Справа № 813/2525/18
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/5736/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Багрія В.М., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року (суддя першої інстанції Гулик А.Г., м. Львів, повний текст складено 30.03.2019),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - ГУНП у Львівській області) про визнання протиправним та скасування наказу начальника генерала поліції третього рангу Середи В.В. №1700 від 10.05.2018 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції; поновлення на посаді помічника оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області; стягненнч середньомісячного заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Із таким судовим рішенням не погодився позивач та подав апеляційну скаргу. Вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, просив скасувати рішення й постановити нове - про задоволення позову. Апелянт також вказав, що висновки, викладені в рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи. Так суд безпідстанво не взяв до уваги, що 27.04.2018, коли проходив тест на алкогольне сп`яніння, він вже не був при виконанні своїх службових обов`язків, але знаходився в приміщенні Залізничного ВП ГУНП у Львівській області. Звертає увагу суду на те, що тест був проведений близько 11:45 27.04.2018, на наступний день після чергування. Також, вважає, що судом надано невірну оцінку доказам та показанням свідків, що надані безпосередньо у суді. Зокрема, жоден із свідків не вказав на те, що позивач 27.04.2018 перебував за кермом службового автомобіля, хоча у висновках суду першої інстанції, суд надав перевагу письмовим поясненням, які є між собою ідентичними. Таким чином на думку апелянта судом знехтуване право сторін на змагальність, диспозитивність та офіційне з`ясування усіх обставин справи. Крім того, покликається на те, що висновки суду першої інстанції є суперечливими між собою. Зокрема, суд дійшов висновку, що покази свідків узгоджуються з відомостями з Книги нарядів Залізничного ВП (інв 304), в якій відсутній запис про те, що старший сержант поліції ОСОБА_1 27.04.2018 включений до складу СОГ Залізничного ВП, що в свою чергу свідчить про те, що він не міг виїжджати в її складі на виклики. У вподальшому суд дійшов абсолютно протилежного висновку, що старший сержант поліції ОСОБА_1 своїми діями, що виразились у порушенні Правил дорожньою руху, що мали місце 26.04.2018 та перебування на службі 27.04.2018 у стані алкогольного спяніння, проявив низькі моральні та професійні якості, порушив службову дисципліну, не дотримався вимог Законів України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» та «Про Національну поліцію», що не сумісні з його подальшим перебуванням на службі в Національній поліції України.

Відповідач не подав відзиву на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні апелянт та його представник адвокат Рудакевич Ю.Ю. підтримали апеляційну скаргу з підстав, що в ній викладені.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважає, що підстав для її задоволення немає з таких мотивів.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до наказу ГУНП у Львівській області від 02.05.2018 №1583 призначено службове розслідування.

Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що помічник оперуповноваженого ВКП Залізничного ВП ГУНП у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_1 ., 26.04.2018 в м. Львові по вул. Виговського, 5, керував службовим автомобілем «Рено-Кенгу» д.н.з. НОМЕР_1 та порушив Правила дорожнього руху України, здійснивши обгін у забороненому місці (на пішохідному переході), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також 27.04.2018 перебував на службі у стані алкогольного сп`яніння, чим допустив грубе порушення службової дисципліни.

Наказом ГУ НП у Львівській області від 10.05.2019 №1700 «Про накладення дисциплінарного стягнення на працівників Залізничного ВП ГУНП у Львівській області» на старшого сержанта поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУ НП у Львівській області від 10.05.2019 №299 о/с «По особовому складу» старшого сержанта поліції ОСОБА_1 помічника оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУ НП звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), з 10.05.2018.

Не погодившись з даним наказом, ОСОБА_1 оскаржив його до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції здійснено ГУНП у Львівській області на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 8 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Пунктами 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частиною 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Під час виконання службових обов`язків поліцейському, зокрема заборонено: перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.

Отже, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.

