Справа № 817/1050/18
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2019-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
16 серпня 2019 року м. Рівне №817/1050/18
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дорошенко Н.О., розглянувши заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору з питань забезпечення адміністративного позову у справі за позовом
ОСОБА_1 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_7 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_8 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_9 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_10 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_11 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_12 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_13 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Житлово-комунальне підприємство "Сонячне" третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Сігірія" третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_14 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_15 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_16 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_17 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_18 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_19 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_20 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_21 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_22 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_23
до Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Рівненської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Рівненської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради
про визнання рішень протиправними, зобов`язання вчинити дії,
15.08.2019 третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 звернувся до адміністративного суду із заявою про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, Виконавчого комітету Рівненської міської ради про: визнання рішення Рівненської міської ради №3303 від 11.03.2010, №3701 від 29.06.2010, №2873 від 02.04.2013 та рішення Виконавчого комітету Рівненської міської ради №44 від 12.04.2016 протиправними, такими, що не відповідають Конституції і Законам України та не чинними повністю,
В заяві про забезпечення позову ОСОБА_2 просив суд зупинити дію рішень Рівненської міської ради №3303 від 11.03.2010 і №3701 від 29.06.2010 в частині формування земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 , які є предметом оскарження в адміністративній справі.
В обґрунтування заяви ОСОБА_2 вказав, що йому стало відомо, що для поділу існуючої земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 відповідачами та третьою особою на їх стороні - Управлінням капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради вживаються дії щодо отримання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо поділу та об`єднання вільної від забудови земельної ділянки на АДРЕСА_2 Соборній, 450. Проект відповідного рішення Рівненської міської ради вже розглядався на сесії у липні цього року, проте був відкладений розгляд на наступну сесію.
ОСОБА_2 вважає, що в разі прийняття рішення міською радою буде штучно істотно ускладнено ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду, оскільки замість існуючої земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 з`явиться дві інші земельні ділянки з різними кадастровими номерами, які затвердяться новими рішеннями відповідачів.
На думку ОСОБА_2 очевидними є ознаки протиправності дій суб`єкта владних повноважень, оскільки вживаючи дії по її поділу, відповідачі намагаються діяти на підставі ніби-то законно існуючої земельної ділянки у межах, вказаних в Держгеокадастрі. Вважає, що в разі задоволення позову, вжиті дії по поділу існуючої земельної ділянки істотно ускладнять виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення порушених, оспорюваних прав і інтересів позивача понад встановлені строки. На думку заявника, проведення судової земельно-технічної експертизи по справі після виключення земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 з Держгеокадастру буде значно ускладнено, або взагалі не можливо.
Також заявник вважає, що оскільки предметом позовних вимог у справі є рішення Рівненської міської ради №3303 від 11.03.2010 і №3701 від 29.06.2010 саме з питань формування земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 , вважає за необхідне клопотати про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії зазначених рішень суб`єкта владних повноважень, які є предметом оскарження в цій адміністративній справі.
Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Провадження у справі зупинено до одержання Рівненським окружним адміністративним судом результатів судової експертизи.
Учасниками справи ухвала суду від 19.03.2019 в частині зупинення провадження у справі не оскаржувалась.
Матеріали судової справи надіслано до експертної установи.
Таким чином, станом на дату отримання судом заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову адміністративна справа №817/1050/18 знаходиться у Волинському відділенні Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз згідно з ухвалою суду від 19.03.2019. Підстави для поновлення провадження у справі відповідно до ч.1 ст.237 КАС України на даний час відсутні, оскільки не усунені обставини, що викликали його зупинення.
Суд зауважує, що процесуальний закон не регламентує процедуру розгляду судом заяв про забезпечення позову в разі перебування матеріалів судової справи в експертній установі для проведення судової експертизи на підставі судового рішення, яке набрало законної сили.
Відповідно до ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
Відтак, при вирішенні заяви про забезпечення позову у строк, встановлений процесуальним законом, суд виходить з загальних засад інституту забезпечення позову та визначених законом підстав для його застосування.
За приписами частин першої, другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Враховуючи процесуальну можливість подання заяви про забезпечення позову та її судового розгляду до пред`явлення позову, тобто за відсутності судової справи, суд вважає можливим розглянути заяву про забезпечення позову та документи, надані на її обґрунтування, в разі відсутності судової справи, яка знаходиться в експертній установі для проведення судової експертизи.
За правилами частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем (заявником) на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Оцінюючи обґрунтованість доводів третьої особи, яка заявляє самостійні вимог щодо предмета спору про необхідність забезпечення позову, суд враховує таке.
Відповідно до вказаного судового рішення, 12.04.2018 позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, у якій просив суд зупинити дію нормативно-правових актів: рішення Рівненської міської ради №3303 від 11.03.2010, №3701 від 29.06.2010, №2873 від 02 квітня 2013 року та рішення Виконавчого комітету Рівненської міської ради №44 від 12 квітня 2016 року та заборони вчиняти будь-які дії по забудові і підготовці до забудови на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_2 у м. Рівне.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 13.04.2019 задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено повністю. Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 13.04.2018 у справі №817/1050/18 встановлено, зокрема, таке:
"З наданих позивачем доказів судом встановлено, що рішенням Рівненської міської ради від 11.03.2010 №3303 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_3 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 9548,00 м.кв. на АДРЕСА_3 для надання в оренду на десять років Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради (далі УКБ Виконавчого комітету Рівненської міської ради) для будівництва та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими торговими приміщеннями, відвівши цю ділянку за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови Рівненської міської ради.
