Справа № 810/2199/17
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/2199/17 Суддя (судді) першої інстанції: Лиска І.Г.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Федотова І.В.,

за участі секретаря судового засідання Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Медвинське хлібоприймальне підприємство» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Медвинське хлібоприймальне підприємство» до Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Медвинське хлібоприймальне підприємство» звернулось до суду з позовом до Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, у якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просило суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 12.04.2017, щодо завищення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 1170000 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 12.04.2017, на суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту частково на суму 5376,55 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18.11.2017, з податку на додану вартість на суму 265336 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18.11.2017, з податку на прибуток на суму 341258 грн.

На обгрунтування вказаних позовних вимог, позивач зазначив, що зафіксовані відповідачем в акті перевірки порушення, є лише припущенням відповідача, оскільки не підтверджені доказами.

На підтвердження правомірності віднесення позивачем сум податку на додану вартість до податкового кредиту, позивачем додано до матеріалів справи податкові накладні, які підтверджують право позивача на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та повністю спростовують нарахування відповідачем податкового зобов`язання. Також стверджує, що формування витрат при визначенні фінансового результату до оподаткування за звітний податковий період у 2016 році здійснюється виходячи з національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, позивачем правомірно включено до складу валових витрат, витрати по погашенню облігаційного займу 1169777,42 грн.

Таким чином, позивач вважає, що винесені відповідачем податкові повідомлення-рішення є незаконними, необґрунтованими та таким, що винесені з неповним з`ясуванням всіх обставин справи, неврахуванням та ненаданням належної оцінки первинним документам, які підтверджують правомірність визначення позивачем сум витрат по нарахованих (перерахованих) відсоткових облігаціях, податку на додану вартість, та податкового кредиту, та є підставою для скасування оскаржуваних податкових повідомлень рішень.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необ`єктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що ним правомірно віднесено до податкового кредиту суми податку на додану вартість по зобов`язанням Компанії у формі ТОВ «Нортроп», КРФ ДП «Укрспецзем», КП «Водоканал», ПАТ «Київоблгаз» Кагарлицька ФЕГГ «Київоблгаз» та ПАТ «Київоблгаз».

Вказує, що позивачем надані первинні документи, що підтверджують правомірність віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту та повністю спростовують винесення відповідачем податкових повідомлень-рішень.

Зазначає, що взаємовідносини між ТОВ «Агро-Богуславщина-Еко» та СТОВ «Ісайки Агро» носять реальний характер проведення господарських операцій.

Звертає увагу, що позивачем правомірно віднесено до складу валових витрат у сумі 1 245 578 грн за 2014 рік та оскільки формування витрат при визначенні фінансового результату до оподаткування за звітний податковий період у 2016 році здійснюється виходячи з національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, позивачем правомірно включено до складу валових витрат, витрати по погашенню облігаційного займу у сумі 1 169 777,42 грн.

У судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив суд залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Так, у відповідності до положень частини першої ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами п. 2 частини першої ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до ст. 316 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Медвинське хлібоприймальне підприємство» зареєстроване юридичною особою 29.08.2008 Богуславським відділенням Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, що підтверджується витягом з ЄДР.

На підставі направлень від 13.10.2016 №454, 455, 456, 457, 458, виданих Білоцерківською ОДПІ ГУ ДФС Київської області, п.п. 20.1.4. п.20.1. ст.20, п.п.75.1.2. п.п.75.1. ст.75, п. 77.4 ст. 77. п.82.1. ст.82 ПК України та наказу № 969 від 03.10.2016 року, відповідно до плану-графіку проведення планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання на 4 квартал 2016 року, податковим органом проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Медвинське хлібоприймальне підприємство» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2013 по 30.06.2016, валютного та іншого законодавства з 01.07.2013 по 30.06.2016.

За результатами перевірки складено Акт від 11.11.2016 № 947/10-02-14-01/33927172/83, відповідно до висновків якого встановлено, що позивачем порушено вимоги:

- п.135.1, 135.2 ст. 135, п. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу України, у результаті чого, позивачем занижено податок на прибуток за 2013 рік на загальну суму 243 838 грн.;

- п. 141.1. ст. 141 Податкового кодексу України, у результаті чого позивачем занижено податок на прибуток підприємств за 2014 рік на загальну суму 224 204 грн.;

- п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 Податкового кодексу України, у результаті чого, позивачем занижено податок на прибуток за 2015 рік на загальну суму 987 300 грн.;

- п.п. 141.2.4. п. 142.2., п.п. 141.2.5. п. 141.2 ст. 141 Податкового кодексу України у результаті чого, позивачем занижено податок на прибуток за 2016 рік на загальну суму 17 540 грн.;

- п. 188.1. ст. 188, п. 198, п. 198.6., ст. 198 Податкового кодексу України, у результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 224 315 грн. в т.ч.: листопад 2013 року в сумі - 333 грн., грудень 2013 року в сумі - 49 634 грн., січень 2014 року в сумі 35 911 грн.; лютий 2014 року в сумі - 60 364 грн., березень 2014 року в сумі - 12 335 грн., в квітень 2014 року в сумі - 19 875 грн., жовтень 2014 року в сумі - 45 863 грн.;

- п. 198.1, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, у результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість на загальну суму та зменшено залишок від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду у сумі - 12 535 грн., в т.ч.: за лютий 2015 року в сумі - 40 грн., за травень 2015 року в сумі - 7158 грн., за листопад 2015 року - 5239 грн. за квітень 2016 року в сумі - 98 грн.

Листом №263/10/10-02 від 12.01.2017 відповідач залишив без задоволення заперечення позивача на Акт перевірки.

На підставі висновків Акту перевірки 12 січня 2017 року, податковим органом прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

податкове повідомлення-рішення № від 12.01.2017, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем по податку на прибуток на загальну суму 1594278 грн. з яких за податковими зобов`язанням на суму 1 472 882 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями на суму 56 080 грн.;

податкове повідомлення-рішення № від 12.01.2017, яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму 280395 грн., з яких за податковим зобов`язанням на суму 224 315 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями на суму 56 080 грн.;

податкове повідомлення-рішення № від 12.01.2017, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 12 535 грн.;

податкове повідомлення-рішення № від 12.01.2017, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 1 170 000 грн.

