Справа № 640/6344/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 серпня 2019 року № 640/6344/19

Окружний адм0іністративний суд міста Києва у складі судді Клочкової Н.В., при секретарі судового засідання Ващенко В.А. за результатами судового засідання в адміністративній справі за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "Фулл Контакт Ейдженсі"

до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

за участю представників позивача та відповідача

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фулл Контакт Ейдженсі» (надалі - позивач), адреса: 03680, місто Київ, вулиця Горького, будинок 8 до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (надалі - відповідач), адреса: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19), в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві №2 від 07 грудня 2018 року, яким було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на податку на додану вартість на загальну суму 3102743,00 грн, в тому числі, 2482194,00 грн за податковим зобов`язанням та 620549,00 грн за штрафними санкціями (по взаємовідносинах із спірними контрагентами, поставлено під сумнів реальність господарських операцій);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві №2 від 29 березня 2019 року, яким було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 9818260,00 грн, в тому числі, 8332283,00 грн за податковим зобов`язанням та 1485977,00 грн за штрафними санкціями (щодо помилкового відображення в бухгалтерському та податковому обліку витрат на уніформу, як продовжувала зберігатись на складі та використовуватись позивачем).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі, проведено низку підготовчих засідань, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні 09.08.2019 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те що, відповідачем при розгляді адміністративної скарги неповно встановлено обставини та усі складові господарських операцій ТОВ «ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ», а також про недотримання відповідачем норм чинного законодавства при прийнятті податкових повідомлень-рішень.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, прийнятого у межах наданих контролюючому органу повноважень, у зв`язку з виявленими під час перевірки порушеннями вимог податкового законодавства з боку позивача.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ» податкового законодавства за період з 01.01.2015 10 30.06.2018, валютного - за період з 01.01.2015 по 30.06.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 03.11.2014 по 30.06.2018 та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2018, про що складено акт від 16.11.2018 №774/26-15-14-02-02/39470219 (далі - акт перевірки).

Відповідачем за результатами перевірки встановлені наступні порушення податкового законодавства ТОВ «ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ», які зафіксовані в акті перевірки від 16.11.2018 №774/26-15-14-02-02/39470219, а саме:

1) п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2 ст. 198, п.198.6, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу /країни від 02.12.2010 №2755-УІ із змінами та доповненнями, занижено податок на додану вартість на загальну суму 2613732 гривні, в тому числі по періодах:

- жовтень 2015- 131538 грн., листопад 2015-70081 грн., грудень 2015- 99466 грн., січень 2016- 123103 грн., лютий 2016- 112148 грн., березень 2016- 166423 грн., квітень 2016- 104748 грн., травень 2016- 161092 грн., червень 2016- 186790грн., липень 2016-581276 гри., серпень 2016- 459583 грн., вересень 2016- 417484 грн.

2) п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 року N 20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2000 р. за №85/4306, п.5 та п. 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 М290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за № 860/4153, пп. 14.1.13 п. 14.1 ст.14 пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Кодексу ТОВ «ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ» занижено «дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» на загальну суму 8959939грн., в т. ч. 2015- 2599756грн., 1 кв. 2016- 433808 грн., 1 півр. 2016-922648 грн., 9 міс. 2016-2497659грн., 2016-3183417 грн., 1 кв. 2017-0грн., 1 півр.2017-0грн., 9 міс. 2017-0грн., 2017- 2211195грн., 1 кв. 2018- 0 грн., 1 півр.2018- 965571 грн.

3) 51.1 ст. 51, п. 70.16 ст. 70, та. 176.2 «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-У1 (зі змінами та доповненнями) та розділ З «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, зарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» затверджений наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4, щодо подання з помилками податкових розрахунків (форма №1ДФ) за І та II квартали 2018 року.

4) п. 2.8 глави 2 та п.3.5 глави 3 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004р. № 637 із змінами та доповненнями та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 13.01.2005 р. № 40/10320., а саме встановлено перевищення ліміту залишку готівки в касі підприємства на загальну суму - 2400,00грн.