У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до пункту 4 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію», до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пунктом 9 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 № 901-VIII встановлено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (далі - Дисциплінарний статут).

Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України визначає сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут) встановлено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об`єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

У відповідності до ст. 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Стаття 5 Дисциплінарного статуту встановлює, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами ст. 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначено ст. 14 Дисциплінарного статуту, відповідно до ч. 1 якої з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, за результатами проведення службового розслідування складено висновок за фактом грубого порушення службової дисципліни помічником оперуповноваженого ВКП Залізничного ВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції ОСОБА_1, затверджений начальником ГУНП у Львівській області генералом поліції третього рангу Середою В.В. 08.05.2018 (далі - Висновок).

Згідньо цього документу встановлено, що 27.04.2018 під час моніторингу веб-сайтів, соціальної мережі «Фейсбук», виявлено допис « ОСОБА_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо порушення Правил дорожнього руху України службовим транспортним засобом марки «Рено-Кенгу» д.н.з. НОМЕР_1 , 26.04.2018 на вул. Виговського у м. Львові.

Вказаний автомобіль закріплений за Залізничним ВП ГУНП у Львівській області. З метою з`ясування обставин здійснено виїзд у зазначений відділ поліції, де встановлено, що на момент вчинення порушення Правил дорожнього руху України, а саме порушення правил обгону (на пішохідному переході), службовим автомобілем керував ОСОБА_1 , помічник оперуповноваженого ВКП Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, старший сержант поліції, який повідомив, що 26.04.2018 він використовував вказаний службовий автомобіль для конвоювання затриманих та під час вказаного конвоювання допустив порушення Правил дорожнього руху України.

За результатами перевірки стосовно старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , працівниками УПП у Львівській області винесено постанову серії ЕАА № 379527 за ч. 2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно матеріалів службового розслідування позивачу було запропоновано дати письмові пояснення в рамках даного службового розслідування, в якому він зазначив, що 26.04.2018 перебував у складі конвою, спільно з працівниками Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, під час якого здійснювали конвоювання затриманих в Залізничний районний суд м. Львова, СІЗО та в ІТТ №5 м. Пустомити. Конвоювання затриманих закінчилось приблизно о 03:30 год. 27.04.2018, після чого ОСОБА_1 залишив службовий автомобіль в місці дислокації, а саме: м. Львів, вул. Чернівецька, 2, здавши ключі та шляховий лист черговому Залізничного ВП, та попрямував додому за адресою м.Львів, вул. Виговського, 45 АДРЕСА_1 . Наступного дня, він займався своїми особистими справами, так як після конвоювання був вихідним. Близько 10:30 год. на мобільний телефон зателефонувала начальник СКЗ Залізничного ВП ОСОБА_3 та попросила прибути в Залізничний ВП для дачі пояснень щодо порушення Правил дорожнього руху України під час керування 26.04.2018 службовим автомобілем марки «Рено-Кенгу» д.н.з. НОМЕР_1 . Прибувши в Залізничний ВП близько 11:00 - 11:30 год., ОСОБА_1 зайшов у кабінет начальника СКЗ Залізничного ВП і під час спілкування з працівниками ВІОС УКЗ ГУНП останні запідозрили, що ОСОБА_1 знаходиться у нетверезому стані і запропонували пройти тест за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат якого показав 0,4 проміле. Як пояснив ОСОБА_1 , що 27.04.2018, прийшовши додому приблизно о 04:15 - 04:30 випив літр пива. 27.04.2018 ОСОБА_1 прибув у Залізничний ВП, зайшов у приміщення чергової частини, де автоматично виписав службовий автомобіль марки «Санг Йонг Рекстон» д.н.з. НОМЕР_2 .

Службовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу ГУНП у Львівській області від 19.01.2018 № 161 «Про закріплення службового транспорту» за старшим сержантом поліції ОСОБА_1 . закріплений службовий автомобіль марки «Санг Йонг Рекстон» д.н.з. НОМЕР_2 . Також, відповідно до наказу ГУНП у Львівській області від 19.02.2018 № 585 за ОСОБА_1 закріплений службовий автомобіль марки «Рено-Кенгу» д.н.з. НОМЕР_1 , яким останній керував 26.04.2018 на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_3 категорії «А1, A, В1, В, СІ, С», виданого 16.03.2018 територіальним сервісним центром 4641, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , страхового полісу АК №7565340, виданого 28.12.2017, дійсного до 27.12.2018.

Згідно журналу обліку виїздів та повернення транспортних засобів Залізничного ВП ГУНП (інв. № 238), 26.04.2018 о 09:00 старший сержант поліції ОСОБА_4 зареєстрував виїзд службовим автомобілем марки «Рено-Кенгу» д.н.з. НОМЕР_1 . Крім того, наступного дня, 27.04.2018 о 09:00 старший сержант поліції ОСОБА_1 зареєстрував виїзд автомобілем марки «Санг Йонг Рекстон» д.н.з. НОМЕР_2 , тобто перебував на службі.

Із Книги нарядів Залізничного ВП ГУНП (інв. №304) встановлено, що в складі СОГ 27.04.2018 перебували: від СВ лейтенант поліції ОСОБА_11, від СКП лейтенант поліції ОСОБА_12, черговим по Залізничному ВП капітан поліції ОСОБА_5

Опитаний під час службового розслідування старший інспектор черговий чергової частини сектору моніторингу Залізничного ВП ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_6 , повідомив, що 27.04.2018 заступив на службу черговим Залізничного ВП. Цього ж дня о 09:00 старший сержант поліції ОСОБА_1 виписав службовий автомобіль марки «Санг Йонг Рекстон» д.н.з. НОМЕР_2 для використання у службових цілях, а саме для здійснення виїздів із СОГ Залізничного ВП. На службу ОСОБА_1 прибув зранку без ознак алкогольного сп`яніння. Також цього дня зранку ОСОБА_1 на вказаному службовому автомобілі здійснив один виїзд із СОГ на виклик, після чого повернувся назад у відділ поліції.

Опитаний під час службового рзслідування оперуповноважений ВКП Залізничного ВП ГУНП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_7 повідомив, що 27.04.2018 заступив на службу в складі СОГ Залізничного ВП. Цього ж дня о 09:00 старший сержант поліції ОСОБА_1 виписав службовий автомобіль марки «Санг Йонг Рекстон» д.н.з. НОМЕР_2 для використання у службових цілях, а саме для здійснення виїздів із СОГ Залізничного ВП. Також, цього дня, зранку ОСОБА_1 на вказаному службовому автомобілі здійснив один виїзд із СОГ на виклик, після чого повернулися назад у відділ поліції.

Старший інспектор з ОД сектору соціально-гуманітарної роботи УКЗ ГУНП у Львівській області капітан поліції Ліб Л.М. повідомила, що відповідно до записів у Журналі виїзду та повернення транспортних засобів Залізничного ВП ГУНП, 26.04.2018 о 09:00 старший сержант поліції ОСОБА_1 виписав службовий автомобіль марки «Рено-Кенгу» д.н.з. НОМЕР_1 , який експлуатувався цього дня у службових потребах. Відповідно до записів у вказаному Журналі, 27.04.2018 старший сержант поліції ОСОБА_1 з 09:00 виписав службовий автомобіль марки «Санг Йонг Рекстон» д.н.з. НОМЕР_2 та з цього часу знаходився на службі, і вказаним службовим автомобілем зранку здійснював виїзди разом із членами СОГ. Також 27.04.2018 ОСОБА_3 стало відомо із мережі Інтернет, що 26.04.2018 старший сержант поліції ОСОБА_1 , керуючи у м. Львові, по вул. Виговського, службовим автомобілем марки «Рено-Кенгу» д.н.з. НОМЕР_1 , порушив Правила дорожнього руху України. У зв`язку із цим до Залізничного ВП прибули працівники ВЮС УКЗ ГУНП для з`ясування обставин порушення ПДР. Тому, близько 11:00 ОСОБА_3 зателефонувала до ОСОБА_1 на мобільний телефон та попросила останнього прийти у кабінет СКЗ. В подальшому, близько 11:45 ОСОБА_1 прибув у робочий кабінет ОСОБА_3 , та при спілкуванні в присутності начальника ВП підполковника поліції ОСОБА_8 , двох працівників ВЮС УКЗ у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат 0,40 проміле. Після проходження тесту ОСОБА_1 не зміг пояснити коли вживав алкогольні напої.