У подальшому, зважаючи на скаргу позивача, рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області №1452/10/10-36-10-01-04 від 24.03.2017 скасовано ППР від 12.01.2017 №, №, № та № від 12.01.2017 та зобов`язано Білоцерківську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області надати структурним підрозділам Головного управління ДФС у Київській області матеріали перевірки для винесення нових податкових повідомлень-рішень, згідно вимог чинного законодавства.

Згідно рішення ГУ ДФС у Київській області №1452/10/10-36-10-01-04 від 24.03.2017, Головним управлянням ДФС у Київській області 12 квітня 2017 року винесено наступні податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення №, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 1 170 000 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на прибуток на загальну суму 1594278 грн., з яких за податковими зобов`язаннями на 1472 882 грн. та штрафні санкцій на суму 121396 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму 280395 грн., з яких за податковими зобов`язаннями - 224315 грн. та штрафні санкції - 56080 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №, яким завищення суму від`ємного значення по податку на додану вартість на 12 535 грн.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивачем подано скаргу до Державної фіскальної служби України та рішенням про результати розгляду скарги від 25.05.2017 №11222/6/99-99-11-01-01-25, Державна фіскальна служба України скасувала податкові повідомлення-рішення №, №, № та № від 12.04.2017 в частині взаємовідносин з ТОВ «Агро-Богуславщина-Еко» та СТОВ «Ісайки Агро», скасувала податкові повідомлення-рішення № та № в частині висновків акта перевірки щодо завищення витрат, що зменшують фінансовий результат до оподаткування податком на прибуток за 2015 рік на 5 485 000 грн., а в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення залишила без змін.

У подальшому, Головним управлінням ДФС у Київській області, за результатами розгляду ДФС України скарги позивача на податкові повідомлення-рішення, винесено нові податкові повідомлення-рішення від 18.11.2017:

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на прибуток на суму 341258 грн. з яких за основним платежем - 273006 грн. та штрафних санкцій - 68252 грн.;

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму 265336 грн. з яких за основним платежем - 212269 грн. та штрафних санкцій - 53067 грн.; а також залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 12.04.2017 № та №.

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Медвинське хлібоприймальне підприємство» надає поворотну фінансову допомогу без отримання відсотків, при цьому підприємство сплачує відсотки за випуск облігацій, тобто надання поворотної фінансової безвідсоткової допомоги з коштів отриманих за облігації, спрямована винятково на зменшення бази оподаткування.

Також позивачем безпідставно занижено фінансовий результат до оподаткування, визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності та об`єкт оподаткування по податку на прибуток підприємств за 1 квартал 2016 року в сумі 1 170 000 грн.

Крім того, позивачем не надано на підтвердження реальності здійснених господарських операцій з контрагентами - ТОВ «Нортроп», КРФ ДП «Укрспецзем», КП «Водоканал», ПАТ «Київоблгаз» Кагарлицька ФЕГГ «Київоблгаз», ПАТ «Київоблгаз» інших первинних документів, які передбачені укладеними договорами та підлягали б оформленню у разі фактичного здійснення цих операцій, відтак, наявні у справі документи не можуть бути належним підтвердженням реальності їх проведення.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень частини другої ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

Щодо податку на прибуток та повноти визначення позивачем суми витрат на яку зменшується фінансовий результат до оподаткування, колегія суддів звертає увагу на наступні обставини справи.

За пп. 14.1.27 п. 14.1 статті 14 ПК України, витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

У силу вимог п.141.1 статті 141 ПК України (у редакції Закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), до складу витрат включаються будь-які витрати, пов`язані з нарахуванням процентів за борговими зобов`язаннями (в тому числі за будь-якими кредитами, позиками, депозитами, крім фінансових витрат, включених до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку) протягом звітного періоду, якщо такі нарахування здійснюються у зв`язку з провадженням господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.138.1 статті 138 ПК України (у редакції Закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

При цьому, до складу інших витрат включаються, згідно 138.10.5 п.138.10 статті 138 ПК України (у редакції Закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), фінансові витрати, до яких належать витрати на нарахування процентів (за користування кредитами та позиками, за випущеними облігаціями та фінансовою орендою) та інші витрати підприємства в межах норм, встановлених цим Кодексом, пов`язані із запозиченнями (крім фінансових витрат, які включені до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку).

З наведеного випливає, що будь-які витрати мають бути здійснюваними саме для і в межах господарської діяльності платника, а не з іншими цілями.

Відповідно, витрати, понесені поза межами господарської діяльності платника, не дають право на відповідні врахування цих витрат у його податковому обліку.

Господарською діяльністю, згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Мета отримання доходу, як кваліфікуюча ознака господарської діяльності, кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку, які є формою здійснення господарської діяльності, то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатись вчиненою в межах господарської діяльності платника податку та лише за таких умов платник має право на врахування в податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.

За правилами підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), розумна економічна причина (ділова мета) - це причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Отже, зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

Тобто, господарська операція принаймні теоретично (за умови досягнення поставлених завдань) має передбачати можливість приросту або збереження активів чи їх вартості.

Відповідно, економічний ефект відсутній в операціях, які призводять до збільшення задекларованих витрат платника та зменшують об`єкт його оподаткування без можливості отримання додаткового приросту активів чи збереження їх вартості.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Медвинське хлібоприймальне підприємство» за період з 01.07.2013 по 31.12.2014 здійснювало випуск, розміщення облігацій та сплачувало відсотки за випущеними облігаціями, які відносить до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування з податку на прибуток.

У той же час, підприємство у перевіряємому періоді надавало фінансові безвідсоткові допомоги всього на суму 210 920 300 грн.

Так, як встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Медвинське хлібоприймальне підприємство» для поповнення обігових коштів, згідно протоколу № 18/06/14-01 від 18.06.2014 року, прийнятого загальними зборами учасників ТОВ «Медвинське хлібоприймальне підприємство» рішення про випуск, розміщення облігацій.

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку засвідчила випуск облігацій серії А, який здійснюється ТОВ «Медвинське хлібоприймальне підприємство» на загальну суму 25000 тис. грн., номінальною вартістю 1000 грн., форма існування бездокументарна, 25 000 шт. відсоткових іменних облігацій (свідоцтво про реєстрацію випуску облігацій підприємств реєстраційний номер № 000490). Дата видачі свідоцтва 22.09.2014.

Тимчасове свідоцтво про реєстрацію випуску облігацій підприємств реєстраційний №116/2/2014-Т дата реєстрації 01 серпня 2014 року.

