Справа № 640/15094/19
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 серпня 2019 року м. Київ № 640/15094/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
до Національного банку України
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

08.08.2019 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, код ЄДР: 00032106), в якому просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо виконання передбачених (встановлених) законодавством України обов`язків (повноважень і функцій) валютного контролю та бездіяльності щодо забезпечення Національним банком України виконання Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», як уповноваженим банком функцій валютного контролю стосовно валютної операції з укладання та практичного виконання положень валютного (в доларах США) кредитного договору № 08-038/468к від 05.12.2005. укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та громадянкою України ОСОБА_1 в частині встановлених в п. 1.2 цього договору цілей надання кредиту в іноземній валюті;

2) зобов`язати Національний банк України шляхом застосування передбачених чинним законодавством заходів впливу на комерційні банки надати ПАТ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_1 строк два місяці для приведення валютного кредитного договору № 08-038/468к від 05.12.2005 в частині встановлених цим договором цілей надання кредиту в іноземній валюті у відповідність вимогам Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.021993 № 15-93, зокрема, викласти п. 1.2 зазначеного кредитного договору в редакції, що «кредит надається позичальнику на наступні цілі: придбання національної валюти України гривні по ціні (за курсом) 505 гривень 00 копійок за 100 доларів США на загальну суму 265125,00 грн. для придбання нерухомого майна, яким є трикінатна квартира загальною площею 58,60 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 »;

3) зобов`язати Національний банк України після спливу двомісячного строку (у разі не приведення протягом двох місяців щ дня набрання рішенням суду законної сили ПАТ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_1 кредитного договору № 08-038/468к від 05.12.2005 в частині встановлених договором цілей надання кредиту в іноземній валюті у відповідність вимогам Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.021993 № 15-93) у місячний строк звернутися до відповідного цивільного суду з позовом про визнання кредитного договору № 08-038/468к від 05.12.2005 недійсним на підставі ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України: недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України про те, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його маральним засадам.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями вказану адміністративну справу 12.08.2019 розподілено на суддю ОАС м. Києва Кармазіна О.А.

13.08.2019 дану адміністративну справу передано судді.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

В порушення вимог вказаної норми позовна заява не містить поштового індексу, номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти та реєстраційного номеру облікової картки ОСОБА_1 .

Також позовна заява не містить ідентифікаційного коду ПАТ «Укрсоцбанк» в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України та офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти ПАТ «Укрсоцбанк».

Крім того, згідно з п. 4, п. 5 та п. 9 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. У справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Натомість, під викладом обставин розуміється обґрунтування порушених прав та інтересів позивача оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача.

В той же час зміст позовної заяви не містить викладу обставин та нормативного-правового обґрунтування позивача відносно того, якими самими рішеннями, діями чи бездіяльністю Національного банку України порушено права, свободи чи інтереси позивача.

Позивач у позовній заяві також не зазначає, які саме норми законодавства України порушено відповідачем по відношенню до позивача.

Більш того, у прохальній частині позовної заяви позивач просить суд, зокрема, визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо виконання передбачених (встановлених) законодавством України обов`язків (повноважень і функцій) валютного контролю та бездіяльності щодо забезпечення Національним банком України виконання Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», як уповноваженим банком функцій валютного контролю стосовно валютної операції з укладання та практичного виконання положень валютного (в доларах США) кредитного договору № 08-038/468к від 05.12.2005 між ПАТ «Укрсоцбанк» та громадянином України ОСОБА_1 в частині встановлених в п. 1.2 цього договору цілей надання кредиту в іноземній валюті та зобов`язати Національний банк України шляхом застосування передбачених чинним законодавством заходів впливу на комерційні банки.

В той же час у прохальній частині позовної заяви позивач не конкретизує, які саме вимоги законодавства України своєю бездіяльністю порушено відповідачем щодо контролю Національним банком України виконання Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» вимог з укладання та практичного виконання положень валютного (в доларах США) кредитного договору № 08-038/468к від 05.12.2005.

Також позовна заява не містить викладу обставин та обґрунтування вимоги позивача щодо зобов`язання Національний банк України після спливу двомісячного строку (у разі не приведення протягом двох місяців щ дня набрання рішенням суду законної сили ПАТ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_1 кредитного договору № 08-038/468к від 05.12.2005 в частині встановлених договором цілей надання кредиту в іноземній валюті у відповідність вимогам Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.021993 № 15-93) у місячний строк звернутися до відповідного цивільного суду з позовом про визнання кредитного договору № 08-038/468к від 05.12.2005 недійсним на підставі ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України: недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України про те, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його маральним засадам.

