Справа № 560/1734/19
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1734/19
РІШЕННЯ

іменем України

14 серпня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області , Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, та зобов`язання вчинити ді,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом № 19/1 від 31.05.2019, в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії Головного управління ДФС у Хмельницькій області № 1038568/ від 29.12.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної; 2) визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань розгляду скарг ДФС України № 2470//2 від 14.01.2019; 3) зобов`язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 07.12.2018.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що у рішенні комісії Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 29.12.2018 №1039568/ підстави, на якій ґрунтується відмова, не зазначено. Зважаючи на наявність у ФОП ОСОБА_2 передбачених чинним законодавством документів, які свідчать про реальність проведення господарської операції між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «ТЕХНОБУД КОНСТРУКТИВ» та на те, що такі документи разом з поясненнями були надані в повному обсязі контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної № 2 від 07.12.2018 року.

Ухвалою суду від 08.07.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

24.07.2019 представниками відповідачів подано до суду відзив на позов, згідно якого просять відмовити в його задоволенні. Зокрема, підставами для прийняття оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної від 07.12.2018 №2 стали: ненадання платником податків копій документів. Так, позивачем не надано в повному обсязі первинні документи, які підтверджують факт придбання товарно-матеріальних цінностей та їх транспортування. Не вказано в поясненні та не надано документів для підтвердження транспортування товарно-матеріальних цінностей до покупця. Також не надано документи щодо підтвердження відповідності продукції, а саме сертифікати відповідності. Відсутня будь-яка інформація щодо використання праці найманих працівників, наявності транспортних засобів та складських приміщень. Позивачем до позовної заяви надано ряд документів, які не надавались до ГУ ДФС у Хмельницькій області, тому такі є недопустимими доказами у справі.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Комісії ДФС України з питань розгляду скарг №2470//2 від 14.01.2019, то рішення за скаргою платника податків на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної безпосередньо не створює будь-яких правових наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення прав платника податків, тому не є індивідуальним актом у розумінні п. 19 ч.1 ст.4 КАС України (арк. спр. 132-135).

05.08.2019 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказує, зокрема, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення нормативно-правовим актом та, відповідно, контролюючим органом конкретної підстави віднесення господарської операції чи платника податку до категорії ризикових. Вживання контролюючим органом загального посилання на пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості, як в цьому випадку, є неконкретизованим та призводить до необгрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до підстав зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Також, оскільки фактичного відвантаження товару (цегли марки М-125) на момент зупинення реєстрації ПН №2 від 07.12.2018 року та на момент направлення повідомлення №1 від 26.12.2018 та скарги від 03.01.2019, не відбувалось, була відсутня можливість надати до контролюючого органу сертифікати відповідності на товар, документи, що підтверджують факт транспортування товару, а також доручень на отримання такого товару; враховуючи зазначене, такі документи були додані до позовної заяви. Крім того, зазначає, що Критерії ризиковості платника податку, встановлені листом ДФС України, не є джерелом права (арк. спр. 141-145).

09.08.2019 до суду від представників відповідачів надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких вказують, зокрема, що Критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій визначені листом ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 (арк. спр. 156-157).

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, так і заперечень, та оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Відповідно до витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 13.08.2019, ФОП ОСОБА_4 і ТОВ «ТЕХНОБУД КОНСТРУКТИВ» мають основний вид діяльності: 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

Між ФОП ОСОБА_3 (покупець) та ТДВ «Хмельницький завод будівельних матеріалів» (продавець) 06.12.2018 укладеного договір поставки № 96/18 на поставку цегли керамічної рядової (арк. спр. 71).

На підставі рахунку на оплату №1183 від 06.12.2018 було здійснено оплату за товар (цеглу марки М-125) в сумі 255040 грн., в т.ч. ПДВ 38666,67 грн., що підтверджується платіжним дорученням №359 від 07.12.2018 (арк. спр. 72-73).