Згідно проспекту емісії, кошти, залучені від публічного розміщення облігацій серії А, використовуватимуться за такими напрямами: придбання сировини та матеріалів - 15 000 000 грн., оновлення обладнання та механізмів - 10 000 000 грн.

Відсотки за випущеними облігаціями нараховуються відповідно до відсоткового періоду. Кожний відсотковий період складає 91 календарний день. Початок відсоткового періоду 15.08.2014 року, закінчення відсоткового періоду 12.08.2019.

Згідно звіту до договору андерайтингу №АА-140620-2 від 20.06.2014 року про результати розміщення цінних паперів від 29 серпня 2014 року укладено наступні Договори з першими власниками цінних паперів:

1. Договір з першим власником № АП -140828-2 від 28.08.2014 року. Номер біржового контракту 682363 від 28.08.2014. Торгівельна система - Фондова біржа «ПФТС». Реквізити третьої сторони - ПСВП «Рутенія-М». Кількість ЦЦ - 10000 шт. Загальна вартість - 10 000 000 грн. ТОВ «Медвинське хлібоприймальне підприємство» отримано кошти за облігації 28.08.2014 номер документа №25591970 в сумі 10 000 000 грн.

2. Договір з першим власником № АП -140828-4 від 28.08.2014. Номер біржового контракту 682370 від 28.08.2014. Торгівельна система - Фондова біржа «ПФТС». Реквізити третьої сторони - ПСВП «Рутенія-М». Кількість ЦЦ - 10000 шт. Загальна вартість - 10 000 000 грн. ТОВ «Медвинське хлібоприймальне підприємство» отримано кошти за облігації 28.08.2014 номер документа №25591978 в сумі 10 000 000 грн.

3. Договір з першим власником № АП -140828-6 від 28.08.2014 року. Номер біржового контракту 682372 від 28.08.2014 року. Торгівельна система - Фондова біржа «ПФТС». Реквізити третьої сторони - ПСВП «Рутенія-М». Кількість ЦЦ - 5000 шт. загальна вартість - 5000000 грн. ТОВ «Медвинське хлібоприймальне підприємство» отримано кошти за облігації 28.08.2014 номер документа №25591938 в сумі 5 000 000 грн. Винагорода становить в розмірі - 25 000 грн.

Згідно звіту про результати розміщення №116/2/2014, в ході первинного розміщення було розміщено 100% обсягу випуску (номінальна вартість - 25 млн.грн.) відсоткових облігацій ТОВ «Медвинське хлібоприймальне підприємство» серії А.

Отримані кошти за облігації використані на надання поворотної безвідсоткової допомоги, згідно договору про надання поворотної (строкової) безвідсоткової допомоги (позики) від 28.08.2014 ТОВ «Тас Груп» на загальну суму 25 000 000 грн. Термін дії договору до 31.12.2015.

30.12.2014 ТОВ «Тас Груп» повернуто кошти в сумі - 25 000 000 грн. по договору позики №2808-1 від 28.08.2014.

30.12.2014 ТОВ «Медвинське хлібоприймальне підприємство» згідно договору №2808-1 від 28.08.2014, надано повторно безвідсоткову поворотну фінансову допомогу ТОВ «Тас Груп» та перераховано кошти 30.12.2014 номер документа 704 в сумі 25 000 000 грн.

01.07.2015 повернуто безвідсоткову поворотну фінансову допомогу ТОВ «Тас Груп» в сумі - 25 000 000 грн.

Крім того, за період з 01.07.2013 - 30.06.2016 ТОВ «Медвинське хлібоприймальне підприємство» надано поворотну фінансову безвідсоткову допомогу на суму 210 920 300,70 грн., а саме:

- ТОВ «Тас Агро», згідно договору про надання поворотної (строкової) безвідсоткової допомоги (позики) №2512-2 від 25.12.2014 та згідно договору про надання поворотної (строкової) безвідсоткової допомоги (позики) № 2212-6 від 22.12.2015;

- ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів», згідно договору про надання поворотної (строкової) безвідсоткової допомоги (позики) №3006-1 від 30.06.2015;

- ТОВ «Мегатрансбудекспо», згідно договору про надання поворотної (строкової) безвідсоткової допомоги (позики) №0107-01 від 01.07.2015.

Згідно Розпоряджень про виплату доходів/сум погашення за цінними паперами ТОВ «Медвинське хлібоприймальне підприємство» суму грошових коштів, яка належить до перерахування та фактично перераховано відсотки по облігаціям ПАТ «Національний депозитарій України», у якій обліковуються ЦП Емітента, всього перераховано відсотків - 6730578 грн.

Таким чином, вищевикладене свідчить про те, що ТОВ «Медвинське хлібоприймальне підприємство» надає поворотну фінансову допомогу без отримання відсотків, при цьому підприємство сплачує відсотки за випуск облігацій. Тобто, діяльність ТОВ «Медвинське хлібоприймальне підприємство» по операціях з випуску, розміщення облігацій та нарахування і сплати відсотків по облігаціям та, в той же час, надання поворотної фінансової безвідсоткової допомоги з коштів отриманих за облігації, спрямована винятково на зменшення бази оподаткування, та не має під собою економічно-обгрунтованої, необхідної і достатньої господарської мети.

Як вірно відзначено судом першої інстанції, ТОВ «Медвинське хлібоприймальне підприємство» проведено господарські операції з випуску, розміщення облігацій та нарахування і сплати відсотків по облігаціях та, в той же час, надання поворотної фінансової безвідсоткової допомоги з коштів отриманих за облігації, не містять мети отримання прибутку та спрямовані лише на мінімізацію податку на прибуток підприємства.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, встановлено здійснення ТОВ «Медвинське хлібоприймальне підприємство» нарахування та сплату відсотків за розміщені облігацій, в той же час, надання поворотної фінансової безвідсоткової допомоги з коштів отриманих за облігації, як таких, що не пов`язані з його господарською діяльністю, згідно вимог статті 3 Господарського Кодексу України: а саме, з метою отримання прибутку, що свідчить про відсутність намірів ТОВ «Медвинське хлібоприймальне підприємство» фактично отримати прибуток.

При цьому, апелянт у своїй апеляційній скарзі не заперечує, що кошти, залучені від публічного розміщення облігацій повинні були використовуватись для придбання сировини та матеріалів і оновлення обладнання та механізмів, у той час такі кошти, отримані від випуску та продажу облігацій, було використано для надання фінансової допомоги.

