Справа № 500/937/19
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/937/19

07 серпня 2019 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю:

секретаря судового засідання Ногас С.В.

представника позивача адвоката Магдич О.О.

представників відповідача Тернопільської митниці ДФС Васильчук І.Б., довіреність №379/7/19-70-10-16 від 30.01.2019, Неділенька В.І., довіреність №1917/7/19-70-10-16 від 14.05.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Тернопільської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2019 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Тернопільської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення Тернопільської митниці ДФС про коригування митної вартості товару від 17.02.2019 №UA403000/2019/000454/2.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач ОСОБА_1 , придбав 09 січня 2019 року у продавця ОСОБА_2 (Торонто, Онтаріо, Канада) автомобіль АUDI Q5 за 8692,00 канадських долари, що підтверджується рахунком-фактурою №2/2019 від 09 січня 2019 року.

17.02.2019 за митною декларацією №UA403010/2019/004396 позивачу було відмовлено у митному оформленні даного автомобіля у зв`язку із неподанням повного пакету документів для підтвердження заявленої митної вартості та прийняттям рішення про коригування митної вартості товару від 17.02.2019 №UA403000/2019/000454/2.

Позивач зазначає, що ввезений автомобіль має значні та численні пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Дані пошкодження відображені у складеному відповідачем акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу UA205010/2019/411308 від 23.01.2019. Зокрема вказано, що автомобіль має пошкоджені радіатори; пошкоджений передній бампер та праву фару; подряпини та сколи лакофарбового покриття кузова; потертості та забруднення оббивки салону та сидінь. Саме у зв`язку з тим, що через наявні пошкодження автомобіль вимагає значних та вартісних ремонтних робіт, його вартість була визначена у розмірі 7800,00 канадських долари при придбанні з аукціону попереднім власником ОСОБА_2 .

У рішенні про коригування митної вартості товару від 17.02.2019 №UA403000/2019/000454/2 вартість придбаного автомобіля визначена у розмірі 17046,1316 канадських долара, що у більше ніж два рази перевищує суму, за яку товар придбано згідно рахунку-фактури №2/2019 від 09.01.2019.

На підтвердження того, що ціна даного автомобіля у розмірі 8692,00 канадських долари, яка вказана згідно рахунку-фактури №2/2019 від 09.01.2019 є реальною позивач надав додаткові документи : рахунок-фактуру №97488 від 05.12.2018, який свідчить про те, що його продавець ( ОСОБА_2 ) придбав даний автомобіль з аукціону за 8192,00 канадських долари; при цьому вартість автомобіля складала 7800,00 канадських долари, а решту суми аукціонний та адміністративний збір, витрати на транспортування та збір з покупця. Із рахунку-фактури №97488 від 05.12.2018 вбачається, що даний автомобіль є повністю пошкоджений. Також із свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу за попереднім власником ОСОБА_2 вбачається що стан автомобіля визначений як "SELVADGЕ", тобто пошкоджений.

Позивач зазначає, що ціна транспортного засобу визначена у рішенні відповідача від 17.02.2019 №UA403000/2019/000454/2 про коригування митної вартості товару є нічим не обґрунтована. Ціна у розмірі 17046,1316 канадських долара відповідає ціні справного, робочого у хорошому стані аналогічного автомобіля. Очевидно, що вартість транспортного засобу, який потребує значних витрат на його ремонт і комплектацію не може бути аналогічною. Отже спірне рішення відповідача про коригування митної вартості товару є необґрунтоване та підлягає скасуванню.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.04.2019 позовну заяву ОСОБА_1 до Тернопільської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення Тернопільської митниці ДФС про коригування митної вартості товару від 17.02.2019 №UA403000/2019/000454/2 залишено без руху. Позивачеві надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче засідання у справі на 07.06.2019.

22.05.2019 у строк встановлений судом від відповідача Тернопільської митниці ДФС через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача щодо заявлених позовних вимог заперечила.

07.06.2019 підготовче засідання відкладено, за клопотанням представника позивача до 12.06.2019.

12.06.2019 представником позивача через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду подано відповідь на відзив.

12.06.2019 за клопотанням представника відповідача підготовче засідання відкладено до 05.07.2019.

05.07.2019 ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.08.2019.

В судовому засіданні 07.08.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представники відповідача Тернопільської митниці ДФС в судовому засіданні 07.08.2019 просили відмовити в задоволенні позову з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

07 лютого 2019 року агентом з митного оформлення ОСОБА_6 подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA403010/2019/003098. Заявлений до митного оформлення товар "легковий автомобіль АUDI Q5, бувший у використанні, календарний рік виготовлення: 2013, модельний рік: 2013, колісна формула: 4x4, ідентифікаційний номер, № кузова НОМЕР_1 , тип двигуна: бензин, об`єм двигуна: 1984 куб. см., потужність: 165 кВт, номер двигуна: не визначено, повна маса: 2435 кг, колір: сірий, загальна кількість місць включаючи водія: 5. Торговельна марка "АUDI". Виробник: "АUDI G" Німеччина/DE". Одержувач вантажу - ОСОБА_7 (графа 8 митної декларації). Особа, відповідальна за фінансове врегулювання - ОСОБА_1 (графа 9 митної декларації).

