Справа № 400/1453/19
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2019 р. № 400/1453/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Виконувача обов'язків прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Миколаївської обласної державної адміністрації, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про визнання протиправним та скасування розпорядження від 12.02.2019 №35-р.,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Виконувача обов'язків прокурора Миколаївської області (надалі-позивач) в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Миколаївської обласної державної адміністрації (надалі-відповідач), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (надалі-третя особа) про визнання протиправним та скасування розпорядження виконувача функцій і повноважень голови Миколаївської обласної державної адміністації № 35-р від 12.02.2019 року "Про надання дозволу державному підприємству "Адміністрація морських портів України" на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в постійне користування земельної ділянки земель водного фонду державної власності із зміною цільового призначення на землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту (реконструкція причалу № 7) за адресою вул. Заводська, 23, м. Миколаїв".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Миколаївська обласна державна адміністрація при прийняті оскаржуваного розпорядження перевищила надані їй повноваження, оскільки фактично розпорядилася внутрішніми морськими водами держави, що у відповідності до статті 14 Водного кодексу України належить до виключної компетенції Кабінету Міністрів України.

Ухвалою суду від 17.05.2019 року позовну заяву Виконувача обов'язків прокурора Миколаївської області залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до Миколаївського окружного адміністративного суду доказів сплати судового збору в сумі 1921, 00 грн.

30.05.2019 року на виконаня ухвали суду від 17.05.2019 року позивачем до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду надано заяву про усунення недоліків позовної заяви разом з оригіналом платіжного доручення про сплату судового збору.

Ухвалою від 03.06.2019 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/1453/19 та ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

25.06.2019 року до Миколаївського окружного адміністративного суду від Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" надійшов відзив на позовну заяву в якому третя особа просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, третя особа послалась на те, що позивач посилаючись на лист Головного управління Держгеокадастру Миколаївської області від 06.09.2018 року № 13-14-0.2-6621/2-18, інформацію Південно-Бузького басейнового управління водних ресурсів від 23.07.2018 року № 07/1336 помилково стверджує, що спірна земельна ділянка є акваторією (донною поверхнею) Бузького лиману і належить до водних об'єктів загального значення. Натомість зазначила, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах акваторії морського порту Миколаїв, межі якої визначені Постановою КМУ від 22.10.2008 року № 934. Так, на виконання свої статутних завдань та з метою забезпечення ефективного використання державного майна та подальшого розвитку морського порту Миколаїв, Миколаївська філія державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту) здійснює заходи щодо проведення реконструкції причалу №7. Для отримання дозволу на проведення будівельних робіт (реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва), чинним законодавством України передбачено певний комплекс заходів, які включають отримання обов'язкових документів (дозволів). Також, зазначив, що реконструкція причалу № 7 буде здійснюватися за рахунок земель водного фонду, що є дном акваторії морського порту Миколаїв, яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 406 від 03.06.2013 «Деякі питання акваторій морських портів», акваторію морського порту Миколаїв надано у користування державному підприємству «Адміністрація морських портів України». З метою отримання документу, що підтверджує право користування земельною ділянкою Миколаївська філія державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту) звернулася з відповідною заявою/клопотанням від 30.05.2018 № 18-01-02.02-3268 до Миколаївської обласної державної адміністрації на отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в постійне користування земельної ділянки. За результатом розгляду зазначеної заяви, Миколаївська обласна державна адміністрація видала Розпорядження № 35-р від 12.02.2019 «Про надання дозволу державному підприємству «Адміністрація морських портів України» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в постійне користування земельної ділянки земель водного фонду державної власності із зміною цільового призначення на землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики оборони та іншого призначення для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту (реконструкція причалу № 7) за адресою: вул. Заводська, 23, м. Миколаїв».