Також, між ФОП ОСОБА_3 (постачальник) та ТОВ «ТЕХНОБУД КОНСТРУКТИВ» (покупець) 09.11.2017 було укладено договір поставки матеріалів будівельного призначення №17/9/AЛ. На підставі вказаного договору виставлено рахунок на оплату №48 від 07.12.2018 на цеглу марки М-125. Попередня оплата за цеглу здійснена в сумі 255040 грн., в т.ч. 42506 грн. 67 коп. ПДВ, про що свідчить банківська виписка від 07.12.2018. Вказана господарська операція відображена в регістрах бухгалтерського обліку по рахунку 6811 за 07.12.2018 (арк. спр. 87-92).

ФОП ОСОБА_3 складено податкову накладну №2 від 07.12.2018 з обсягом постачання на суму 212533,33 грн. і 42506,666 грн. ПДВ, та направлено 21.12.2018 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (арк. спр. 63-64).

Згідно квитанції від 22.12.2018, зупинено реєстрацію податкової накладної від 07.12.2018 №2 та зазначено, що «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН (арк. спр. 64).

26.12.2018 ФОП ОСОБА_3 надіслано Повідомлення № 1 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, із наступними поясненнями: "Між ФОП ОСОБА_3 (продавець) та ТОВ «ТЕХНОБУД КОНСТРУКТИВ» був заключений (підписаний) договір поставки №17/9/AJl від 09.11.2017. Згідно рахунку на оплату №48 від 07.12.2018 була здійснена попередня оплата за товар (цегла М-125) у сумі 255040,00 грн., в т.ч. 42506,67 грн. ПДВ, банківська виписка за 07.12.2018. Також 06.12.18 укладений Договір поставки №96/18 між ФОП ОСОБА_3 та ТДВ "Хмельницький завод будівельних матеріалів", оплата здійснена зг. платіжного доручення №359 від 07.12.2018" (арк. спр. 65).

Разом з повідомленням були надіслані скановані копії наступних документів, що підтверджується контролюючим органом:

- рахунок на оплату № 48 від 07 грудня 2018 року;

- оборотно-сальдова відомість по рахунку 6811 за 7 грудня 2018 р.;

- звіт (банківська виписка) від 22.12.2018 р. за період 07.12.2018 р.;

- Договір поставки №96/18 від 06.12.2018 р.;

- Оборотно-сальдова відомість по рахунку 3711 за 7 грудня 2018 р.;

- Платіжне доручення № 359 від 07.12.2018 р.;

- Договір поставки № 17/9/АЛ від 09.11.2017 р.

Рішенням комісії ГУ ДФС у Хмельницькій області №1039568/ від 29.12.2018 відмовлено в реєстрації податкової накладної від 07.12.2018 №2.

Підставами для відмови в реєстрації ПН №2 від 07.12.2018 року зазначено ненадання платником податку копій документів, зокрема:

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойси акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи, банківські виписки з особистих рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Додатковою інформацією зазначено, що платником не надано повний пакет документів для підтвердження ПН №24 від 03.09.2018 року (арк. спр. 67).

ФОП ОСОБА_3 03.01.2019 направлено Скаргу на рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН від 29.12.2018 року № 1039568/ НОМЕР_1 , із зазначенням в інформації про причини незгоди платника податку з рішенням комісії контролюючого органу наступного: " ФОП ОСОБА_3 була здійснена попередня оплата за товар ТДВ "Хмельницький завод будівельних матеріалів", що підтверджується відповідними платіжними та бухгалтерськими документами. Товар буде отриманий вже в 2019 році по мірі необхідності та за сприятливих погодніх умов. Також ФОП ОСОБА_5 отримав від ТОВ "ТЕХНОБУД КОНСТРУКТИВ" аванс за товар, який буде відвантажений (реалізований) у 2019 році по мірі необхідності. По даній господарській операції станом на 03.01.19 здійснений тільки аванс, як отриманий від покупця, так і перерахований постачальнику. Фактичного відвантаження товару не відбувалось (арк. спр. 68).