На підставі складеного акту перевірки від 16.11.2018 №774/26-15-14-02-02/39470219, податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 07 грудня 2018 р. № 2 яким було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 10 549 984 (десять мільйонів п`ятсот сорок дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) гри. 00 коп., в тому числі 8 959 939,00 гри. А податковим зобов`язанням та 1590 045,00 грн. за штрафними санкціями та 07 грудня 2018 року № 2 яким було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 3 102 743 (три мільйони сто дві тисячі сімсот сорок три тисячі) гри. 00 коп., в тому числі 2 482 194,00 гри. за податковим зобов`язанням та 620 549,00 грн. за штрафними санкціями.

ТОВ «ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ» не погодилося із зазначеним податковим повідомленням - рішенням та висновками Акту перевірки, та подало до Державної фіскальної служби України відповідну скаргу №54/01/19 від 29 січня 2019 року.

За результатами розгляду адміністративної скарги ТОВ «ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ», Державною фіскальною службою України прийнято Рішення про результати розгляду скарги № 14108/6/99-99-11-04-01-26 від 26.03.2019 року, яким ДФС України частково задоволено скаргу ТОВ «ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ», скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві № 2 від 07 грудня 2018 р. в частині сум ПДВ, врахованих при визначенні суми завищення витрат по взаємовідносинах із ТОВ «Локплюс», ТОВ «Мастербізнес», ТОВ «ЛАЙТПРОМТРЕИД», і у відповідній частині штрафні санкції, в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення та податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві № 2 від 07 грудня 2018 р. залишено без змін.

На підставі часткового задоволення скарги ГУ ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення №2 від 29.03.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 9 818 260 грн. 00 коп., в тому числі 8 332 283,00 грн. за податковим зобов`язанням та 1 485 977,00 грн. за штрафними санкціями. Отримане ТОВ «ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ» 01.04.2019.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» зазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Відповідно до частини 2 статті 3 зазначеного Закону бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 зазначеного Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми): дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брата участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 83.1 статті 83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом (п.п.83.1.1); податкова інформація (пп.83.1.2); експертні висновки (пп.83.1.3); судові рішення (пгі.83.1.4); інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи (пп.83.1.6).

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 №246 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за №3751/4044. із змінами і доповненнями, для цілей бухгалтерського обліку запаси включають, зокрема, малоцінні та швидкозношувані предмети, що використовуються протягом не більше одного року або нормального операційного циклу, якщо він більше одного року.

Відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 №291 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за №893/4186, із змінами і доповненнями, рахунок 22 «Малоцінні та швидкозношувані предмети» призначено для обліку й узагальнення інформації про наявність та рух малоцінних та швидкозношуваних предметів, що належать підприємству та знаходяться у складі запасів.

До малоцінних та швидкозношуваних предметів належать предмети, що використовуються протягом не більше одного року або нормального операційного циклу, якщо він більше одного року, зокрема: інструменти, господарський інвентар, спеціальне оснащення, спеціальний одяг тощо.

За дебетом рахунку 22 «Малоцінні та швидкозношувані предмети» відображаються за первісною вартістю придбані (отримані) або виготовлені малоцінні та швидкозношувані предмети, за кредитом - за обліковою вартістю відпуск малоцінних та швидкозношуваних предметів в експлуатацію із списанням на рахунки обліку витрат, а також списання нестач і втрат від псування таких предметів.

З метою забезпечення збереження вказаних предметів в експлуатації підприємство повинно організувати належний контроль за їх рухом, зокрема оперативний облік у кількісному вираженні. При поверненні на склад з експлуатації таких предметів, що придатні для подальшого використання, вони оприбутковуються за дебетом рахунку 22 «Малоцінні та швидкозношувані предмети» та кредитом рахунку 71 «Інший операційний дохід».

Аналітичний облік малоцінних та швидкозношуваних предметів ведеться за видами предметів по однорідних групах, установлених, виходячи з потреб підприємства.

Пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704. із змінами і доповненнями, встановлено, що первинні документи (на паперових і машинозчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Згідно з пунктом 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 14.12.1999 за №860/4153. із змінами та доповненнями, визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами:

дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг);

чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг);

інші операційні доходи;

фінансові доходи;

інші доходи.

Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо).

Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів.

До складу інших операційних доходів включаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць: відшкодування раніше списаних активів: дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття тощо.