26.06.2019 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 22.10.2008 року №934 "Про межі акваторії морського порту Миколаїв" в державному земельному кадастрі 14.04.2016 року зереєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :07:002:0010 загальною площею 342, 1660 га, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30.12.2016 року № НВ - 016. Відповідно до цього витягу власником зазначеної земельної ділянки визначено Миколаївську обласну державну адміністрацію. Також, відповідач вказав, що оспорюваним розпорядженням від 12.02.2019 року №35-р Державному підприємству "Адміністрація морських портів України" надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування саме на земельну ділянку, а не водний об'єкт - внутрішні морські води, як помилково стверджує прокурор. Обласні дердавні адміністрації передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб, а Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної влсності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 Земельного кодексу Україн, та земиельні ділянки дна територіального моря.

08.07.2019 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", в якій зазначив, що за інформацією Південно-Бузького басейнового управління водних ресурсів від 23.07.2018 року № 07/1336 та інформацією Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області Державного агента водних ресурсів України від 22.04.2019 року № 07/785 спірна земельна ділянка є саме акваторією Бузького лимана, який належить до водних об'єктів загальнодержавного значення.

Того ж дня, 08.07.2019 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив Миколаївської обласної державної адміністрації, в якій зазначив, що витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :07:002:0010 загальною площею 342, 1660 га, не є належним доказом у справі, оскільки листом Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області від 15.06.2017 року № 10-14-0.32-4528/2-17 повідомлено, що кадастровий реєстратор Попова М.Ю. порушила вимоги п.1 ст.21 Закону України "Про державний змельний кадастр" при внесенні змін у відомості про межі вказаної земельної ділянки. Тобто, будь-які речові права на земельну ділянку площею 342, 1660 га не зареєстровано, а отже Миколаївська обласна державна адміністрація не є її власником.

25.07.2019 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Миколаївської обласної державної адміністрації надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких просила в позові відмовити з підстав того, що розпорядження голови облдержадміністрації від 12.0.2019 року № 35-р видано в межах повноважень, визначених Земельним кодексом України. Крім того, зазначила, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є рішенням про надання її у власність або користування.

30.07.2019 року суд ухвалив закрити підготовче провадження в адміністративній справі за позовною заявою Виконувача обов'язків прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Миколаївської обласної державної адміністрації, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про визнання протиправним та скасування розпорядження від 12.02.2019 №35-р. та призначити справу №400/1453/19 до судового розгляду по суті на 07 серпня 2019 р.

В судовому засіданні 07.08.2019 року прокурор та предстаник позивача заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача та третьої особи проти позову заперечили.

Також, в судовому засіданні 07.08.2019 року представники сторін заявили клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі -КАС України), суд здійснив розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представників сторін, ознайомившись з заявами учасників справи по суті справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Розпорядженням Миколаївської обласної державної адміністації № 35-р від 12.02.2019 року "Про надання дозволу державному підприємству "Адміністрація морських портів України" на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в постійне користування земельної ділянки земель водного фонду державної власності із зміною цільового призначення на землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту (реконструкція причалу № 7) за адресою вул. Заводська, 23, м. Миколаїв" надано дозвіл державному підприємству "Адміністрація морських портів України" на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в постійне користування земельної ділянки земель водного фонду державної власності із зміною цільового призначення на землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту (реконструкція причалу № 7) за адресою вул. Заводська, 23, м. Миколаїв.

Також вказаним розпорядженням, запропоновано державному підприємству "Адміністрація морських портів України" розроблений проект землеустрою щодо відведення в постійне користування земельної ділянки орієнтовною площею 0, 5000 га земель водного фонду державної власності із зміною цільового призначення на землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту (реконструкція причалу № 7) за адресою вул. Заводська, 23, м. Миколаїв, подати до облдержадміністрації на затвердження.

Вважаючи Розпорядження Миколаївської обласної державної адміністації № 35-р від 12.02.2019 року протиправним, виконувач обов'язків прокурора Миколаївської області звернувся з вказаним позовом до суду в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.ч. 5, 8 ст. 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб. Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу, та земельні ділянки дна територіального моря, а також у користування земельні ділянки зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У відповідності до ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної власності у користування здійснюється, зокрема, органами виконавчої влади, які приймають рішення на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

З метою проведення реконструкції причалу № 7 та отримання документу, що підтверджує право користування земельною ділянкою Миколаївська філія державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту) звернулася з заявою/клопотанням від 30.05.2018 № 18-01-02.02-3268 до Миколаївської обласної державної адміністрації на отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в постійне користування земельної ділянки орієнтовною площею 0,5 га, земель водного фонду із зміною її цільового призначення на землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборонита іншого призначення для роміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту по вул. Заводській, 23, Заводського району м. Миколаєва.