Позивач вказує, що до скарги на підтвердження реальності операції направлено наступні додатки в електронному форматі (що контролюючим органом не заперечується):

1. на підтвердження фактів придбання платником товарів/послуг: Договір поставки №96/18 від 06.12.2018 року; рахунок на оплату №1183 від 06.12.2018 року; платіжне доручення №359 від 07.12.2018 року; ПН від 07.12.2018 року №53; картка рахунку; видаткова накладна №40 від 17.01.2019 року; ТТН №100785 від 17.01.2019 року; Акт надання послуг №41 від 17.01.2019 року; видаткова накладна №96 від 26.02.2019 року; ТТН №115230 від 26.02.2019 року; Акт надання послуг №169 від 28.02.2019 року; паспорта на товар №168 від 17.01.2019 року, №58 від 05.02.2019 року, №45 від 04.02.2019 року, № 359 від 30.01.2019 року, №368 від 26.02.2019 року, №246 від 18.02.2019 року, №138 від 11.02.2019 року (арк. спр. 19-33);

2. на підтвердження факту реалізації товару: Договір поставки будівельних матеріалів №17/9/АЛ; банківська виписка за 07.12.2018 року; картка рахунку; Акт звіряння; видаткова накладна №2 від 22.01.2019 року; довіреність №2 від 22.01.2019 року; Акт надання послуг №3 від 22.01.2019 року; видаткова накладна №11 від 28.02.2019 року; Довіреність №14 від 01.02.2019 року; Акт надання послуг №12 від 28.02.2019 року (арк. спр. 34-45).

За результатами розгляду скарги, рішенням Комісії з питань розгляду скарг ДФС України № 2470//2 від 14.01.2019 скаргу залишено без задоволення та рішення комісії ГУ ДФС у Хмельницькій області без змін. Підстава: відсутні копії документів, що підтверджують факт придбання, виготовлення, вирощування або переробки ТМЦ / чи можливість надання послуг, виконання робіт (арк. спр. 77).

Пунктом 187.1 ст.187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.201.1ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Отже, позивач на виконання правочину з ТОВ «ТЕХНОБУД КОНСТРУКТИВ» (покупець) на поставку будівельних матеріалів (цегла) отримав попередню оплату за цеглу в сумі 255040 грн., в т.ч. 42506 грн. 67 коп. ПДВ, склав податкову накладну №2 від 07.12.2018 та направив її 21.12.2018 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, що відповідно вказує на дотримання ним вищенаведених вимог ПК України.

Згідно з п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 21 лютого 2018 року №117 (далі - Порядок №117) у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Критерії ризиковості платника податку визначені у листі ДФС України від 21.03.2018 за №959/99-99-07-18.

Відповідно до п.12-13 Порядку №117, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначається, зокрема: критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку (підп. 3 п.13); пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (підп. 4 п.13).

Згідно п.14 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до п.21 Порядку №117 підставою для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є, зокрема, ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку.

Позивачем були надані комісії ГУ ДФС У Хмельницькій області пояснення та окремі документи (зокрема, договори, розрахункові документи, банківські виписки). Також позивач вказує про наявність у нього й інших документів, які в подальшому були надані ДФС України при подачі скарги на рішення комісії ГУ ДФС у Хмельницькій області, якими відмовлено у реєстрації податкової накладної.

Суд звертає увагу на те, що отримана позивачем квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної містила загальну фразу про необхідність надання пояснень та/або копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Тобто, контролюючим органом навіть не було вказано про необхідність надання виключно документів (оскільки згідно вказаного вислову "та/або" позивачу була надана можливість надання лише пояснень), при цьому пропозиція надання документів вказана без конкретизації їх переліку, та без вказівки на норму права, котра такий містить. Крім цього, ГУ ДФС у Хмельницькій області безпідставно вказує у рішенні у розділі додаткова інформація, що платником не надано повний пакет документів для підтвердження ПН №24 від 03.09.2018, так як ця накладна не має жодного відношення до позивача і рішення щодо нього.

Також контролюючий орган має конкретизувати перелік документів, необхідних для виконання покладених на нього функцій, для того, щоб платник податку чітко розумів адресовану йому вимогу. Пред`явлення контролюючим органом до платника податків загальної вимоги про надання документів без їх конкретизації та без посилання на відповідну норму права є неконкретизованою та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не будь-яких на власний розсуд. Крім цього, це виключає можливість такого органу в подальшому застосовувати до такого платника податків негативні наслідки, пов`язані із ненаданням певного документу.

