Справа № 346/2858/18
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/5931/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.

з участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2019 року, ухвалене суддею Беркещук Б.Б. у м. Коломия у справі № 346/2858/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду у якому просить суд визнати протиправними дії інспектора щодо складання постанови в справі про адміністративне правопорушення, скасувати постанову серії БР № 016971 від 09.06.2018 року про накладення штрафу в розмірі 225 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

У обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 09.06.2018 року його зупинив інспектор роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області за порушення, на думку інспектора, пункту 8.5.1 ПДР - перетин суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1. На місці вчинення правопорушення, відповідач склав постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 016971 від 09.06.2018 року, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає, що вказаних правил дорожнього руху не порушив, а відповідач не довів жодними доказами протилежного. На думку позивача, постанова серії БР № 016971 від 09.06.2018 року про накладення штрафу в розмірі 225 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 порушує його право, оскільки відповідно до цієї постанови позивача безпідставно притягнули до адміністративної відповідальності. З метою захисту порушеного права, позивач вважає, що необхідно визнати визнання протиправними дії інспектора щодо складення цієї постанови, а саму постанову скасувати.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 016971 від 09.06.2018 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР № 016971 від 09.06.2018 року відносно ОСОБА_1 скасовано, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач, інспектор роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2019 року та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що 09 червня 2018 року інспектор роти № 1 батальйону УПП в Івано-Франківській області Горбенко Р .В. під час патрулювання в Івано-Франківській області на автодорозі Н-10, 162 км. близько 18 год. 10 хв. побачили транспортний засіб Шкода Рапід н.з. НОМЕР_1 , водій якого здійснив обгін іншого транспортного засобу з`їжджаючи з моста, чим порушив п.п. «г» п. 14.6 ПДР України, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), чим порушив п. 8.5.1 ПДР, а також здійснив рух по смузі призначеній для зустрічного руху, чим порушив п.11.3 ПДР.

Апелянт, інспектор роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, вказав, що виконав вимоги Закону України «Про Національну поліцію» та КУпАП, встановив факт вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП та ч. 2 ст. 122 КУпАП, і врахувавши ст. 36 КУпАП, після розгляду адміністративної справи ухвалив постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 016971 з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Зміст постанови позивачу оголошено, ознайомлено його з порядком її оскарження, виконання та вручено копію постанови.

Апелянт вважає, що він належним чином зафіксував вчинення позивачем адміністративного правопорушення та правомірно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, які належним чином повідомлені про судове засідання, справу розглянуто у відкритому судовому засіданні без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку передбаченому ч. 4 ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 09.06.2018 року інспектор роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, лейтенант Горбенко Роман Володимирович, прийняв постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 016971, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення пп. «е» п. 8.5.1 ПДР у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 , 09.06.2018 року о 18 год. 10 хв., керуючи транспортним засобом «Шкода Рапід», д.н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі Н-10, 162-й кілометр, здійснив перетин суцільної лінії розмітки, чим порушив п. 8.5.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав належних доказів, на підставі яких встановив факт порушення позивачем правил дорожнього руху.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП України перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п. 8.5.1 ПДР України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Відповідно до змісту ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» роз`яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

Згідно з ч. 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, апеляційний суд встановив, що відповідач на виконання вимог ч. 1, 2 статті 77 КАС України та ст. 251 КУпАП не надав жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зокрема, належний відеозапис чи матеріали фотофіксації події.

На думку суду апеляційної інстанції, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути підставою притягнення до адміністративної відповідальності лише у тому випадку, коли обставини, встановлені під час такого спостереження зафіксовані у встановленому законом порядку.

Наданий відповідачем відеозапис події вчинення адміністративного правопорушення, на думку апеляційного суду, є неналежними доказом у зв`язку з тим, що оскаржена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилань на цей відеозапис.

Таким чином, апеляційний суд встановив те, що відповідач не довів факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому постанова серії БР № 016971 від 09.06.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є протиправною, що є підставою для її скасування.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Однак, апеляційний суд звертає увагу на те, що нормами цієї частини та статті 286 КАС України, які визначають особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, не передбачено захисту порушеного право позивача шляхом визнання протиправними дій інспектора щодо складення постанови про адміністративне правопорушення.

Законодавець у справах про адміністративні правопорушення визначився таким чином, що, зокрема, скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення є належними способом захисту порушеного права у цій категорії справ.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 016971 від 09.06.2018 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн., необхідно відмовити.

Суд першої інстанції не врахував правових норм статті 286 КАС України та помилково задовольнив цю позовну вимогу.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги відповідача є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти постанову про часткове задоволення позову з вищевикладених мотивів.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2019 року у справі № 346/2858/18 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БР № 016971 від 09.06.2018 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повний текст постанови складено 15.08.2019 року