Справа № 347/984/19
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/7827/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 08 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Мамаївського Богдана Ігоровича про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Крилюк М.І.,

час ухвалення рішення: 11:27:57,

місце ухвалення рішення - м. Косів,

дата складання повного тексту рішення не вказана,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із позовом до інспектора взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Ченівецькій області Мамаївського Богдана Ігоровича, в якому оскаржив постанову про накладення адміністративного стягнення серії НК № 403447 від 24.04.2019 року, якою його визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 08 липня 2019 року в позові відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що відповідач за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю оцінив докази та факт вчинення позивачем правопорушення, розглянув справу про адміністративне правопорушення, та виніс правомірно постанову за ч.1 ст. 122 КУпАП, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Разом з тим, позивач, як вказує суд першої інстанції, обґрунтовуючи свою позицію, не спростовує факт вчинення правопорушення, а зазначає про порушення порядку розгляду адміністративної справи відповідачем.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким скасувати постанову серії НК № 403447 від 24.04.2019 року про накладення адміністративного стягнення, закрити провадження у справі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідачем не наведено вмотивованого обґрунтування, а також не надано доказів для прийняття оскаржуваного рішення. Також позивач вказує, що не відмовлявся від підписання постанови, адже йому сказали на складення такої не чекати, бо вона буде надіслана поштою.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 24.04.2019 року інспектором взводу № 2 роти № 4 БУПП в Чернівецькій області Мамаївським Б.І. винесено постанову серії НК № 403447 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за порушення вимог ч.1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 255 грн.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що не відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною першою статті 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з статтею 31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як видно з наявної в матеріалах справи постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії НК № 403447 від 24.04.2019 року, така не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фіксацію вчинення правопорушення, не зважаючи на встановлений частиною 3 ст. 283 КУпАП обов`язок зазначати у постанові такі відомості.

Незазначення інформації про технічний засіб, на який була зафіксована подія правопорушення, свідчить про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №428/2769/17 та від 26.04.2018 у справі №202/2862/17 (2-а/202/143/2017).

Також судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення взято до уваги лише відомості, вказані в постанові про адміністративне правопорушення, наявній в матеріалах справи.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що сам по собі опис в оскарженій постанові складу адміністративного правопорушення не може бути належним доказом скоєння особою такого порушення, оскільки така постанова за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує власне фіксування цього правопорушення.

Також колегія суддів бере до уваги той факт, що вимірювання швидкості руху автомобілів, які здійснюються працівниками патрульної поліції, можливе лише з використанням лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI 20/20 TruCAM, який у випадку спірних правовідносин використано не було, а отже неможливо встановити чи мало місце перевищення водієм швидкості дорожнього руху.

Колегія суддів зазначає, що будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, відповідачем не надано.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 08 липня 2019 року у справі № 347/984/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 403447 від 24 квітня 2019 р., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 14.08.2019 р.