11, ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмір 818 (вісімсот вісімнадцять) грн. 00 коп.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини 15 серпня 2019 року.

Повне судове рішення складено 16 серпня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Лазарєв