Згідно інформації, яка міститься в графі 44 митної декларації №№UA403010/2019/003098 від 07.02.2019 позивачем до митного оформлення були подані наступні документи:

- рахунок-фактура (інвойс) №2/2019 від 09.01.2019;

- декларація про походження товару №К4288934 від 07.12.2018;

- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA205010/2019/411308 від 23.01.2019;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № К4288934 від 07.12.2018;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару - довідка № б/н від 05.02.2019;

- договір про надання послуг митного брокера №21/01/7 від 21.01.2019;

- інші некласифіковані документи - рахунок - фактура № 97488 від 05.12.2018;

- інші некласифіковані документи - інтернет ресурс від 01.02.2019.

Під час автоматизованого контролю із застосуванням системи управління ризиками відповідно до Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 №684, автоматизованою системою митного оформлення "Інспектор" (надалі - АСМО "Інспектор") було згенеровано форми митного контролю:

"103-1 Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби";

"105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів";

"106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів".

Також, АСМО "Інспектор" посадовій особі підрозділу митного оформлення визначено перелік необхідних до виконання митних процедур: "Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення митної вартості за VIN-кодами: НОМЕР_1".

Відповідно до профілів ризику згенерованих АСАУР та розпорядження Тернопільської митниці ДФС від 19.10.2018 №24-р посадовою особою підрозділу митного оформлення направлено запит №343 від 07.02.2019 щодо правильності визначення митної вартості товарів до спеціалізованого підрозділу - відділу адміністрування митних платежів та митно - тарифного регулювання.

07.02.2019 під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості посадовою особою відділу адміністрування митних платежів та митно - тарифного регулювання було розпочато процедуру консультацій декларанта з митним органом, а саме уповноваженій особі декларанта направлено електронне повідомлення про необхідність відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України надати документи:

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, коносамент;

- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- за наявності інформацію щодо ціни продажу даного товару з Інтернет аукціону.

У разі відсутності вищезазначених документів, відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України надати (за наявності) такі додаткові документи:

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Також повідомлено, що декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.

Листом від 07.02.2019 уповноваженою особою декларанта інформовано митницю про те, що інших документів, крім тих, що подані разом із ВМД немає і протягом 10 днів не надасть.

17.02.2019 Тернопільською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за №UА403000/2019/000454/2 у зв`язку з тим, що документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні. Декларантом на вимогу митного органу не було подано документів, що підтверджують заявлену митну вартість згідно частини другої статті 53 Митного кодексу України та додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина друга статті 1 Митного кодексу України №4495-VI від 13.03.2012).

Згідно із частиною першою статті 7 Митного кодексу України, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України).

Згідно частин першої, другої, третьої статті 318 Митного кодексу України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої, пункту 1 частини 6 статті 321 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем не може перевищувати 180 календарних днів, крім митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Митний контроль закінчується у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, порядок подання документів та відомостей, необхідних для митного контролю та форми митного контролю регулюються статтями 334, 335, 336 Митного кодексу України.

Згідно статей 246, 248 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Стаття 49 Митного кодексу України встановлює, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 51 Митного кодексу України регулює питання визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, згідно частини першої митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною другою статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Стаття 57 глави 9 Митного кодексу України встановлює основний та другорядні методи визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, частиною 2 якої визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Статтею 58 Митного кодексу України встановлено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів (пункт 2 частини першої статті 58 Митного кодексу України).

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (частина друга статті 58 Митного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно частини другої статті 52 даного Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Статтею 53 Митного кодексу України закріплено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 Митного кодексу України).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 Митного кодексу України).

Статтею 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина друга статті 54 Митного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 55 цього Кодексу рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про митну вартість, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631 (надалі - Порядок №631), передбачено, що однією з митних формальностей, що виконуються митним органом при здійсненні митного оформлення МД, є контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР).

Згідно із частиною другою статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Орган доходів і зборів має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (пункт 1 частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України).

Згідно із положеннями частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

За результатами здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Кодексу (частина третя статті 54 Митного кодексу України).