До складу фінансових доходів включаються дивіденди, відсотки та інші доходи, отримані від фінансових інвестицій (крім доходів, які обліковуються за методом участі в капіталі).

До складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.

Відповідно до пункту 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248, із змінами і доповненнями, витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України передбачено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітною періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1. 54.3.2. 54.3.4. 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Як вбачається зі змісту акту перевірки та відзиву ГУ ДФС у м. Києві, висновки щодо порушення позивачем податкового законодавства зроблено з огляду на відсутність первинних документів, які містять відомості про господарські операції та підтверджують їх здійснення у перевіряємому періоді між ТОВ «ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ» з ТОВ «Локплюс», ТОВ «Мастербізнес», ТОВ «ЛАЙТПРОМТРЕЙД», в т.ч.: договори, рахунки на оплату, банківські виписки, акти наданих послуг та інші.

Аналізуючи норми податкового законодавства України, ознайомившись із доводами контролюючого органу, на підставі яких здійснено висновки акту перевірки, суд зазначає, що в межах даного спору слід встановити саме факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та його контрагентом з урахуванням умов спірних правовідносин.

Інформація щодо стану розрахунків та наявної заборгованості між TOB «ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ» з TOB "Локплюс" (код 39915762) по даним операціям, по бухгалтерському обліку а саме по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» кредиторська заборгованість станом на 30.06.2018 відсутня.

Господарські операції відображено наступними бухгалтерськими проводками: Д-т 64 К-т 631 Д-т 23 К-т 631 Д-т 90 К-т 23

Крім того, згідно бази даних ДФС України встановлено, що TOB "Локплюс" (код 39915762) зареєстроване Києво-Святошинським районним управлінням юстиції у Київській області від 28.07.2015 №0011310.

ТОВ "Локплюс"( код 39915762) знаходиться на обліку в Києво-Святошинській ОД1І1 ГУ ДФС у Київській області.

Засновник, директор, головний бухгалтер TOB "Локплюс"( код 39915762) в одній особі - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Статутний фонд TOB Локплюс" 10 00 гривень.

Податкова адреса TOB "Локплюс" (код 39915762) : 8133 Київська область, м. Вишневе . вул. Святоюріївська. 11. кв. 2.

Основний вид діяльності TOB "Локплюс" - 46.90-неспеціалізована оптова торгівля.

- кількість працюючих - TOB "Локплюс" звіт 1-ДФ перевіряємий період не надано.

- свідоцтво платника ПДВ TOB "Локплюс" - «анульоване» з 15.05.2018 (39- відсутність поставок та ненадання декларацій)

Інформація про наявність основних фонди на TOB "Локплюс"( код 39915762) - основні фонди відсутні (підприємством не подано до ДІЛ будь якої звітності що свідчить про наявність основних фондів).

Згідно ІС «Податковий блок» TOB "Локплюс" до ДПІ подано останню декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2016 року з показниками фінансово господарської діяльності за підписом від імені директора - ОСОБА_1 .

За період взаємовідносин з TOB «ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ» TOB "Локплюс"( код 39915762) імпортні операції не здійснювало.

Згідно протоколу допиту від 06.11.2017 року, проведеного працівниками ДФС у Шевченківському районі м. Києва, громадянина ОСОБА_1 (засновник, директор), повідомив про непричетність до фінансово-господарської діяльності TOB "Локплюс'' (код 39915762).

Перевіркою не підтверджується джерело походження придбаних послуг (Зазначені в номенклатурі податкових накладних), внаслідок не встановлення фактичного ланцюга постачання послуг, одержаних від TOB "Локплюс" (код 39915762).

Згідно Єдиного реєстру податкових накладних TOB "Локплюс" за весь період діяльності придбавало овочі, одяг, продукти харчування, інформаційно- консультаційні послуги, тощо.

Крім того, згідно Єдиного реєстру податкових накладних TOB "Локплюс" (код 39915762) взагалі не придбавало у інших суб`єктів господарювання реалізованих на користь ТОВ «ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ» послуг.

У зв`язку з вищезазначеним, перевіркою встановлено відсутність первинного постачання послуг, а також відсутність підтвердження факту реального одержання (купівлі) TOB "Локплюс" певного обсягу ідентифікованих послуг, а отже підтверджується документальне оформлення нереального руху.