Як вбачається зі спірного розпорядження, Миколаївською обласною державною адміністрацією надано дозвіл державному підприємству "Адміністрація морських портів України" на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в постійне користування земельної ділянки земель водного фонду державної власності із зміною цільового призначення на землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту (реконструкція причалу № 7) за адресою вул. Заводська, 23, м. Миколаїв.

Згідно графічних матеріалів та інформаційної довідки відділу у Миколаївському районі Головного управління Держгеокадастру в Миколаївькій області від 25.06.2018 року № 572/415-18, даними Державного земельного кадастру спірна земельна ділянка входить до складу земельної ділянки з кадастровим номером :07:002:0010 загальною площею 342, 1660 га, зареєстрованої в державному земельному кадастрі на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 934 від 22.10.2008 року, відноситься до земель державної власності, за категорією земель - земель водного фонду, за цільовим призначенням - для експлуатації та догляду за гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами і каналами, за видом використання - для розміщення та догляду за державними об'єктами портової інфраструктури.

Згідно листа Південно-Бузького басейнового управління водних ресурсів від 23.07.2018 року № 07/1336 та листа Головного управління Держгеокадастру Миколаївської області від 06.09.2018 року № 13-14-0.2-6621/2-18 вбачається, що спірна земельна ділянка розташована в акваторії Бузького лиману та належить до водних об'єктів загальнодержавного значення.

У відповідності до статті 6 Водного кодексу України води (водні об'єкти) є виключно власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Окремі повноваження щодо розпорядження водами (водними об'єктами) можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади та Раді міністрів Автономної Республіки Крим.

Відповідно до статті 3 Водного кодексу України усі водні об'єкти на території України становлять її водний фонд. До водного фонду належать внутрішні морські води та територіальне море.

Статтею 5 Водного кодексу України визначено, що до водних об'єктів загальнодержавного значення належать, зокрема, внутрішні морські води та територіальне море.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 269 від 29.02.1996 «Про затвердження Правил охорони внутрішніх морських вод і територіального моря від забруднення та засмічення» внутрішні морські води України - це води заток, бухт, губ і лиманів.

Згідно зі статтею 14 Водного кодексу України до відання Кабінету Міністрів України у галузі управління і контролю за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів належить, в тому числі, розпорядження водними об'єктами загальнодержавного значення.

Таким чином, Бузький лиман відноситься до внутрішніх морських вод України та є водним об'єктом загальнодержавного значення, тому розпорядження водними об'єктами загальнодержавного значення здійснює Кабінет Міністрів України.

До земель водного фонду згідно зі статтею 4 Водного кодексу України належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водоймами, болотами, а також островами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; зайняті гідротехнічними та іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них.

Статтею 85 ВК України передбачено, що порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством.

Згідно зі ст. 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Статтею 84 Земельного Кодексу передбачено, що землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: д) землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Земельним кодексом України (ст.59 ) передбачено випадки, коли землі водного фонду можуть передаватись громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об'єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об'єктів портової інфраструктури та інших об'єктів водного транспорту. Землі водного фонду можуть бути віднесені до земель морського і річкового транспорту в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.ч. 5, 8 ст. 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб. Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу, та земельні ділянки дна територіального моря, а також у користування земельні ділянки зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В свою чергу, до компетенції обласних, Київської, Севастопольської міських державних адміністрацій, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища у галузі управління і контролю за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів належить: погодження проектів водоохоронних зон; вирішення інших питань у галузі регулювання водних відносин, визначених законом (стаття 17-2 ВК).

