Справа № 465/7218/16-а
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/7284/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Большакової О. О., Бруновської Н. В.,

з участю секретаря судового засідання Михальської М. Р.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача Савицької І. С.,

розглянувши у судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 20 червня 2019 року про відмову в роз`ясненні судового рішення (ухвала постановлена у м. Львові судом у складі головуючого судді Марків Ю. С.) у справі № 465/7218/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про зобов`язання призначити пенсію,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про зобов`язання призначити пенсію.

Позивачка просила зобов`язати відповідача з 04.05.2016 призначити їй пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 з наступними змінами та доповненнями.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 24.02.2017, яка набрала законної сили, позов задоволено. Зобов`язано УПФ України у Франківському районі м. Львова призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ в редакції від 16.12.1993.

11.08.2017 позивачка звернулася до Франківського районного суду м. Львова із заявою про роз`яснення постанови цього ж суду від 24.02.2017, в якій просила надати тлумачення про те, який відсоток суми посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок слід застосовувати при нараховуванні пенсії - 80 відсотків суми посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок плюс 1 відсоток за кожен рік роботи понад 10 років на державній службі, але не більше 90 відсотків (відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ в редакції від 16.12.1993), чи 60 відсотків суми посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок (відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 із змінами і доповненнями).

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржила ОСОБА_1 , подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, є незаконною та необґрунтованою. Суд першої інстанції не врахував, що резолютивна частина постанови від 24.02.2017 є незрозумілою, оскільки є не визначеним відсоток суми посадового окладу, який слід застосовувати при нарахуванні пенсії. Вищенаведене свідчить про існування значної ймовірності неправильного виконання постанови суду від 24.02.2017.

Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для роз`яснення постанови суду у зв`язку з її виконанням відповідачем є помилковим, оскільки ОСОБА_1 з 04.05.2016 призначено пенсію у розмірі 60 відсотків суми посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок (відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 із змінами і доповненнями), що свідчить про часткове виконання постанови Франківського районного суду м. Львова від 24.02.2017.

Апелянт просить скасувати ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 20.06.2019 та постановити нову ухвалу про роз`яснення постанови цього ж суду від 24.02.2017.

Головне УПФ України у Львівській області надіслало до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, апелянта, яка апеляційну скаргу підтримала, представника відповідача, яка просить апеляційну скаргу відхилити, а судове рішення суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для роз`яснення постанови Франківського районного суду м. Львова від 24.02.2017, оскільки вказане судове рішення виконано.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує таке.

У справі встановлено, що постановою Франківського районного суду м. Львова від 24.02.2017, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2017 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.06.2018, позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про зобов`язання призначити пенсію задоволено. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова призначити ОСОБА_1 з 04.05.2016 пенсію за вислугою років відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ в редакції від 16.12.1993.

На виконання постанови Франківського районного суду м. Львова від 24.02.2017 Залізничним об`єднаним УПФ України м. Львова розпорядженням від 14.06.2017 № 812700 ОСОБА_1 з 04.05.2016 призначено пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993.

Згідно з розпорядженням від 14.06.2017 № 812700, пенсію ОСОБА_1 призначено у розмірі 60% заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за її останнім місцем роботи згідно з довідкою Залізничної ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області від 08.07.2016 № 8905/10/13-03-05-00-24/165.

Відповідно до частин першої та другої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Системний аналіз положень вказаної статті дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового рішення і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішення, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для зацікавлених осіб.

У заяві про роз`яснення судового рішення, ОСОБА_1 посилається на незрозумілість постанови від 24.02.2017 в частині того, що є не визначеним відсоток суми посадового окладу, який слід застосовувати при нарахуванні їй пенсії.

Разом з тим, як видно зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про зобов`язання органом Пенсійного фонду України призначити їй пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 з наступними змінами та доповненнями. При цьому, ОСОБА_1 не було заявлено вимоги про призначення їй пенсії державного службовця в конкретному розмірі.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 24.02.2017 позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі заявлених позовних вимог, й вказане судове рішення виконано.

Як пояснила в суді апеляційної інстанції, суть прийнятого судом першої інстанції її була зрозуміла, а необхідність його роз`яснення щодо розміру пенсії виникла в процесі виконання рішення.

У зв`язку з тим, що судове рішення, яке просить роз`яснити ОСОБА_1 , виконано, підстави для його роз`яснення в силу положень частини другої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Непогодження ОСОБА_1 з розміром призначеної їй пенсії може бути підставою для оскарження нею дій та рішень територіального органу Пенсійного фонду України у встановленому порядку.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з врахуванням усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, тому підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 20 червня 2019 року про відмову в роз`ясненні судового рішення у справі № 465/7218/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді О. О. Большакова
Н. В. Бруновська
Повний текст постанови виготовлений 16.08.2019.