В ході перевірки досліджено:

1. Протокол допиту засновника TOB "Локплюс" ОСОБА_1 , який повідомив про непричетність до фінансово-господарської діяльності даного підприємства.

2. Рух активів у процесі здійснення господарської операції. При цьому досліджено усі первинні документи та наявну податкову інформацію, та встановлено відсутність інформації щодо походження товару, тобто не встановлено наявність імпортерів та виробників в ланцюгах постачання.

3. Перевірено фізичні, технічні та технологічні можливості контрагентів у ланцюгах постачання та їх можливості щодо вчинення операцій з постачання товару: наявність персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання тощо та встановлено відсутність ресурсів та активів для здійснення господарської діяльності.

Також, у TOB "Локплюс" відсутні необхідні умови для ведення господарської діяльності, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, виробничі потужності для надання послуг TOB «ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ».

Враховуючи відсутність первинних документів по взаємовідносинах з "Локплюс" відсутність фізичних (1 особа) і технічних можливостей у "Локплюс" для вчинення задекларованих господарських операцій та відсутність придбання " Локплюс" послуг з надання споживачам тютюнової продукції групи компаній Кліента-Замовиика, реалізація якої в Україні забезпечується Клієнтом, які досягли 18-ти років, необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про Продукцію, з метою забезпечення можливості усвідомленого та компетентного вибору до моменту придбання такими споживачами Продукції відповідно до вимог Закону України "Про захист прав споживачів", згідно Договору №290715У від 29.07., перевіркою не встановлено факту реалізації послуг TOB "Локплюс " на адресу TOB «ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ»

Інформація щодо стану розрахунків та наявної заборгованості між ТОВ «ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ» з ТОВ "Мастербізнес" (код 39590905) по даним операціям по бухгалтерському обліку, а саме по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» кредиторська заборгованість станом на 30.06.2018 відсутня.

Господарські операції відображено наступними бухгалтерськими проводками: Д-т 64 К-т 631, Д-т 23 К-т 631, Д-т 90 К-т 23.

Крім того. згідно бази даних ДФС України встановлено, що ТОВ "Мастербізнес" (код 39599905). зареєстроване Києво-Святошннською адміністрацією у Київській області від 26.01.2015 №0010684.

ТОВ "Мастербізнес" знаходиться на обліку в ДПІ ГУ ДФС у Печерському районі м. Києва.

Засновник, директор, головний бухгалтер ТОВ "Мастербізнес" в одній особі - ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Статутний фонд ТОВ "Мастербізнес" - 10 00 гривень.

Податкова адреса ТОВ "Мастербізнес": 01133 м. Київ , вул. Є Коновальця. 36 кв. 10.

Основний вид діяльності ТОВ "Мастербізнес" 73.11 -рекламні агенства.

- кількість працюючих ТОВ "Мастербізнес" звіт 1-ДФ перевіряємий період не надано.

- свідоцтво платника ПДВ ТОВ "Мастербізнес" - «анульоване» з 08.02.17.(22- ненадання декларацій протягом року)

Інформація про наявність основних фондів на ТОВ "Мастербізнес" - основні фонди відсутні (підприємством не подано до ДПІ будь якої звітності що свідчить про наявність основних фондів).

Перевіркою не підтверджується джерело походження придбаних послуг (Зазначені в номенклатурі податкових накладних) внаслідок не встановлення фактичного ланцюга постачання послуг, одержаних від ТОВ "Мастербізнес".

Згідно Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ "Мастербізнес" за весь період діяльності придбавало фрукти, одяг, продукти харчування, запчастини, тощо.

Крім того, згідно Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ "Мастербізнес взагалі не придбавало у інших суб`єктів господарювання реалізованих на користь ТОВ «ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ» послуг.

У зв`язку з вищезазначеним, перевіркою встановлено відсутність первинного постачання послуг, а також відсутність підтвердження факту реального одержання (купівлі) ТОВ "Мастербізнес" певного обсягу ідентифікованих послуг, а отже підтверджується документальне оформлення нереального руху.

Перевіркою встановлено нереальність здійснення господарських операцій між ТОВ "Мастербізнес" та ТОВ«ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ».

Також, у ТОВ "Мастербізнес" відсутні необхідні умови для ведення господарської діяльності, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, виробничі потужності для надання послуг TOB «ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ».