Відтак, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та ТОВ «ТЕХНОБУД КОНСТРУКТИВ», та на те, що ряд таких документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, був наданий з поясненнями контролюючому органу (яким не було конкретизовано позивачу необхідність надання визначеного переліку документів), останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної, тому оскаржуване рішення Комісії Головного управління ДФС у Хмельницькій області № 1039568/ від 29.12.2018 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань розгляду скарг ДФС України № 2470//2 від 14.01.2019, суд звертає увагу на те, що комісія ДФС України з питань розгляду скарг не надала оцінку документам, наданим їй позивачем разом зі скаргою.

Платником податків було надано всі необхідні документи для реєстрації податкової накладної, відсутність яких зумовила прийняття Комісією регіонального рівня рішення про відмову у реєстрації податкової накладеної. Крім того, причина відмови в задоволенні скарги - "відсутні копії документів, що підтверджують факт придбання, виготовлення, вирощування або переробки ТМЦ/ чи можливість надання послуг, виконання робіт", є неконкретизованою, і свідчить про формальний розгляд скарги позивача, що протиправно.

Пунктом 24 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМ України від 21.02.2018, № 117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі - Порядок №117) визначено, що Комісія центрального рівня протягом семи робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів відповідно до пункту 15 цього Порядку, але не раніше отриманого рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі комісії регіонального рівня, може прийняти інше рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. Прийняте комісією центрального рівня рішення реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу, а рішення Комісії регіонального рівня скасовується.

Згідно п.27 Порядку №117, рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 18 Порядку розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого постановою КМ України від 21.02.2018, № 117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі -Порядок) визначено, що рішення комісії ДФС з питань розгляду скарг не підлягає подальшому адміністративному оскарженню та може бути оскаржене в судовому порядку.

Отже, оскаржуване рішення Комісії з питань розгляду скарг ДФС України № 2470//2 від 14.01.2019 може бути оскаржене тільки в судовому порядку, відповідно до вимог п.18 Порядку № 117, воно порушує права позивача, тому є протиправним, і, відповідно, підлягає скасуванню.

Доводи відповідача про те, що оскаржуване рішення Комісії з питань розгляду скарг ДФС України не є індивідуальним актом у розумінні п.19 ч.1 ст.4 КАС України, є помилковими, оскільки позивач, надавши ДФС України усі документи, які стали підставою для відмови у реєстрації податкової накладної, мав обґрунтовані сподівання про прийняття відповідачем рішення про реєстрацію податкової накладної, оскільки це віднесено до його повноважень. Тому оскаржуване рішення безпосередньо стосується прав та інтересів позивача. Крім цього, законодавство чітко передбачає можливість оскарження такого рішення в судовому порядку, тому доводи про те, що таку вимогу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, є безпідставними.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДФС України зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.28 Порядку №117 податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання такої події, як, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з п.19-20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. №3341) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, законодавством не передбачено іншого належного способу захисту порушеного права у спірних правовідносинах, ніж зобов`язання ДФС України зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позивачем способу захисту права, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням встановлених обставин у справі, що підтверджено доказами, які перевірено судом.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено 3500 грн. судового збору за подання позовної заяви із 2-ма вимогами немайнового характеру, по одній до кожного з відповідачів. Тому такі витрати слід присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів, а саме по 1750 грн. з кожного з них.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у Хмельницькій області №1039568/ від 29.12.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань розгляду скарг ДФС України № 2470//2 від 14.01.2019.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 07.12.2018, складену фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1750 (одна тисяча сімсот п`ятдесят) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1750 (одна тисяча сімсот п`ятдесят) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 14 серпня 2019 року

Позивач:Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідачі:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м.Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 39492190) Державна фіскальна служба України (Львівська площа, 8, м.Київ,04655 , код ЄДРПОУ - 39292197)

Головуючий суддя А.І. Петричкович