Нормами частини шостої статті 53 Митного кодексу України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Суд зазначає, у спірному рішенні про коригування митної вартості №UА403000/2019/000316/2 від 07.02.2019 описано послідовність застосування методів визначення митної вартості: "Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а саме: для підтвердження фактурної вартості декларантом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України неподано платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, для транспортних витрат - рахунків про транспортні витрати, для страхування (якщо здійснювалось) - страхових документів. Також до митного оформлення декларантом подано копію митної декларації країни відправлення, згідно якої в графі відправник зазначено особу, яка не є продавцем даного товару згідно рахунку фактури та технічного паспорту. В даній експортній митній декларації зазначено компанію перевізника, однак документів на перевезення від даної компанії до митного оформлення не подано. На вимогу митного органу декларантом не було подано документів, що підтверджують заявлену митну вартість згідно частини другої статті 53 Митного кодексу України, а саме: банківський платіжний документ, або інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що стосуються оцінюваного товару, транспортних документів, коносамент, страхові документи та додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України висновок про вартісні характеристики, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, інформацію про ціну продажу даного товару з аукціону, рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару.

Митна вартість товару визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно статті 64 Митного кодексу України. За основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості даного транспортного засобу згідно витягу з онлайн - довідника kbb.kom на рівні 12931,00 USD, що на момент подання декларації становить 17046,1316 САD та витрати на доставку в сумі 900,00 САD."

Відповідно до статей 57-58 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються. Відповідно до частини другої статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або невизначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Крім того, із наведених у частині другій статті 53 Митного кодексу України документів позивачем подано рахунок-фактуру №2/2019 від 09.01.2019 згідно якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_2 придбав автомобіль АUDI Q5 за 8692,00 канадських долари.

Додатково позивачем надано рахунок-фактуру №97488 від 05.12.2018, який свідчить про те, що його продавець ( ОСОБА_2 ) придбав даний автомобіль з аукціону за 8192,00 канадських долари.

Суд, вважає, що рахунок-фактура №97488 від 05.12.2018 не може бути належним доказом, який підтверджує заявлену позивачем митну вартість товару, оскільки даний рахунок-фактура не стосується операції купівлі-продажу, здійсненої безпосередньо між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Крім того до митного оформлення позивачем подано документ, що підтверджує вартість перевезення товару, а саме: довідку № б/н від 05.02.2019, складену громадянином ОСОБА_1 в довільній формі, в якій зазначено, що транспортні витрати на легковий автомобіль з Канади до пункту пропуску Ягодин-Дорогуськ склали орієнтовно 900,00 канадських доларів.

Однак, дана довідка не може бути належним доказом щодо понесених витрат на транспортування оскільки, легковий автомобіль АUDI Q5, бувший у використанні, календарний рік виготовлення: 2013, модельний рік: 2013, колісна формула: 4x4, ідентифікаційний номер, № кузова НОМЕР_1 транспортувався із Канади в Україну, то позивач у відповідності до вимог статті 335 Митного кодексу України повинен був подати до митного оформлення коносамент, згідно із яким вказаний автомобіль мав бути відвантажений на судно.

Суд звертає увагу, що згідно повідомлення уповноваженої особи декларанта, на вимогу митниці не були надані обов`язкові для підтвердження заявленої митної вартості товарів документи, визначені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, а також додаткові документи, визначені частиною третьою статті 53 Митного кодексу України.

Проте, позивачем жодного із зазначених чи будь-яких інших документів на спростування сумнівів митного органу стосовно дійсного рівня митної вартості товару не надано.

У зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості від 17.02.2019 №UА403000/2019/000454/2 Тернопільською митницею ДФС надано картку відмови №UA403000/2019/00274 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Частиною сьомою статті 55 Митного кодексу України передбачено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

19.02.2019 уповноваженою особою позивача подано до митного оформлення митну декларацію №UA403010/2019/004396, за якою товар: "легковий автомобіль АUDI Q5, бувший у використанні, календарний рік виготовлення: 2013, модельний рік: 2013, колісна формула: 4x4, ідентифікаційний номер, № кузова НОМЕР_1 , тип двигуна: бензин, об`єм двигуна: 1984 куб. см., потужність: 165 кВт, номер двигуна: не визначено, повна маса: 2435 кг, колір: сірий, загальна кількість місць включаючи водія: 5. Торговельна марка "АUDI". Виробник: "АUDI G" Німеччина/DE". Одержувач вантажу - ОСОБА_7 Особа, відповідальна за фінансове врегулювання - ОСОБА_1 випущено у вільний обіг.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому, рішення Тернопільської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 17.02.2019 №UA403000/2019/000454/2 є законним та обґрунтованим і до скасування не підлягає.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В ході судового розгляду справи позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження протиправності рішення Тернопільської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 17.02.2019 №UA403000/2019/000454/2.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд дійшов до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які не підтверджуються достатніми доказами, що свідчить про не обґрунтованість позовних вимог, а, отже, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Тернопільської митниці ДФС (місцезнаходження: вул. Текстильна, 38, м. Тернопіль, 46020, ) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 17.02.2019 №UA403000/2019/000454/2 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 серпня 2019 року.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.