Відтак, в порушення п.141.1 ст.141 ПК України, у зв`язку з тим, що по даних операціях не доведений зв`язок з веденням господарської діяльності ТОВ «Медвинське хлібоприймальне підприємство», в результаті чого завищено фінансові витрати, відповідно до п.п.138.10.5 п.138.10 ст.138 розділу III Податкового кодексу України, в сумі - 1 245 578 грн за період з 01.07.2013 по 31.12.2014.

При цьому, колегією суддів враховується, що рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 25.05.2017 №11222/6/99-99-11-01-01-25, Державна фіскальна служба України скасувала податкові повідомлення-рішення № та № в частині висновків акта перевірки щодо завищення витрат, що зменшують фінансовий результат до оподаткування податком на прибуток за 2015 рік на 5 485 000 грн.

Відповідно до п. 141.2.3 п. 141.2 статті 141 ПК України платники податку окремо визначають загальний фінансовий результат за операціями з продажу або іншого відчуження цінних паперів звітного періоду відповідно до національних або міжнародних стандартів фінансової звітності.

За правилами п.п. 141.2.2 п. 141.2 статті 141 ПК України, фінансовий результат до оподаткування зменшується: на суму позитивного фінансового результату від продажу або іншого відчуження цінних паперів, відображеного у складі фінансового результату до оподаткування податкового (звітного) періоду відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

При цьому, згідно п.п. 141.2.4 п.141.2, п.п. 141.2.5 п.141.2 статті 141 ПК України, фінансовий результат до оподаткування зменшується: якщо за результатами звітного періоду отримано від`ємний загальний фінансовий результат від операцій з продажу або іншого відчуження цінних паперів (загальна сума збитків від операцій з продажу або іншого відчуження цінних паперів, з урахуванням суми від`ємного фінансового результату від таких операцій, не врахованого у попередніх податкових періодах, перевищує загальну суму прибутків від таких операцій), сума такого від`ємного значення загального фінансового результату за операціями з продажу або іншого відчуження цінних паперів зменшує загальний фінансовий результат від операцій з продажу або іншого відчуження цінних паперів наступних податкових (звітних) періодів, що наступають за податковим (звітним) періодом виникнення зазначеного від`ємного значення фінансового результату.

Якщо за результатами звітного періоду платником податку отримано позитивний загальний фінансовий результат від операцій з продажу або іншого відчуження цінних паперів (загальна сума прибутків від операцій з продажу або іншого відчуження цінних паперів перевищує загальну суму збитків від таких операцій, з урахуванням суми від`ємного фінансового результату від таких операцій, не врахованого у попередніх податкових періодах), сума позитивного загального фінансового результату від операцій з продажу або іншого відчуження цінних паперів збільшує фінансовий результат до оподаткування податкового (звітного) періоду платника податку.

Згідно п.п.141.2.6 п.141.6 статті 141 ПК України, положення цього пункту не поширюються на:

1) операції платників податку з розміщення, погашення, викупу та наступного продажу, конвертації цінних паперів власного випуску, а також векселедавців, заставодавців та інших осіб, що видали неемісійний цінний папір, під час видачі та погашення таких цінних паперів;

2) операції РЕПО, операції з врахування векселів, інші операції з цінними паперами, які відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку визнаються кредитними;

3) операції з деривативами.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ «Медвинське ХПП» (емітентом) було прийнято рішення про викуп облігацій. Згідно проспекту, емітент зобов`язаний здійснити викуп облігацій за їх номінальною вартістю у дати викупу, а саме: з 13.02.2015 по 16.02.2015; з 14.08.2015 по 17.08.2015; з 12.02.2016 по 15.02.2016.

Так, між ТОВ «Медвинське хлібоприймальне підприємство» «Покупець» від імені, в інтересах та за рахунок якого діє ТОВ «ТІ-Інвест» «Повірений Покупця» (Ліцензія НКЦПФР серії АД №034384 від 23.05.2012 року, термін дії необмежений, професійна діяльність на фондовому ринку-діяльність з торгівлі цінними паперами, брокерська діяльність), що діє на підставі статуту та замовлення №БД-2/16 від 13.01.2016 до договору Доручення №БО-1/16 на брокерське обслуговування на ринку цінних паперів від 12.01.2016 року та ПАТ «Страхова компанія «ТАС» «продавець» уклали договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ-2/16-1 від 13.01.2016 року (сума договору 4004423,50 гривень).

Акт приймання - передачі цінних паперів та виконаних зобов`язань, згідно з договором №БВ-2/16-1 від 13.01.2016 року купівлі продажу цінних паперів від 13.01.2016 року. Загальна вартість ЦП становить 4 004 423,50 грн. Перераховано кошти, згідно платіжного доручення від 13.01.2016 року №1160 в сумі - 4 044 423,50 грн.

Крім того, між ТОВ «Медвинське хлібоприймальне підприємство» «Покупець» від імені, в інтересах та за рахунок якого діє ТОВ «ТІ-Інвест» «Повірений Покупця» (Ліцензія НКЦПФР серії АД №034384 від 23.05.2012, термін дії необмежений, професійна діяльність на фондовому ринку-діяльність з торгівлі цінними паперами, брокерська діяльність), що діє на підставі статуту та замовлення №БД-2/16 від 13.01.2016 до договору Доручення №БО-1/16 на брокерське обслуговування на ринку цінних паперів від 12.01.2016 року та ПАТ «Страхова компанія «ТАС» () «Продавець» уклали договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ-34/16-1 від 28.01.2016 року.

Акт приймання - передачі цінних паперів та виконаних зобов`язань згідно з договором №БВ-34/16-1 від 28.01.2016 купівлі продажу цінних паперів від 25.01.2016. Загальна вартість ЦП становить в сумі - 22 137 952 грн. Перераховано кошти, згідно платіжного доручення від 13.01.2016 № 1180 в сумі 22 137 952 грн.