Враховуючи відсутність первинних документів по взаємовідносинах з ТОВ "Мастербізнес", відсутність фізичних (звітність не надано) і технічних можливостей у ТОВ "Мастербізнес" для вчинення задекларованих господарських операцій, а також відсутність джерела походження реалізованих послуг TOB "Мастербізнес "(код 39599905) на адресу ТОВ«ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ» перевіркою не встановлено факту реалізації послуг TOB "Мастербізнес "(код 39599905) на адресу ТОВ«ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ».

Інформація щодо стану розрахунків та наявної заборгованості між TOB «ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ» з TOB "ЛАЙТПРОМТРЕЙД" (код 39502245) по даним операціям по бухгалтерському обліку, а саме по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» кредиторська заборгованість станом на 30.06.2018 відсутня.

Згідно бази даних ДФС України встановлено, шо TOB "ЛАЙТПРОМТРЕЙД", зареєстроване Києво-Святошинською адміністрацією у Київській області від 20.11.2014 №0010436.

TOB "ЛАЙТПРОМТРЕЙД" знаходиться на обліку в Києво - Святошинській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

Засновник, директор, головний бухгалтер TOB "ЛАЙТПРОМТРЕЙД" в одній особі ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Статутний фонд TOB "ЛАЙТПРОМТРЕЙД" (код 39502245) - 1000000 гривень.

Податкова адреса TOB "ЛАЙТПРОМТРЕЙД" (код 39502245):8150 Київська обл., м. Боярка. вул. Білогородська.19.

Основний вид діяльності TOB "ЛАЙТПРОМТРЕЙД" 46.90- неспеціалізована оптова торгівля .

- кількість працюючих TOB "ЛАЙТПРОМТРЕЙД" звіт 1-ДФ перевіряємий період не надано.

- свідоцтво платника TOB "ЛАЙТПРОМТРЕЙД" - «анульоване» з 01.09.17.(39-відсутність поставок та ненадання звітності)

Інформація про наявність основних фондів на TOB "ЛАЙТПРОМТРЕЙД" - основні фонди відсутні (підприємством не подано до ДПІ будь якої звітності що свідчить про наявність основних фондів).

Перевіркою не підтверджується джерело походження придбаних послуг (Зазначені в номенклатурі податкових накладних) внаслідок не встановлення фактичного ланцюга постачання послуг, одержаних від TOB "ЛАЙТПРОМТРЕЙД".

Згідно Єдиного реєстру податкових накладних TOB "ЛАЙТПРОМТРЕЙД" (код 39502245) за весь період діяльності придбавало фрукти, одяг, продукти харчування, запчастини, тощо.

Крім того, згідно Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ "ЛАЙТПРОМТРЕЙД" взагалі не придбавало у інших суб`єктів господарювання реалізованих на користь ТОВ «ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ» послуг.

Перевіркою встановлено нереальність здійснення господарських операцій між TOB "ЛАЙТПРОМТРЕЙД" та ТОВ «ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ».

Також, у TOB "ЛАЙТПРОМТРЕЙД" відсутні матеріальні ресурси для надання послуг TOB «ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ».

Перевіркою не підтверджено надання послуг на адресу ТОВ «ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ» від ТОВ "ЛАЙТПРОМТРЕЙД" за період взаємовідносин протягом не перевіряємого періоду, що свідчить про те, що за виконання вищезазначених послуг оформлювались лише окремі первинні документи з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій.

Враховуючи відсутність первинних документів по взаємовідносинах з TOB "ЛАЙТПРОМТРЕЙД", відсутність фізичних (звітність не надано) і технічних можливостей у TOB "ЛАЙТПРОМТРЕЙД" для вчинення задекларованих господарських операцій, а також відсутність джерела походження реалізованих послуг TOB "ЛАЙТПРОМТРЕЙД" на адресу ТОВ «ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ» перевіркою не встановлено факту реалізації послуг TOB "ЛАЙТПРОМТРЕЙД" на адресу ТОВ «ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ».

