Справа № 200/7110/19-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2019 р. Справа№200/7110/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Буряк І.В.,

секретаря судового засідання Соколової С.О.,

за участю:

представника позивача: Яковлєва А.С.

представник відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Головного управління ДФС у Донецькій області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення з платника податків податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ

Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (надалі - позивач, ГУ ДФС у Донецькій області) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до фізичної особи ОСОБА_1 (надалі відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення з фізичної особи податкового боргу у загальному розмірі 144 189,39 грн., а саме:

- 132 862, 09 грн., податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування;

- 170,00 грн. донараховано за податковим повідомленням-рішенням форми «ПС» від 27.11.2018 № ;

- 29,63 грн. - пеня нарахована відповідно до ст. 129 ПК України, за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобов`язань.

- 11 127, 67 грн. військовий збір нараховано платником самостійно згідно податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 (вх. 5273 від 03.05.2018)

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що відповідачем не сплачено податковий борг у розмірі, що раніше не був заявлений до суду, у загальній сумі 144 189,39 грн. Вказаний податковий борг є узгодженим, проте самостійно не погашений. Відповідачу, в порядку та у строки передбачені ПК України, направлена податкова вимога, проте податковий борг фізичною особою у визначені строки не сплачено, що є підставою для звернення до суду із відповідним позовом.

06 червня 2019 року та 09 липня 2019 року (повторно) судом направлено судовий запит в порядку ч. 3 ст. 171 КАС України про надання відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1

17 липня 2019 року на адресу суду надійшла відповідь Лівобережного відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб на запит від 09.07.2019 про те, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 20.06.2008 по теперішній час.

У судовому засіданні від 13 серпня 2019 року представниця позивача позовні вимоги підтримала, надавши пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Поштова кореспонденція, яка направлялась відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, повернулась на адресу суду з причин «адресат відсутній» трек-номер поштового відправлення 217.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 127 КАС України, часом вручення повістки вважається: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи викладене суд вважає, що ним вчиненні всі можливі дії для повідомлення відповідача про час та дату судового засідання у справі. Відповідно ст. 205 КАС України та враховуючи думку представниці позивача, суд вважає за можливе розгляд справи здійснювати за відсутності відповідача.

Суд, заслухавши надані пояснення представниці позивача, перевіривши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини у справі.

Фізична особа ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за податковою адресою: АДРЕСА_1 .

У фізичної особи ОСОБА_1 рахується податковий борг у розмірі 144 189,39 грн., який виник з наступних підстав:

Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код бюджетної класифікації 11010500) в розмірі 133 061,72 грн., з яких:

132 862,09 грн. борг виник 31.07.2018 - нараховано платником самостійно, згідно податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 (вх.№ 5273 від 03.05.2018)

170 грн. борг виник 07.12.2018 у зв`язку із набуттям статусу узгодженого податковим повідомленням-рішенням форми «ПС» від 27.11.2018 № . Вказане податкове повідомлення рішення прийняте на підставі акта від 22.11.2018 № 6788/05-99-46-10/ «Про результати камеральної перевірки щодо дотримання вимог діючого законодавства з питання своєчасності подання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2017 рік громадянина ОСОБА_1 .

Даний акт вручено платнику під підпис 22.11.2018, податкове повідомленням-рішенням форми «ПС» від 27.11.2018 № вручено під підпис 27.11.2018, про що свідчать відповідні підписи на акті перевірки від 22.11.2018 № 6788/05-99-46-10/ та податковому повідомленні-рішенні форми «ПС» від 27.11.2018 № .

29,63 грн. пеня, нарахована відповідно до ст.129 ПК України, за несвоєчасну сплату самостійно узгодженого податкового зобов`язання, що відображено в ІКП платника за кодом класифікації 11010500 (податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування)

Військовий збір (код бюджетної класифікації 11011000) в розмірі 11 127,67 грн. - борг виник 31.07.2018, нараховано платником самостійно, згідно податкової декларації про майновий стан та доходи за 2017 рік (вх.№ 5273 від 03.05.2018).