Між ТОВ «Медвинське хлібоприймальне підприємство» «Покупець» від імені, в інтересах та за рахунок якого діє ТОВ «ТІ-Інвест» «Повірений Покупця» (Ліцензія НКЦПФР серії АД №034384 від 23.05.2012 року, термін дії необмежений, професійна діяльність на фондовому ринку, діяльність з торгівлі цінними паперами, брокерська діяльність), що діє на підставі статуту та замовлення №БД-2/16 від 13.01.2016 року до договору Доручення №БО-1/16 на брокерське обслуговування на ринку цінних паперів від 12.01.2016 року з однієї сторони та ПАТ «Закритий Недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Ремедиум» «продавець» від імені, в інтересах та за рахунок якого, на підставі договору про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 14.05.2015 року, діє ТОВ «ТАС ЕССЕТ Менеджмент», що проводить свою діяльність на підставі ліцензії на здійснення професійної діяльність на фондовому ринку, діяльність з управління інвестиційних інвесторів (діяльність на управління активами) серія АГ №580223), виданої Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку 10.02.2012, строк дії з 07.09.2011 року по 07.09.2016 року, уклали договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ-82/16-1 від 03.02.2016 року. Актприймання-передачі цінних паперів та виконаних зобов`язань згідно з договором №БВ-82/16-1 від 03.02.2016 року купівлі продажу цінних паперів від 03.02.2016 року. Загальна вартість ЦП становить 7377,44 грн. Перераховано кошти згідно платіжного доручення від 03.02.2016 року№1192 в сумі -7377,44 грн.

Між ТОВ «Медвинське хлібоприймальне підприємство» «Покупець» від імені, в інтересах та за рахунок якого діє ТОВ «ТІ-Інвест» «Повірений Покупця» (Ліцензія НКЦПФР серії АД №034384 від 23.05.2012, термін дії необмежений, професійна діяльність на фондовому ринку, діяльність з торгівлі цінними паперами, брокерська діяльність), що діє на підставі статуту та замовлення №БД-2/16 від 13.01.2016 до договору Доручення №БО-1/16 на брокерське обслуговування на ринку цінних паперів від 12.01.2016 року з однієї сторони та ТОВ «КУА ТЕМП» «Продавець» Ліцензія НКЦІФР серії АЕ №263182 від 24.07.2013, строк дії з 24.07.2013 року необмежена, на здійснення професійної діяльності на фондовому ринку-діяльність з управління інвестиційних інвесторів (діяльність на управління активами), що діє на підставі Статуту, від власного імені, за рахунок та в інтересах Пайового венчурного не диверсифікованого закритого інвестиційного фонду «Розвиток» ТОВ «КУА ТЕМП» (ПВНЗІФ «Розвиток» ТОВ «КУА ТЕМП» з іншої сторони, уклали договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ-81/16-1 від 03.02.2016.

Акт приймання-передачі цінних паперів та виконаних зобов`язань, згідно з договором №БВ-81/16-1 від 03.02.2016 року купівлі продажу цінних паперів від 03.02.2016 року. Загальна вартість ЦП становить 20024,48 грн. Перераховано кошти, згідно платіжного доручення від 03.02.2016 року №1193, в сумі - 20024,48 грн.

В результаті викупу облігацій за ціною вище номінальної підприємством отримано збитки за 1 квартал 2016 року в сумі 1 170 000 грн.

Таким чином, як вірно відзначено судом першої інстанції, позивачем безпідставно занижено фінансовий результат до оподаткування, визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності та об`єкт оподаткування по податку на прибуток підприємств за 1 квартал 2016 року в сумі 1 170 000 грн., чим порушено п.п. 141.2.2 п. 141.2, п.п. 141.2.6 п. 141.2 ст. 141 ПК України.

Посилання апелянта на те, що ним проведено викуп облігацій за їх номінальною ціною та сплачено відповідно накопичений купонний дохід, який розраховано відповідно до проспекту емісії від 01.08.2014 у сумі 1 169 777, 42 грн, колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на таке.

Вказаний термін «накопичений купонний (процентний) дохід за облігацією (далі - НКД)» вживається у п. 2 розділу І Положення про функціонування фондових бірж, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 22.11.2012 №1688 як частина купонного (процентного) доходу за облігацією, яка розраховується пропорційно кількості днів від дати виплати попереднього купонного доходу, або дати розміщення облігації, або дати початку нарахування першої купонної виплати до дати проведення грошових розрахунків за договором купівлі-продажу облігації.

Разом з тим, вказаний термін був введений до вказаного Положення рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 16.02.2018 № 92, у той час як перевіряємий період був за 1 квартал 2016 року.

Зважаючи на викладене, податкові повідомлення-рішення № від 12.04.2017 щодо завищення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 1170000 грн. та № від 18.11.2017, з податку на прибуток на суму 341258 грн є правомірними та такими, що не підлягають скасуванню.

Щодо визначення податкових зобов`язань з податку на додану вартість, колегія суддів зазначає наступне.

Постачанням послуг, згідно підпункту 14.1.185 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, є будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

Постачанням товарів, згідно 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, є будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Згідно з приписами п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України (в редакції станом на час здійснення спірної господарської операції), право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Так, положеннями п. 198.2 цієї статті передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно п. 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У свою чергу, абз. 1 п. 198.6 ст. 198 ПК України, визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинний документ - це будь-який документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків та визначення бази оподаткування податком на прибуток підприємств.

Таким чином, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції.

Аналізуючи складені між позивачем та контрагентами первинні документи, колегія суддів звертає увагу на наступні обставини.

Як свідчать матеріали справи, перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за період з 01.07.2013 по 30.06.2016 в результаті порушень п.138.1 ст. 188, п.198.1, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України встановлено заниження позивачем суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму - 224 315 грн. в т.ч. за листопад 2013 - 333 грн., за грудень 2013 - 49 634 грн., за січень 2014 - 35 911 грн., за лютий 2014 - 60 364 грн., за березень 2014 - 12 335 грн., за квітень 2014 - 19 875 грн., за жовтень 2014 року в сумі - 45 863 грн. та зменшено залишок від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 22 - рядок 23) (значення цього рядка переноситься до рядка 21.2 декларації наступного звітного (податкового) періоду) рядок 24 у сумі 12 535 грн., в т.ч.: за лютий 2015 - 40 грн., за травень 2015 - 7158 грн., за листопад 2015 - 5239 грн., за квітень 2016 - 98 грн.

Як наслідок, податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 12.01.2017, яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму 280395 грн., з яких за податковим зобов`язанням на суму 224 315 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями на суму 56 080 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 12.01.2017 яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 12 535 грн.

Разом з тим, рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області №1452/10/10-36-10-01-04 від 24.03.2017 скасовано податкові повідомлення-рішення, зокрема від 12.01.2017 №, №.