Відповідно до рішення Рівненської міської ради від 29.06.2010 №3701 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_3 , УКБ Виконавчого комітету Рівненської міської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими торговими приміщеннями та передано УКБ Виконавчого комітету Рівненської міської ради в оренду на десять років земельну ділянку площею 9548,00 м.кв. на АДРЕСА_4 . Соборній, АДРЕСА_3 Рівному з числа земель запасу житлової та громадської забудови Рівненської міської ради для будівництва та обслуговування житлового буднику з вбудовано-прибудованими торговими приміщеннями і з правом укладання договору суборенди".
Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року про забезпечення адміністративного позову у справі №817/1050/18 скасовано та в задоволенні заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 відмовлено. Постанова набрала законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Таким чином, фактичні обставини справи, встановлені за результатами розгляду заяв позивача та третьої особи з самостійними вимогами про забезпечення позову рішеннями суду першої та апеляційної інстанції у даній справі, свідчать про те, що спірні рішення Рівненської міської ради №3303 від 11.03.2010 та №3701 від 29.06.2010 є реалізованими, оскільки земельна ділянка площею 0,9548 га, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , була сформована та зареєстрована в Державному земельному кадастрі за номером НОМЕР_2 .
Отже, запропонований позивачем спосіб забезпечення позову шляхом зупинення вказаних рішень Рівненської міської ради № 3303 від 11.03.2010 та № 3701 від 29.06.2010 в частині формування земельної ділянки, є необґрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи.
Окрім цього, заявником не наведено жодних доводів та аргументів, що невжиття запропонованих ним заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача та третіх осіб, за захистом яких вони звернулись до суду.
Зі змісту заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову від 15.08.2019 слідує, що її подання зумовлене тим, що для поділу існуючої земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 відповідачами та третьою особою на їх стороні - Управлінням капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради вживаються дії щодо отримання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо поділу та об`єднання вільної від забудови земельної ділянки на АДРЕСА_3 .
1) земельна ділянка № НОМЕР_3 площею 9 378 м2;
2) земельна ділянка № 2 площею 170 м2.
Відповідно до п.2 проекту рішення міської ради, розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки слід провести згідно з вимогами чинного законодавства.
Згідно з оприлюдненим на офіційному веб-сайті Рівненської міської ради рішенням Рівненської міської ради №6231 від 25.07.2019 відкладено для додаткового вивчення питання "Про надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо поділу та об`єднання вільної від забудови земельної ділянки на АДРЕСА_4 . Соборній, 450" (вх. № 815 від 26.04.2019).
Таким чином, суд вважає безпідставними та необґрунтованими доводи третьої особи про очевидність ознак протиправності дій відповідачів - суб`єктів владних повноважень щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 .
Вказане, в свою чергу, не може в повній мірі свідчити про ймовірне порушення в майбутньому прав та інтересів позивача або третіх осіб внаслідок поділу земельної ділянки та/або об`єднання земельної ділянки згідно з вимогами чинного законодавства.
При цьому, жодних доказів в обґрунтування порушень прав та інтересів третьої особи та мешканців будинку можливим прийняттям в майбутньому Рівненською міською радою рішення за наслідками розгляду вказаного вище проекту заявником не надано, а судом не встановлено.
На думку суду, фактичне відкладення Рівненською міською радою для додаткового вивчення питання про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо поділу та об`єднання вільної від забудови земельної ділянки на АДРЕСА_3 , свідчить на користь того, що Рівненська міська рада, яка є відповідачем в даній справі та достеменно обізнана з обставинами справи, має намір вирішити вищевказане питання у відповідності до вимог чинного законодавства.
Суд зауважує, що подана ОСОБА_2 заява не містить належних обґрунтувань того, що очевидними є ознаки протиправності оскаржуваних рішень, порушення прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, такими рішеннями. До заяви не надано будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що забезпечення позову є не тільки гарантією виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, а й засобом запобігання порушення прав.
У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
Натомість, запропоновані заявником заходи забезпечення позову шляхом зупинення оскаржених рішень органу місцевого самоврядування, які вже спричинили виникнення правових наслідків у вигляді формування та державної реєстрації земельної ділянки, не дають жодних підстав для висновку про ефективність впливу таких засобів на виконання судового рішення в майбутньому та на встановлення механізму відновлення порушеного права.
Суд наголошує, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав, передбачених ч.2 ст. 150 КАС України.
За наслідками розгляду заяви про забезпечення позову, оцінки доводів та аргументів заявника та наданих ним доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, оскільки відсутні належні та допустимі докази, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду; а також відсутні докази очевидних ознак протиправності поведінки відповідачів у спірних правовідносинах.
За таких обставин, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В задоволенні заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повна ухвала складена 16 серпня 2019 року.

Суддя Дорошенко Н.О.