Заступник начальника відділу поліції - начальник ВКП Залізничного ВП ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_9 , повідомив, що відповідно до записів у Журналі виїзду та повернення службових автомобілів Залізничного ВП, 26.04.2018 о 09:00 помічник оперуповноваженого ВКП Залізничного ВП старший сержант поліції Скобельський В.М. здійснив запис про експлуатацію службового автомобіля марки «Рено-Кенгу» д.н.з. НОМЕР_1 у службових потребах. Про те, що 26.04.2018 року ОСОБА_1 , керуючи вказаним службовим автомобілем, порушив ПДР, ОСОБА_9 дізнався 27.04.2018 з мережі Інтернет. Зранку 27.04.2018 він бачив ОСОБА_1 у Залізничному ВП без ознак алкогольного сп`яніння. Згідно з записами Журналу виїзду та повернення службових автомобілів Залізничного ВП з 09:00 27.04.2018 ОСОБА_1 здійснив запис про виїзд службового автомобіля марки «Санг Йонг Рекстон» д.н.з. НОМЕР_2 . Того ж дня, близько 13:00 - 14:00 год. ОСОБА_9 від начальника Залізничного ВП ОСОБА_8 стало відомо, що ОСОБА_1 пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат 0,40 проміле.

Позивач не заперечує обставин щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що полягало у порушенні 26.04.2018 Правил дорожнього руху України під час керування службовим автомобілем та перебування в стані алкогольного сп`яніння 27.04.2018.

Проте, ОСОБА_1 покликається на те, що він 27.04.2018 не перебував на службі, оскільки цей день в нього був вихідним, службовим автомобілем він не користувався, а запис в Журналі Залізничного ВП ГУНП у Львівській області обліку виїздів та повернень транспортних засобів у автогосподарствах і гаражах органів внутрішніх справ зробив «механічно».

Судом першої інстанції з метою перевірки доводів позивача було допитано в якості свідків капітана поліції ОСОБА_3 , капітана поліції ОСОБА_13, лейтенанта поліції ОСОБА_14

Було встановлено, що покази свідків, надані під Присягою, відрізняються від пояснень, наданих в ході проведення службового розслідування.

Суд відреагував на це окремою ухвалою від 20.03.2019, якою зобов`язано начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню посадових обов`язків працівниками, та недопущення вказаних порушень в майбутньому.

Відтак, суд першої інстанції вірно не взяв до уваги пояснення та покази зазначених осіб.

З урахуванням наведеного, не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що судом надано невірну оцінку доказам та показанням свідків, що надані безпосередньо у суді.

Разом з цим, апеляційний суд зазначає, що доводи позивача про те, що 27 квітня 2018 року був вихідним днем належним чином не підтверджені.

Так, графік чергування , в якому було б зазначено, що позивач 26 квітня 2018 року був на добовому чергуванні, відсутній.

Жодним документом не передбачено право позивача 27 квітня 2018 року не виходити на службу.

Отже, 27 квітня 2018 року, який припадав на пятницю, був робочим днем для позивача.