Згідно рішення ГУ ДФС у Київській області №1452/10/10-36-10-01-04 від 24.03.2017, Головним управлянням ДФС у Київській області 12 квітня 2017 року винесено наступні податкові повідомлення-рішення, зокрема:

- податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму 280395 грн., з яких за податковими зобов`язаннями - 224315 грн. та штрафні санкції - 56080 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № , яким завищення суму від`ємного значення по податку на додану вартість на 12 535 грн.

Разом з тим, Державна фіскальна служба України рішенням від 25.05.2017 № 11222/6/99-99-11-01-01-25, скасувала податкові повідомлення-рішення, зокрема №, та № від 12.04.2017 в частині взаємовідносин з ТОВ «Агро-Богуславщина-Еко» та СТОВ «Ісайки Агро», а в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення залишила без змін.

У подальшому, Головним управлінням ДФС у Київській області, за результатами розгляду ДФС України скарги позивача на податкові повідомлення-рішення, винесено нове податкове повідомлення-рішення від 18.11.2017: №, яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму 265336 грн., з яких за основним платежем - 212269 грн. та штрафних санкцій - 53067 грн.

У той же час, позивачем частково визнані вимоги податкового органу по податковому повідомленню-рішенню № від 12.04.2017, та 19 червня 2017 року позивачем було здійснено часткову його оплату на суму 7 158 грн (за період - травень 2015 року)., що підтверджується платіжним дорученням №1769 від 19.06.2017 (а.с. 5 Том 2), тому вказане податкове повідомлення-рішення оскаржується позивачем в частині суми 5376,55 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 12.04.2017, в частині завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту на суму 5376,55 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Так, у Акті перевірки зазначено, що позивачем безпідставно віднесено суми ПДВ на суму 138 грн, що не були підтверджені податковими накладними від постачальника та не підтверджені податковими зобов`язаннями постачальника та до перевірки не надано відповідні підтверджуючі документи, а саме: за лютий 2015 року від ТОВ «Нортон Груп» (сума ПДВ 40 грн) та за квітень 2016 року від ПАТ «Київгаз» - (сума ПДВ - 97,55 грн).

Також, податковим органом вказано, що ТОВ «Медвинське хлібоприймальне підприємство» подано до Богуславського відділення Білоцерківської ОДПІ уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок в грудні 2015 року № від 22.12.2015 звітний (податковий) період, за який виправляються помилки - листопад 2015 року по контрагенту ТОВ «Київоблгаз збут», яким збільшено податковий кредит по ПДВ, в результаті чого безпідставно завищено податковий кредит по податку на додану вартість за листопад 2015 року в сумі - 5 239 грн.

Колегія суддів не може погодитись з даними висновками контролюючого органу, зважаючи на таке.

З матеріалів справи вбачається, що компанією Компанії у формі ТОВ «Нортроп» на адресу позивача виписано податкову накладну від 02.02.2015 №8 (сума ПДВ - 20 грн), яка зареєстрована 13.02.2015 в Єдиному державному реєстрі податкових накладних за № (а.с. 37, 45 Том 2) та податкову накладну від 19.02.2015 №104 (сума ПДВ - 20 грн), яка зареєстрована 26.02.2015 в Єдиному державному реєстрі податкових накладних за №1 (а.с. 38, 43 Том 2).

Крім того, у матеріалах справи наявна податкова накладна, виписана ПАТ «Київоблгаз», Кагарлицька ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» №303 від 14.04.2016 (сума ПДВ - 97,55 грн), яка зареєстрована 25.04.2016 в Єдиному державному реєстрі податкових накладних (а.с. 39, 42 Том 2).

Колегія суддів звертає увагу, що 01 липня 2015 року між позивачем (споживач) та ТОВ «Київоблгаз збут» (постачальник) та Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (Газорозподільне/газотранспортне господарство) укладено договір №2015/ТП-ПР-20258 на постачання природного газу за регульованим тарифом (а.с. 211-217 Том 2).

За умовами п. 1.1. Договору, постачальник постачає природний газ споживачеві в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірі, строках порядку та на умовах передбачених Договором, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках порядку та на умовах, передбачених Договором.

04 листопада 2015 року, Позивачем здійснено авансовий платіж на поставку ТОВ «Київгаз збут» природного газу у сумі 224 282,26 грн. у т.ч. ПДВ у розмірі 37 380,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1060 від 04.11.2015 (а.с. 220 Том 2).

Оскільки у позивача, станом на 30.10.2015, по ТОВ «Київоблгаз збут» рахувалось поточне сальдо у сумі 178 736,26 грн., ТОВ «Київоблгаз збут», по оплаті від 04.11.2015 виписано податкову накладну №871 від 10.11.2015 лише на суму 45 546 грн. (ПДВ 7 591 грн.) (224 282,26 грн. - 178 736,26 грн.) (а.с. 221 Том 2).

У подальшому, платіжним дорученням №1083 від 23.11.2015 позивач перерахував ТОВ «Київоблгаз збут» 9005,32 грн, за результатами якої виписано податкову накладну №2093 від 25.11.2015 на суму 9 005,32 грн. (ПДВ 1500,89 грн.) (а.с. 222-223 Том 2).

Відповідно до Акту №К приймання-передачі природного газу до договору постачання природного газу від 01.07.2015 №2015/ТП-ПР-20258 від 30.11.2015 ТОВ «Київоблгаз збут» передало позивачу послуги з постачання природного газу на 9 548 куб. см., тобто на суму 85 982,77 грн. (ПДВ 14 330,46 грн.) (а.с. 225 Том 2).

Разом з тим, оскільки у позивача перед ТОВ «Київоблгаз збут» рахувалась переплата у розмірі 54 551,32 грн., згідно податкових накладних №871 від 10.11.2015, №2093 від 25.11.2015 (45 546,00 грн. + 9 005,32 = 54 551,32 грн.), а Акт приймання-передачі природнього газу складено на суму 85 982,77 грн., відтак, ТОВ «Київоблгаз збут» було виписано податкову накладну №5139 від 30.11.2015 на суму різниці (85 982,77 грн. - 54 551,32 грн.) 31 431,45 грн. (ПДВ 5 238,58 грн.) (а.с. 224 Том 2).

Таким чином, вказане свідчить про правомірність віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість по зобов`язаннях Компанії у формі ТОВ «Нортроп», ПАТ «Київоблгаз» Кагарлицька ФЕГГ «Київоблгаз» та ПАТ «Київоблгаз збут», тому податкове повідомлення-рішення № від 12.04.2017, в частині завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту на суму 5376,55 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 18.11.2017, слід зазначити наступне.

