Справа № 240/1477/19
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/1477/19

Головуючий у 1-й інстанції: Попова О.Г.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

07 серпня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Франовської К.С. Мацького Є.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Колісниченко Ю.В.,

представника позивача: Середницької-Короп С.Ю.,

представника відповідача: Ільчика О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язання здійснити виплату одноразової грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В :
в лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій Міністерства оборони України щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги; зобов`язання відповідача здійснити виплату одноразової грошової допомоги, згідно із Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови КМУ №975 від 25.12.2013 у розмірі 400 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності І групи, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року позов задоволено частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що відповідно до чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства право на отриманя одноразової грошової допомоги у разі встановлення вищої групи інвалідності обмежено дворічним строком.

Відзив позивача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач брав участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитериростичної операції с. Піски, с. Водяне, с. Опитне, с. Орловка, м. Авдіївка, м. Костянтинівка Донецької області в період з 01.12.2014 по 24.12.2014, про що свідчить довідка №1128 від 16 липня 2015 року (а.с.17).

Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у військовослужбовця №1325 від 16 травня 2018 року встановлено, що поранення (контузія) і захворювання ОСОБА_1 , так, пов`язані із захистом Батьківщини (а.с.16).

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА №206475 від 17.06.2015 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності з 17.05.2015 до 01.07.2018, причиною інвалідності зазначено захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби (а.с.14).

Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААБ №101159 від 20.07.2018 позивачу встановлено І групу "Б" інвалідності з 14.06.2018 довічно, причиною інвалідності зазначено захворювання пов`язане із захистом Батьківщини (а.с.15).

Позивач звернувся до Міністерства оборони України через Житомирській обласний військовий комісаріат щодо виплати одноразової грошової.

Згідно з рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, викладеного в протоколі №104 від 26.10.2018 відмовлено позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги через відсутність правових підстав для виплати, у зв`язку з тим, що групу інвалідності позивачу змінено понад дворічний термін. Крім того, зазначено, що у зв`язку з установленням позивачу ІІ групи інвалідності йому виплачено допомогу в сумі 243 600,00 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що норма Закону України від 6 грудня 2016 року №1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яка набрала чинності 1 січня 2017 року, на спірні правовідносини не поширюється.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII в редакції, чинній на момент встановлення позивачу І групи інвалідності).

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з п.5 ч.2 ст.16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби;

Відповідно до ч.4 ст.16-3 Закону №2011-ХІІ якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Ч.4 статті 16-3 доповнено абзацом другим згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 1774-VIII від 06.12.2016, який набрав законної сили з 01 січня 2017 року.

Згідно з ч.9 ст.16-3 Закону №2011-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст), визначено Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі - Порядок №975).

Абзацом 3 п. 3 Порядку №975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п.8 Порядку №975 якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.

П.8 Порядку №975 доповнено вказаним абзацом згідно з Постановою КМ № 335 від 18.05.2017 року, застосовується з 1 січня 2017 року.

З матеріалів справи судом встановлено, що після первинного медичного огляду позивачу встановлено II групу інвалідності з 17.05.2015 року.

Одноразова грошова допомога у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності виплачена позивачу у сумі 243 600 грн.

Після повторного медичного огляду позивачу встановлено I групу інвалідності з 20.07.2018 року.

Норма Порядку №975 пов`язує виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності з датою, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з позовними вимогами ОСОБА_1 просить зобов`язати відповідача здійснити йому виплату допомоги у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, тобто, в контексті спірних правовідносин - станом на 01 січня 2018 року згідно з ч.4 ст.16-2 Закону №2011-ХІІ в редакції станом на момент встановлення позивачу І групи інвалідності.

Водночас, відповідно до ст.16-2 Закону №2011-ХІІ в редакції, яка діяла до 01 січня 2017 року, одноразова грошова допомога у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи визначалась у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Враховуючи дату встановлення позивачу І групи інвалідності та заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що до спірних правовідносин не застосовуються положення абз.2 ч.4 ст.16-3 Закону №2011-ХІІ, чинного з 01 січня 2017 року, але при цьому позивач має право на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі станом на 01 січня року, в якому позивачу встановлено інвалідність І групи.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у справі №332/1417/17(2-а/332/64/17) від 20 травня 2019 року колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, в контексті застосування до спірних правовідносин положень Закону № 1774-VIII, дійшла висновку про те, що право на отримання одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язане з датою встановлення інвалідності та, відповідно, визначається положенням законодавства, яке було чинним саме на той момент, та встановлювало, зокрема, порядок отримання та розмір такої допомоги.

Таким чином, до спірних правовідносин слід застосовувати положення законодавства, чинного на момент встановлення позивачу I групи інвалідності, тобто станом на 14.06.2018 року.

Отже, станом на 14.06.2018 року до спірних правовідносин підлягають застосуванню, зокрема, положення абз. 2 ч.4 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ та абз.2 п.8 Порядку №975.

З урахуванням наведеного, оскільки матеріалами справи підтверджується, що з дати первинного встановлення ОСОБА_1 інвалідності до встановлення вищої групи інвалідності пройшло більше, ніж 3 роки та 2 місяці, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги відповідача щодо застосування до спірних правовідносин абз.2 ч.4 ст.16-3 Закону №2011-ХІІ та абз.2 п.8 Порядку №975.

Таким чином, оскільки вища група інвалідності встановлена позивачу понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності, то з урахуванням положень абз.2 ч.4 ст.16-3 Закону №2011-ХІІ та абз.2 п.8 Порядку №975 відповідач дійшов обґрунтованого висновку про відмову ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням I групи інвалідності з 14.06.2018 року.

З урахуванням наведеного вище доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю підтверджуються встановленими у справі обставинами.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Висновки суду першої інстанції по суті спору не відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерство оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язання здійснити виплату одноразової грошової допомоги скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 15 серпня 2019 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Франовська К.С. Мацький Є.М.