Справа № 320/4405/19
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2019-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 серпня 2019 року м. Київ 320/4405/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Заступник начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Магда Світлана Григорівна, заступника начальника Управління - начальник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подолянко І.А., про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

14 серпня 2019 р. до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Заступник начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Магда Світлана Григорівна, заступника начальника Управління - начальник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подолянко І.А., про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України у позові зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 всупереч вимогам ст.160 КАС України не зазначив у позовній заяві необхідні відомості щодо третіх осіб: їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Згідно з вимогами п. 6 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах. Отже, позов в адміністративному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, яка складається з вимоги процесуального характеру (відкрити провадження по справі) і вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право).

Суд зазначає, що ст. 5 КАС України визначено способи судового захисту, з якими кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Суддя зазначає, що п. 1 прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 виклав наступним чином: "визнати протиправною бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві" Проте, з вищезазначеної вимоги не зрозуміло, яку саме бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві суд повинен визнати протиправною, у чому конкретно вона полягає, які норми не виконано або виконано неналежним чином.

Суддя звертає увагу ОСОБА_1 , що це ускладнює встановлення судом предмета спору та позовних вимог, які ОСОБА_1 просить суд задовольнити.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 р. № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розміри ставок судового збору визначені ст. 4 Закону № 3674-VI.

Так, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Як убачається з позовної заяви, вона містить 1 вимогу немайнового характеру, а саме: 1) визнати протиправною бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві та зобов`язати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві провести усі необхідні виконавчі дії, які передбачені Законом України "Про виконавче провадження", у виконавчому провадженні № 57800946 для виконання судового рішення у справі № 810/337/18 щодо примусового повного перерахунку та виплати пенсії з урахуванням "встановлених раніше надбавок та премій, без обмеження граничного розміру", включивши в перерахунок пенсії 26 % премії, як нараховувалася ОСОБА_1 в грошове забезпечення перед виходом на пенсію.

Так, на підтвердження сплати судового збору ОСОБА_1 не було долучено до матеріалів справи оригінал квитанції про сплату судового збору.

Разом з тим, судом встановлено, що в позовній заяві ОСОБА_1 заявляє клопотання про звільнення його від сплати судового. Разом з тим, на обґрунтування підстав про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 посилається на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2018 р., як на підставу відсутності у позивача обов`язку сплатити судовий збір.

Дослідивши цю постанову, суд зазначає, що наведені у ній правові висновки не можуть бути застосовані у цій справі, оскільки зазначена постанова прийнята на підставі інших норм права, що регулюють порядок звернення до суду зі скаргою в рамках цивільного судочинства. Зокрема, у справі №565/256/15-ц судами розглядалась скарга боржника за виконавчим документом, виданим саме в рамках цивільної справи №565/256/15-ц, яка подана в порядку судового контролю за виконанням судових рішень.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.447 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з вимогами ч.1 ст.448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, ЦПК України передбачено окремий порядок оскарження дій, бездіяльності чи рішень органів ДВС пов`язаних з виконанням судових рішень ухвалених в порядку ЦПК України, а саме визначено те, що скарга подається в рамках тієї справи за якою було видано виконавчий документ, що і зумовило висновок Верховного Суду про те, що не підлягає сплаті судовий збір за подання апеляційної скарги у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

В свою чергу, Кодексом адміністративного судочинства України передбачено загальні підстави для звернення до суду саме з позовною заявою, а не в порядку контролю за виконанням рішення в іншій адміністративній справі, у зв`язку з чим статтею 4 Закону України «Про судовий збір» на позивача покладено обов`язок сплатити судовий збір за звернення до суду з відповідною позовною заявою.

Суд звертає увагу на те, що Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про необхідність відступити від висновку щодо застосування статей 3, 4 закону України "Про судовий збір" у подібних правовідносинах, викладеному у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі №565/256/15-ц, а тому своєю ухвалою від 15 березня 2018 року передав справу № 915/955/15 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

У постанові від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за подання апеляційних та касаційних скарг на ухвали, винесені за результатами розгляду скарг щодо оскарження рішень, дій (бездіяльності) органів ДВС, сплачується судовий збір.

Крім того, суд звертає увагу ОСОБА_1 , що в постанові Верховного Суду від 18 січня 2018 року справи № 565/256/15-ц зазначено, що відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 14 постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" (Постанова N 6) ураховуючи, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні розділом VII ЦПК, ні Законом України від 8 липня 2011 року "Про судовий збір" (частина перша статті 3) (Закон N 3674-VI) не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання скарги судовий збір не сплачується.

Суддя зазначає, що вказана позиція Верховного Суду стосується виключно подання скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах, а не звернення фізичної особи, юридичної особи чи суб`єкта владних повноважень до адміністративного суду з позовною заявою.

Разом з тим, станом на час звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом Закон України «Про судовий збір» не містить пільг щодо сплати судового збору стосовно вказаного суб`єкта звернення до суду.

У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з вимогами ч. 1 та 2 ст. 94 КАС України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Як убачається з ч. 4 ст. 94 КАС України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Однак, всупереч вимог вказаних норм КАС України, ОСОБА_1 до позовної заяви додано копії документів, які не засвідчені, як це встановлено Національним стандартом України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації". Зокрема, згідно з пунктом 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин суддя вважає за необхідне залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 з наданням часу для усунення зазначених недоліків.

Указані недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду:

- шляхом подання до належним чином оформленої уточненої позовної заяви відповідно до вимог ст.ст. 160-161 КАС України, та з визначенням належного способу судового захисту відповідно до вимог КАС України;

- оригіналу документу про сплату судового збору за звернення до суду з цим адміністративним позовом у сумі 768 грн. 40 коп.;

- копії документів, що додані до позовної заяви, які мають бути засвідчені, відповідно до Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації" для суду та відповідача.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 171, 243, 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Заступник начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Магда Світлана Григорівна, заступника начальника Управління - начальник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подолянко І.А., про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

2. Установити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Журавель В.О.