Як свідчать матеріали справи, 05.01.2015 року між Компанією «Нортроп» у формі ТОВ та ТОВ «Медвинське ХПП» укладено Договір доручення №05/01-3 (а.с. 155-156 Том 2).

За умовами п. 1.1. Договору, ТОВ «Медвинське ХПП», яке діє у якості експортера, доручає, а ТОВ «Нортроп», яке діє у якості експедитора, приймає на себе зобов`язання представляти інтереси ТОВ «Медвинське ХПП» при здійсненні останнім зовнішньоекономічної діяльності, а саме: експорт зернових вантажів на умовах СРТ через термінал ТОВ «Гринтур Екс» у Миколаївському порту.

Відповідно до додатку №1 до Договору (копія міститься у матеріалах справи), за надання послуг Довіритель сплачує Повіреному фіксовану ставку за кожну партію товару Довірителя, відвантаженого на експорт водного транспорту у розмірі 100 (сто) гривень без ПДВ, ПДВ - 20 (двадцять) гривень. Всього - 120 (сто двадцять) гривень з ПДВ (а.с. 157 Том 2).

На виконання умов Договору, Компанією «Нортроп» у формі ТОВ надано експедиторські послуги, що підтверджується актом №ОУ - 0000153 від 02.02.2015 року здачі-прийняття послуг та актом №ОУ - 0000250 від 19.02.2015 року здачі-прийняття послуг, вантажно-митними деклараціями №504050000/2015/100731 від 02.02.2015 та №504050000/2015/101133 від 19.02.2015 та картками обліку експортного вантажу (а.с. 159-160, 163, 166-174, 176-178 Том 2).

На виконання взятих на себе зобов`язань за договором, позивачем на підставі рахунку - фактури №СФ-0000162 від 02.02.2015 та рахунку - фактури №СФ-0000266 від 19.02.2015 (здійснено оплату наданих Компанією «Нортроп» у формі ТОВ послуг, що підтверджується платіжним дорученням №758 від 11.02.2015 та платіжним дорученням №776 від 23.02.2015 (а.с. 161, 162, 181, 182 Том 2).

Факт надання вказаних послуг підтверджується наступними податковими накладними: №8 від 02.02.2015, та №104 від 19.02.2015 (а.с. 164, 179 Том 2).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у цій частині, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано до суду документи, які передбачені даним договором, зокрема: довіреність на особу, товарно-транспортну накладну, карантинних сертифікатів, ветеринарне свідоцтво форми №2, документів які підтверджують якість товару.

Разом з тим, відповідно до 2.1.6 вказаного Договору, факт підтвердження здійснення експедитором експорту зернових вантажів є саме акт приймання-передачі послуг.

При цьому, наявність або відсутність окремих документів, таких як карантинних сертифікатів, ветеринарного свідоцтва форми №2, документів які підтверджують якість товару, не можуть слугувати підставою для висновку щодо нереальності чи безтоварності укладеної угоди позивача з Компанією «Нортроп» у формі ТОВ, оскільки головною метою договору між цими підприємствами було надання ТОВ «Нортроп» послуг експедитора при здійсненні позивачем зовнішньоекономічної діяльності з експорту зернових вантажів.

Оскільки позивач надав всі первинні документи, що стосуються господарської операції за участю вказаного контрагента - договір, митні декларації, рахунки-фактури, платіжні доручення, акти здачі-прийняття робіт, податкові накладні, квитанції, акт приймання- передачі, картки обліку вантажу, опис товару у митній декларації, накладну та відомість вагонів, які фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення позивачем законної мети їх здійснення, направленої на отримання прибутку та реальне використання послуг в господарській діяльності, вказане свідчить про правомірність формування позивачем витрат на підставі розрахунків, проведених за наслідками господарських операцій з таким контрагентом.

Також, з матеріалів справи вбачається, що між позивачем та Київською регіональною філією ДП «Укрспецзем» укладено договір на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с. 186-187 Том 2).

За умовами п. 1.1. Договору, виконавець зобов`язується виконати роботи з виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд, площею 6,3470 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 21. Договору, вартість робіт за Договором складає 2 000, 00 грн., у тому числі ПДВ 333,33 грн. Відповідно до п. 2.2. Договору, оплата робіт проводиться у якості 100 % вартості робіт.

На виконання умов договору, Позивачем проведено оплату вартості робіт у розмірі 100 % їх вартості, що підтверджується платіжним дорученням №285 від 17.10.2013 року (а.с. 191 Том 2).

На підтвердження належного виконання КРФ ДП «Укрспецзем» робіт за договором, 31.10.2013 року, між сторонами підписано Акт виконаних робіт №2591 (копія а.с. 190 Том 2).

На виконання вимог Податкового кодексу України, оформлено податкову накладну №03/9 від 17.10.2013 (а.с. 192 Том 2).

Відмовляючи у задоволенні вказаних позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано до суду документи, які передбачені даним договором, зокрема: технічну документацію, копію акту передачі документів на земельну ділянку замовника до управління Держкомзему, плани меж земельних ділянок, таблиці.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Згідно частини першої статті 38 вказаного Закону, відомості з Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі, зокрема: витягів з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру.

У силу вимог частини другої зазначеної статті, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку містить усі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки, сформований як викопіювання з кадастрової карти (плану) території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Відтак, факт підтвердження того, що дана технічна документація виготовлялась та КРФ ДП «Укрспецзем» виконано роботи щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є саме витяги з Державного земельного кадастру на земельні ділянки площею 1,0239 га та площею 5,3230 га (разом 6,3469 га) (а.с. 206-215 Том 3), оскільки на підставі даної технічної документації земельні ділянки сформовані та занесені до Державного земельного кадастру як об`єкти цивільних прав.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, вказані первинні документи підтверджують правомірність віднесення позивачем сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту при взаємовідносинах з КРФ ДП «Укрспецзем».

Крім того, між позивачем та КП «Водоканал» у січні 2014 року укладено Договір №1/15 на надання послуг по вивезенню нечистот (а.с. 193-194 Том 2).

За умовами п. 1.1. Договору, КП «Водоканал» зобов`язувалось надавати позивачу послуги по відкачуванню рідких нечистот з вигрібної ями.

На підтвердження надання КП «Водоканал» послуг позивачу, останнім надано до суду першої інстанції копію товарно-транспортної накладної БЗС №8910086 від 19.01.2014 та акт виконаних робіт №1/н-1-к від 20.01.2014 (а.с.195-196 Том 2).

