Справа № 440/2178/19
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/2178/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) , Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови. Під час розгляду справи суд, -

В С Т А Н О В И В:

20 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) , Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови від 04.06.2019 № 092882.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08 травня 2019 року він на власному транспорті Volkswagen LT35D приїхав у Полтаву в особистих справах. Біля стадіону до нього підійшов працівник Укртрансбезпеки та пред`явив вимогу про надання документів. Оскільки позивач надає послуги з перевезення пасажирів він надав документи та пояснив, що у цей день він перевезенням пасажирів не займається. Представник Укртрансбезпеки склав якийсь документ, який позивач підписав. З огляду на викладене вважає оскаржену постанову протиправною.

22.07.2019 від відповідача надійшов відзив, у якому відповідач заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що порушення ОСОБА_1 законодавства про автомобільний транспорт у вигляді надання послуг з нерегулярних пасажирських перевезень без оформлення договору із замовником транспортних послуг та квитанції про сплату. При цьому акт перевірки ОСОБА_1 підписано без зауважень, в тому числі і без пояснень щодо ненадання ним у цей день послуг з перевезення пасажирів.

В судове засідання позивач та представник відповідачів не з`явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з частиною 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або повідомлення причин неявки.

Частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Також на підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням наведеного, суд визнав за можливе розглядати справу без участі сторін в письмовому провадженні без здійснення фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

08.05.2019 о 12 годині 10 хвилин на підставі направлення № 008016 від 06.05.2019 інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області був перевірений транспортний засіб Volkswagen д.р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 . За кермом перебував власник автомобілю. Під час перевірки було зафіксованоо порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме: надання послуг з нерегулярних пасажирських перевезень Миргород - Полтава без оформлення договору з замовником транспортних послуг та квитанції про сплату, тобто без оформлення обов`язкових документів, визначених статтею 39 Закону України "Про автомобільний транспорт". За результатами перевірки складено акт № 139947 від 08.05.2019, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень та пояснень.

15.05.2019 відповідачем направлено ОСОБА_1 повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт № 11197/33/24-19, яке отримано позивачем 04.06.2019.

За наслідками розгляду справи Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області винесено постанову від 04.06.2019 № 092882 про застосування адміністративно - господарського штрафу в розмірі 1700 грн.

Позивач із зазначеною постановою не погодився та оскаржив її до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень врегульовані Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-III.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про автомобільний транспорт" основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 /надалі - Порядок №1567/.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно з пунктом 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:

- наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

- додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

- додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

- відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

- оснащення таксі справним таксометром;

- відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

- додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

- наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

- додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Разом з цим, абзацом 3 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарський штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" нерегулярні пасажирські перевезення виконуються на підставі, зокрема таких документів, для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Як встановлено перевіркою, у позивача був відсутній договір із замовником транспортних послуг та документ, що засвідчує оплату транспортних послуг. ОСОБА_1 зазначену обставину підтвердив.

Враховуючи відсутність у позивача під час проведення перевірки 05.08.2019 зазначених документів суд приходить до висновку про порушення ним вимог абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", відтак, оскаржена ним постанова Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області від 04.06.2019 № 092882 про застосування адміністративно - господарського штрафу в розмірі 1700 грн є правомірною.

Стосовно тверджень позивача з приводу того, що 08.05.2019 він перебував у м. Полтаві у особистих справах і не здійснював пасажирських перевезень суд зазначає наступне.

Приписами частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виконуючи свій обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області надало суду завірену копію акту перевірки № 139947 від 08.05.2019, який підтверджує факт порушення позивачем вимог абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" і відсутності у нього будь-яких зауважень чи пояснень під час перевірки.

Зазначений доказ розцінюється судом як належний, допустимий і не викликає у суду сумнівів щодо його достовірності.

Водночас, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження своїх тверджень, що позбавляє суд можливості взяти їх до уваги.

Стосовно посилання позивача на несвоєчасність його повідомлення про розгляд справи суд зазначає наступне.

З роздруківки із сайту Укрпошти щодо поштової кореспонденції № 619 судом встановлено, що повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт № 11197/33/24-19 було подано відповідачем до відділення поштового зв`язку завчасно, 24.05.2019, і вже 28.05.2019 знаходилося у точці видачі. Разом з тим, ОСОБА_1 його було вручено 04.06.2019 (в день розгляду справи) з незалежних від відповідача причин.

Враховуючи своєчасне направлення Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області повідомлення позивачу про розгляд справи та беручи до уваги відсутність встановлених судом обставин, які б могли змінити результати розгляди справи в разі присутності позивача, суд відхиляє вищезазначене твердження позивача.

За викладених обставин позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 3, 6 - 10, 72 - 77, 90, 241 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, 14, м. Київ, 01135), Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області (вул. Європейська, 155, м. Полтава, Полтавська область, 36008) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня судового рішення.

Суддя К.І. Клочко