Відтак, позовну заяву необхідно позивачу привести у відповідність до вимог п. 4, п. 5 та п. 9 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Позовна заява також не містить власного письмового підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, чим порушено вимог п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Згідно з ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В порушення вимог вказаної норми позивачем не надано доказів виконання кредитного договору, а саме доказів придбання нерухомого майна, іпотечний договір та інші.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, на підтвердження сплати судового збору позивачем надано квитанцію, якою сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Разом з тим, з прохальної частини позовної заяви видно, що позивачем заявлено 3 (три) вимоги немайнового характеру.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до норм Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», установлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 01.01.2019 - 1921,00 грн.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2 305,20 грн. (768,40 грн.*3 немайнові вимоги).

Між тим, зважаючи на те, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., тобто позивачем сплачено судовий збір лише за одну вимогу немайнового характеру, позивачу слід доплатити судовий збір у розмірі 1536,80 грн. за інші 2 (дві) вимоги немайнового характеру.

Крім того, згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як видно з матеріалів позовної заяви кредитний договір № 08-038/468к був укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 05.12.2005.

Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 № 15-93 був чинний з 19.02.1993 по 07.02.2019.

Тобто, на момент укладення кредитного договору між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 (05.12.2005) Декрет був чинний.

Натомість до суду позивач звернулася лише 08.08.2019, тобто поза межами шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого ч. 2 ст. 122 КАС України.

При цьому, заяви про поновлення пропущеного строку звернення з адміністративним позовом до суду позовна заява не містить, а також доказів на підтвердження поважності таких причин суду не надано.

Посилання позивача у позовній заяві на ст. 264 Цивільного кодексу України щодо переривання позовної давності суд вважає помилковим, оскільки вказана стаття застосовується в цивільному праві, натомість строки звернення до суду у адміністративній юрисдикції регулюються ст. 122 КАС України.

Також, завданням адміністративного судочинства, згідно ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Згідно з п.п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

При цьому, п. 7 ст. 4 КАС України передбачено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суд зазначає, що виклад обставин та зміст позовних вимог зводиться до незгоди позивача з п. 1.2 кредитного договору № 08-038/468к від 05.12.2005, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 та як наслідок просить суд зобов`язати Національний банк України внести зміни у кредитний договір.

Із викладеного випливає, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» існує спір щодо умов кредитного договору № 08-038/468к від 05.12.2005.

В той же час, суд зазначає, що зміст позовної заяви не містить викладу обставин про порушення Національним банком України прав, свобод чи інтересів позивача саме як суб`єктом владних повноважень у сфері публічно-владних управлінських функцій.

Відтак позивачу необхідно обґрунтувати належність вказаного спору до юрисдикція адміністративних судів.

Крім того, положеннями ст. 94 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Аналогічні положення визначені Національним стандартом України «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003., що затверджений Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55.

Так, пункт 5.27 даного стандарту визначає, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту.

Як видно з доданих до позовної заяви документів, останні не засвідчені належним чином у визначеному законодавством порядку.

Отже, наведене вище у сукупності свідчить про недотримання вимог Кодексу адміністративного судочинства України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до суду (вул. Болбочана Петра, 8, корп. 1, блок А, м. Київ, 01601) протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху:

1) уточненої позовної заяви із зазначенням чіткого і зрозумілого змісту позовних вимог; із викладом обставин та нормативного-правового обґрунтування відносно того, якими самими рішеннями, діями чи бездіяльністю Національний банк України порушив права, свободи чи інтереси позивача та із зазначенням, які саме норми законодавства України порушено відповідачем по відношенню до позивача; із зазначенням поштового індексу, номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти та реєстраційного номеру облікової картки ОСОБА_1 ; ідентифікаційного коду ПАТ «Укрсоцбанк» в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України та офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти ПАТ «Укрсоцбанк»; із зазначенням власного письмового підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

2) оригіналу документу про сплату судового збору за звернення до суду у розмірі 1536,00 грн.;

3) доказів на підтвердження обставин, на які позивач посилається у позовній заяві;

4) заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із цим позовом та доказів поважності причин його пропуску;

5) обґрунтувати належність вказаного спору до юрисдикція адміністративних судів;

6) оригіналів або належним чином засвідчених копій, доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача.

Керуючись статтями 160-162, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини третьої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Відповідно до положень ст. 169 та ч. 1 ст. 294 КАС України ухвала про залишення позову без руху не оскаржується.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя О.А. Кармазін