На підставі рахунку №5 від 20.01.2014, позивачем проведено оплату наданих послуг у сумі 1300 грн. та у подальшому КП «Водоканал» виписано податкову накладну від 20.01.2014 (а.с. 196-197 Том 2).

При цьому, судом першої інстанції було зазначено, що позивачем не надано до суду документи, які підтверджують виконання даного договору, зокрема: довіреність на особу, яка здійснювала вивіз нечистот з території замовника, документи на автомобіль який здійснював вивіз нечистот з території замовника, копії журналів заїзду та виїзду машин на територію замовника, технічні характеристики машини яка здійснювала вивіз нечистот з території замовника.

Разом з тим, позивачем у суді першої інстанції було надано пояснення, що за умовами договору послуги по вивезенню нечистот надавало КП «Водоканал» власним транспортом, а не транспортом позивача. Крім цього, у товарно-транспортній накладній вказано марку автомобіля та його державний номер.

Вказане свідчить про правомірність віднесення позивачем сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту при взаємовідносинах з КП «Водоканал».

Також, 04 листопада 2015 року між позивачем та ПАТ «Київоблгаз», від імені та в інтересах якого діє кагарлицька філія по експлуатації газового господарства ПАТ «Київоблгаз», було укладено договір №Т0189 Бог Д/ПТО з планового обслуговування систем газопостачання та газоспоживного обладнання (а.с. 202-203 Том 2).

За умовами п. 1.1. Договору, ПАТ «Київоблгаз» зобов`язується відповідно до умов даного Договору проводити роботи з планового технічного обслуговування систем газопостачання та газоспоживного обладнання, що належить позивачу, а саме: газопровід-ввід, ввідний газопровід, шафовий регуляторний пункт, внутрішньо будинковий газопровід, газоспоживне обладнання.

Крім цього, між ПАТ «Київоблгаз» та позивачем було укладено додатки № 1, № 2, № 3 (копії містяться у матеріалах справи) до Договору, де визначено вартість кожного з виду робіт, які ПАТ «Київоблгаз» надає Позивачу протягом строку дії Договору (а.с. 204-206 Том 2).

Згідно п. 3.2. Договору, роботи, які виконуються згідно Договору, оплачуються Замовником не пізніше 5 діб в розмірі 100 % після виконання робіт, згідно кошторису та отримання Акту виконаних робіт.

Відповідно до Акту №1779 ПАТ «Київоблгаз» було надано позивачеві послуги (виконано роботи) по технічному обслуговуванню систем газопостачання на суму 585,32 грн. з ПДВ (а.с. 207 Том 2).

На виконання взятих на себе зобов`язань за договором позивачем проведено розрахунок за надані ПАТ «Київоблгаз» послуги у розмірі 585,32 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1275 від 13.04.2015 року (а.с. 210 Том 2), та ПАТ «Київоблгаз», відповідно, виписано податкову накладну №303 від 14.04.2016 (а.с. 208 Том 2).

Однак, судом першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вказаних вимог, було зазначено, що позивачем не надано документи, які підтверджують виконання даного договору, а саме: кошторис, проекту та виконавчу документацію на об`єкт, наказ по підприємству яким призначено відповідального за газове господарство, графік ПТО.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що у додатках до цього договору міститься кошторис та графік проведення планового технічного обслуговування систем газопостачання.

Крім того, згідно наказу №2 від 05.01.2015, призначено головного технолога ОСОБА_1 відповідальною особою за газове господарство у ТОВ «Медвинське хлібоприймальне підприємство» (а.с. 216 Том 3).

Вказане свідчить про правомірність віднесення позивачем сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту при взаємовідносинах з ПАТ «Київоблгаз».

З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що надані позивачем первинні документи оформлені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, та в повній мірі відображають зміст і характер вчинених господарських операцій, й вказаними документами підтверджується реальність здійснення позивачем господарських операцій з вищезазначеними контрагентами в частині надання послуг (виконання робіт), що спричинили реальну зміну в його майновому стані.

Натомість, податковий орган не подав доказів, які однозначно свідчили б про неправдивість одержаних від платника документів, підтверджували б фіктивний характер спірних операцій та недобросовісність позивача як платника податків.

При цьому, з акту перевірки вбачається, що позивачем безпідставно здійснено коригування цін на продаж послуг по сушці та зберіганню зерна, станом на 31.12.2013, по ТОВ «Агро-Богуславщина-Еко» на суму - 211 719 грн та СТОВ «Ісайки Агро» на суму 12046 грн. та винесено податкове повідомлення-рішення № від 12.01.2017, яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість за податковим зобов`язанням на суму 224 315 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями на суму 56 080 грн.

У подальшому, як вже зазначалось, замість вказаного податкового повідомлення-рішення винесено податкове повідомлення-рішення № від 12.04.2017, яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму 280395 грн. з яких за податковими зобов`язаннями - 224315 грн. та штрафні санкції - 56080 грн.

Разом з тим, Державна фіскальна служба України рішенням від 25.05.2017 №11222/6/99-99-11-01-01-25, скасувала податкові повідомлення-рішення, зокрема, № від 12.04.2017 в частині взаємовідносин з ТОВ «Агро-Богуславщина-Еко» та СТОВ «Ісайки Агро» (а.с. 28-34 Том 2) та у подальшому винесла податкове повідомлення-рішення № від 18 листопада 2017 року на загальну суму 265336 грн., в тому числі з яких за основним платежем - 212269 грн. та штрафних санкцій - 53067 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що податкове повідомлення-рішення № від 18 листопада 2017 року включає у себе суму податку на додану вартість по взаємовідносинам ТОВ «Агро-Богуславщина-Еко» на суму - 211 719 грн, які скасовано вказаним рішенням Державної фіскальної служби України рішенням від 25.05.2017 №11222/6/99-99-11-01-01-25.

Однак, на вказані обставини суд першої інстанції не звернув уваги та не надав оцінки у своєму рішенні.

Отже, зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення № від 18 листопада 2017 року, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права в частині, що призвели до помилкового вирішення справи, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 243, 315, 317, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Медвинське хлібоприймальне підприємство» - задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 - скасувати.

Прийняти у цій частині нову постанову, якою вказані позовні вимоги - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 12 квітня 2017 року, в частині завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту на суму 5376,55 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18 листопада 2017 року.

В іншій частині відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

І.В. Федотов

Повний текст постанови складено 14.08.2019.