Згідно статті 14 Водного кодексу України до відання Кабінету Міністрів України у галузі управління і контролю за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів належить, зокрема, реалізація державної політики у галузі використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів; розпорядження внутрішніми морськими водами, територіальним морем, а також акваторією морських портів; здійснення державного контролю за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів.

Зі змісту наведених норм вбачається, що управління та контроль за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів, у тому числі розпорядження водними об'єктами загальнодержавного значення, належить до відання КМУ.

Аналіз норм водного та земельного законодавства, свідчить, про існування неузгодженості між нормами Водного та Земельного кодексів в частині повноважень органів щодо розпорядження водними обєктами та земельними ділянками під ними.

Так, хоча Водний кодекс України у статті 51 і передбачає, що надання в користування водних об'єктів здійснюється тими органами влади, які розпоряджаються земельними ділянками під ними, стаття 14 цього Кодексу надає повноваження щодо розпорядження водними об'єктами загальнодержавного значення Кабінету Міністрів України.

В свою чергу стаття 122 Земельного кодексу надає Кабміну повноваження щодо розпорядження землею лише під територіальним морем. Всі інші землі несільськогосподарського призначення передаються в користування місцевими радами та місцевими держадміністраціями.

Як вже зазначалось вище, за інформацією Південно-Бузького басейнового управління водних ресурсів від 23.07.2018 року № 07/1336, наявною у матеріалах справи, спірна земельна ділянка розташована в акваторії Бузького лиману, яка належить до водних об'єктів загальнодержавного значення.

Таким чином, спірна земельня ділянка під Бузьким лиманом є територіальним базисом для розташування цього водного обєкта.

З урахуванням нерозривних природних звязків між елементами екосистеми можна стверджувати, що земельні діялянки, розташовані під водними обєктами, є частиною єдиного комплексного природного обєкта та іх використання не видається можливим без впливу на інші природні елементи цього обєкту, у звязку з чим на відносини щодо використання цих обєктів повинні поширюватись як норми водного так і земельного законодавства.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що спірна земельна ділянка розташована в акваторії Бузького лиману, яка належить до водних об'єктів загальнодержавного значення, та є частиною єдиного комплексного природного обєкта, суд доходить висновку, що орендар повинен нести обовязок щодо захисту водного обєкта, контроль за використанням та розпорядження яким належить до відання КМУ.

Таким чином, враховуючи положення статей 14, 17-2 ВК, статті 79 ЗК, суд дійшов висновку, що Миколаївська ОДА діяла не у межах наданих їй повноважень, надаючи дозвіл на врозроблення проекту землеустрою щодо відведення в постійне користування земельної ділянки земель водного фонду державної власності, оскільки фактично розпорядилась внутрішніми морськими водами держави, що є виключною компетенцією КМУ.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача, що спірним розпорядженням було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в постійне користування саме земельної ділянки, а не водний обєкт, з огляду на наступне.

Як вже було зазначено судом, за інформацією Південно-Бузького басейнового управління водних ресурсів від 23.07.2018 року № 07/1336, наявною у матеріалах справи, спірна земельна ділянка розташована в акваторії Бузького лиману, що свідчить, про те, що спірна земельна ділянка є дном Бузького лиману, що не заперечується відповідачем, таким чином відповідач помилково вважає, що відповідачем надано дозвіл на відведення в постійне користування саме земельної ділянки без водного обєкту.

Окремо слід вказати, що статтями 79, 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 №376, встановлено, що межа земельної ділянки це сукупність ліній, що утворюють замкнений контур і розмежовують земельні ділянки.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про землеустрій», встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка.

У разі, якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо), межові знаки можуть не встановлюватися.

Спірна земельна ділянка є дном лиману, її межі лише частково збігаються зі штучними спорудами, з огляду на що неможливо встановити її межі в натурі та закріпити межовими знаками встановленого зразка.

Ураховуючи викладене, з огляду на те, що спірна територія не має ознак земельної ділянки - встановлених меж, суд вважає, що вищезазначена територія не може бути об'єктом земельних правовідносин.