Відповідальним особам TOB «ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ» під підпис вручено запити про надання документів у зв`язку з проведенням документальної планової виїзної перевірки від 28.09.2019 №2, від 31.10.2019 №3, від 08.11.2018 №4 та надано термін для надання документів (Т.3, арк. 52-54). У встановлений термін, документів не надано, про що відповідачем складено відповідні акти про ненадання документів в повному обсязі від 01.10.2018 №1434/26-15-14-02-02, від 02.11.2018 №1615/26-15-14-02-02, від 09.11.2018 №1656/26-15-14-02-02 (Т.3, арк. 55-57).

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст. 1. п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 №168/704, де первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зі змінами та доповненнями, визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зі змінами, визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Необхідною умовою для відображення операцій у складі доходів, витрат, податкових зобов`язань та податкового кредиту є факт реалізації/придбання товарів та послуг.

Таким чином, поставка товарів для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток та податком на додану вартість мас бути фактично здійснена і підтверджена належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Згідно з п. 2 ст. З «...фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку». Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІУ (із змінами та доповненнями) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704 первинні документи (на паперових і машинозчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV (із змінами та доповненнями).

Основні методологічні засади формування бухгалтерському обліку іспитуються на затверджуваних Мінфіном стандартах (положеннях) бухгалтерського обліку.

Відповідно до постанови Верховного суду України від 27.06.2017№ 21-3418а16 висловлена правова позиція, згідно з якою первинні документи, виписані контрагентами, які не мали можливості фактично здійснювати господарські операції, у зв`язку з відсутністю майна та інших матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення операцій з купівлі-продажу або надання послуг, не можуть вважаться належно оформленими та підписаними повноваженими особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

В результаті вищевикладеного, недоведеність фактичного здійснення господарської операції ( нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця-права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг . якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій.

Судом встановлено, що за твердженням позивача вся первинна документація по взаємовідносинах позивача із спірними контрагентами була викладена, про що позивач подав відповідну заяву про злочин до правоохоронних органів 28.11.2019.

Разом з тим, Податковий кодекс України (надалі- ПК України), передбачає дії платника податків, які він повинен вчинити в таких випадках.

Зокрема, згідно п. 44.5 ст. 44 ПК України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Зокрема, згідно п. 44.6 ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

На момент проведення перевірки, на момент винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень позивач не надав доказів, що вчинив дії спрямовані на відновлення первинної документації по господарських операціях із "спірними" контрагентами, правовідносини із якими поставлені під сумнів відповідачем.

Не надано такої документації і під час розгляду справи в суді, відтак суд позбавлений можливості, за цих обставин, підтвердити реальність таких операцій та наявність підстав для відображення їх у податковому обліку.

Отже, враховуючи вищенаведені факти та враховуючи вимоги норм законодавчих актів, відсутність первинних документів, укладених між ТОВ «ФУЛЛ КОНТАКТ ЕЙДЖЕНСІ» та вищезазначеними контрагентами немає можливості підтвердити факт здійснення господарських операцій у відповідні періоди.

За таких обставин, відповідачем надано суду належні та допустимі докази, що фінансово-господарські операції між позивачем та його контрагентами не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності; докази того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин справи, у межах повноважень та у способи, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо визнання податкових повідомлень-рішень №2 від 07.12.2018, №2 від 29.03.2019 року протиправними та такими, що підлягають скасуванню, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо нарахованого податку на прибутку, то позивачем при здійсненні податкового обліку не було враховано, що якщо уніформа, яку він використовує за відповідними договорами про рекламні послуги, ще використовується позивачем у господарській діяльності, то підстави для включення її вартості в повному обсязі до витрат підприємства були відсутні. На момент відображення в обліку позивач не мав належних підстав для включення цих сум вартості уніформи до собівартості, оскільки дана уніформа продовжувала використовуватись та відображатись, як залишок на складі вартістю майже 28 млн.грн. Вказані витрати на уніформу повинні були бути відображенні саме як витрати та включені до собівартості позивачем лише після списання такої уніформи.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування правомірності своїх дій та оскаржуваного рішення виконано та доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваних рішень, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

А тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Інші доводи сторін не спростовують викладеного та не доводять протилежного.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати в цьому випадку стягненню не підлягають.

Відтак, враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Фулл Контакт Ейдженсі".

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова

Повний текст виготовлено та підписано 19.08.2019 р.