У зв`язку із несплатою фізичною особою ОСОБА_1 узгоджених сум податкових зобов`язань, ГУ ДФС у Донецькій області сформовано податкову вимогу «Ф» від 01.08.2018 №. 394952-46, яка направлена на податкову адресу боржника 17.01.2019 року, про що свідчить фіскальний чек та отримана особисто ОСОБА_1 08.02.2019, про що свідчить зворотнє повідомлення про отримання поштового відправлення №007

В матеріалах справи також наявна податкова декларація ОСОБА_1 за звітний (податковий) період 2017 рік «Про майновий стан і доходи» вх.№ 5237 від 03.05.2018.

На день розгляду справи сума податкового боргу відповідачем не погашена, що підтверджується ІКП платника.

Надані позивачем письмові докази, перелічені вище, досліджені судом у порядку ст. 211 КАС України.

Правова позиція суду обґрунтована таким.

Відповідно до статті 67 Конституції України та підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункту 36.1 статті 36 ПК України на відповідача покладений обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пунктом 6.1 статті 6 ПК України визначено, що податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до нього Кодексу.

Грошове зобов`язання платника податків відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно п. 46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 49.1 ст. 49 ПК України встановлено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 179.7 ст. 179 ПК України передбачено, що фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Таким чином, граничним строком сплати самостійного узгодженого зобов`язання, визначеного ОСОБА_1 за результатами річного декларування за 2017 рік є 31.07.2018.

Станом на 01.08.2018 платником самостійно визначене податкове зобов`язання не погашено та набуло статусу податкового боргу.

Відповідно до п.57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

За змістом п. 56.18. ст. 56 ПК України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. (абз.4 п. 56.18. ст. 56 ПК України).

У ході розгляду справи доказів оскарження та скасування податкового повідомлення-рішення форми «ПС» від 27.11.2018 № не встановлено.

Статтею 42 ПК України встановлено порядок листування з платником податків.

Відповідно до п. 42.1. ст. 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Згідно з п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення форми «ПС» від 27.11.2018 № та податкова вимога форми «Ф» від 01.08.2018 № 394952-46 направлені відповідачу з дотримання вказаних вище положень ПК України.

Відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

Сума нарахованої податковим органом пені складає 29,63 грн.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пункт 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пункт 59.3 ст. 59 ПК України Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

59.4. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як вже зазначалось на виконання вимог п. 59.1 ст. 59 ПК України контролюючим органом з метою погашення податкового боргу на адресу відповідача було направлено податкову вимогу форми «Ф» від 01.08.2018 №394952-46, як встановлено судом вручена відповідачу у належний строк та спосіб, проте останнім виконана не була.

Станом на день розгляду справи суду не надано доказів погашення відповідачем в добровільному порядку податкового боргу, що є предметом даного позову.

Відповідно до п.п. 20.1.28 та 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право стягувати з банків та інших фінансових установ пеню за несвоєчасне виконання ними рішень суду та доручень платників податків про сплату податків, зборів, платежів; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3 ст.95 ПК України). Згідно пункту 95.4 статті 95 ПК України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Відтак, виходячи з вимог ст. 95 ПК України, податкова заборгованість платників податків стягується контролюючим органом на підставі рішення суду шляхом: стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та за рахунок реалізації майна платника податків, що перебуває у податковій заставі; стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків. При цьому, право на звернення з позовом про стягнення податкового боргу з платника податків виникає у контролюючого органу через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Податкова вимога форми «Ф» від 01.08.2018 № 394952-46 отримана відповідачем 08.02.2019.

Таким чином, враховуючи наявність у відповідача податкового боргу, підтвердженого наданими позивачем доказами, та у зв`язку з закінченням шістдесятиденного строку з дня надіслання відповідачу податкової вимоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно вимог ч. 2 ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, ) до фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення з платника податків податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) податковий борг в розмірі 144 189,39 грн., а саме:133 061,72 грн. - податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код бюджетної класифікації 11010500) (р/р 5054, код класифікації доходів бюджету: 11010500, отримувач: Маріуп. УК /Лівобережний р-н/ 11010500, банк отримувача: Казначейство України (ЄАП), МФО 899998, ) та 11 127,67 грн. - військовий збір (код бюджетної класифікації 11011000) (р/р 5054, код класифікації доходів бюджету: 11011000, отримувач Маріуп. УК /Лівобережний р-н/ 11011000, банк отримувача: Казначейство України (ЄАП), МФО 899998, ).

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті, вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 13 серпня 2019 року, повний текст рішення виготовлений 16 серпня 2019 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Буряк