Суд також не приймає до уваги твердження представника третьої особи, стосовно того, що спірна земельна ділянка не є дном Бузького лиману, а є дном акваторії морського порту Миколаїв, яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 406 від 03.06.2013 і «Деякі питання акваторій морських портів», надана у користування державному підприємству «Адміністрація морських портів України», з огляду на наступне.

За інформацією Південно-Бузького басейнового управління водних ресурсів від 23.07.2018 року № 07/1336, наявною у матеріалах справи, спірна земельна ділянка розташована в акваторії Бузького лиману, що не заперечується відповідачем.

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України № 934 від 22.10.2008 «Про межі акваторії морського порту Миколаїв» визначені межі акваторії морського порту Миколаїв, з яких не можливо встановити, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах акваторії морського порту Миколаїв, оскільки спірна земельна ділянка не має встановлених меж.

Щодо тверджень Миколаївської обласної державної адміністрації, що спірна земельна ділянка входить до складу земельної ділянки площею 342,166 га (кадастровий номер :07:002:0010) яка зареєстрована у Державному земельному кадастрі. При цьому власником вказаної земельної ділянки площею 342,166 га у витязі визначено Миколаївську обласну державну адміністрацію, у звязку з чим будь-яка частина цієї земельної ділянки (342,166 га) також може бути об'єктом земельних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (в редакції, чинній на час внесення відомостей до Державного земельного кадастру) відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками; на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель - за результатами інвентаризації земель; на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) - у разі виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

Аналогічні положення передбачені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051.

Таким чином, внесення даних про земельні ділянки до Державного земельного кадастру, у тому числі змін до них, здійснюється на підставі документації із землеустрою.

Однак, представником відповідача під час судового засідання не було надано документаціяю із землеустрою щодо формування земельної ділянки площею 342,166 га для визначення чи є спірна земельна ділянка частиною земельної ділянки, яка належить відповідачу.

В свою чергу, згідно інформації відділу у Миколаївському районі Головного управління Держгеокадастру в області від 14.03.2017, що містяться з матеріалах справи, відомості про земельну ділянку площею 92,4226 га (кадастровий номер :07:002:0010) внесені до Державного земельного кадастру 14.04.2016 шляхом експортування із Локальної бази даних Центру ДЗК та ПРС. Документація щодо відведення зазначеної земельної ділянки в архіві відділу у Миколаївському районі Головного управління Держгеокадастру в області відсутня.

Крім того, в листі Головного управління Держгеокадастру в області від 15.06.2017 №10-14-0.32- 4528/2-17, що міститься з матеріалах справи, зазначено про порушення законодавства при формуванні земельної ділянки площею 342,166 га (присвоєння кадастрового номеру).

В свою чергу, витяг з Державного земельного кадастру, який засвідчує факт наявності у Миколаївської обласної державної адміністрації речових прав (права власності) на земельну ділянку площею 342,166 га (кадастровий номер :07:002:0010), не є належним доказом навності у Миколаївської обласної державної адміністрації речових прав на спірну ділянку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідач не довів правомірність свого рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у постійне користування.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Оскільки спір вирішено на користь позивача як суб'єкта владних повноважень, а також за відсутністю витрат позивача, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати (судовий збір), згідно з ч.2 ст.139 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Виконувача обов'язків прокурора Миколаївської області (вул. Спаська, 28, м. Миколаїв, 54030, ідентифікаційний код 02910048) до Миколаївської обласної державної адміністрації (вул. Адміральська, 22, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 00022579) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про визнання протиправним та скасування розпорядження від 12.02.2019 №35-р. - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження виконувача функцій і повноважень голови Миколаївської обласної державної адміністації № 35-р від 12.02.2019 року "Про надання дозволу державному підприємству "Адміністрація морських портів України" на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в постійне користування земельної ділянки земель водного фонду державної власності із зміною цільового призначення на землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту (реконструкція причалу № 7) за адресою вул. Заводська, 23, м. Миколаїв".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 15.08.2019 року.

Суддя Г. В. Лебедєва