У листі Залізничного ВП ГУНП у Львівській області від 13.06.2018 №Р-40/Аз/38/01-18 щодо обліку робочого часу ОСОБА_1 зазначено, що відповідно до п. 1.3 Розділу І Внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців, працівників поліції апарату та інших органів і підрозділів ГУНП у Львівській області та порядок компенсації за службу (працю) в понаднормовий (надурочний) час, у вихідні, святкові, неробочі дні, затвердженої наказом ГУНП у Львівській області від 10.08.2016 №1618 початок і закінчення роботи для поліцейських, а також перерва для відпочинку та харчування установлюється таким чином: початок робочого дня - о 09:00, обідня перерва з 13:00 до 13:45, закінчення робочого дня: у понеділок, вівторок, середу, четвер - о 18:00, у п`ятницю - о 16:45. Також зазначено, що тривалість робочого дня оперуповноважених ВКП Залізничного ВП у понеділок, вівторок, середу, четвер - з 09:00 до 18:00, у п`ятницю до 16:45.

Зі змісту вказаного листа, слід зробити висновок про те, що 26.04.2018 і 27.04.2018 були робочими днями.

Свідок ОСОБА_9 , який на той момент був безпосереднім керівником позивача, під час допиту в якості свідка в суді апеляційної інстанції зазначив, що склалася практика, що співробітники, які перебували на службі вночі, могли не приходити на службу наступного дня, отже і позивач, оскільки закінчив конвоювання вночі, 27 квітня 2018 року мав вихідний день.

Разом з тим, жодних доказів чергування позивача 26 квітня 2018 року і встановлення для нього вихідного дня 27 квітня 2018 року суду не надано.

Факт виходу позивача 27 квітня 2018 року на роботу і отримання службового автомобіля підтверджено тим, що в Журналі Залізничного ВП ГУНП у Львівській області обліку виїздів та повернень транспортних засобів у автогосподарствах і гаражах органів внутрішніх справ (інв.№238) зафіксовано, що 27.04.2018 ОСОБА_1 здійснив запис про виїзд службового автомобіля марки «Санг Йонг Рекстон» ,д.н.з. НОМЕР_2 .

Пояснення ОСОБА_1 про те, що цей запис він вчинив механічно, прийшовши на роботу за запрошенням для дачі поясень, суд відхиляє, адже підпис позивача у відповідному журналі свідчить про оримання ним автомобіля і взяття відповідальності за нього.

Крім того, відповідно до Журналу інструктажів водіїв Залізничного ВП ГУНП у Львівській області (інв.№1082 Том №2) міститься запис за 27.04.2018 про проведення інструктажу ОСОБА_1 та його підпис.

Отже, цими документами також підтверджено факт виходу позивача на службу.

Суд першої інстанції також з`ясував, що облік робочого часу чи вихідних днів особового складу в Залізничному ВП окремим документом не фіксується. Про такі обставини також повідомив представник відповідача ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_3 , яка працює на посаді старшого інспектора з ОД сектору соціально-гуманітарної роботи УКЗ ГУНП у Львівській області.

Безпідставними покликання апелянта про суперечність висновків суду першої інстанції щодо того, що в Книзі нарядів Залізничного ВП (інв 304) відсутній запис про те, що старший сержант поліції ОСОБА_1 27.04.2018 включений до складу СОГ Залізничного ВП, що в свою чергу свідчить про те, що він не міг виїжджати в її складі на виклики, оскільки зазначена обставина не спростовує факту перебування позивача на службі у цей день.

Враховуючи викладене, відсутні будь-які докази, крім пояснень самого позивача, що 27.04.2018 був для нього вихідним днем і він міг не перебувати на службі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що старший сержант поліції ОСОБА_1 своїми діями, що виразились у порушенні Правил дорожнього руху, що мали місце 26.04.2018 та перебування на службі 27.04.2018 у стані алкогольного сп`яніння, проявив низькі моральні та професійні якості.

Такими діями позивача порушено ст.ст. 1, 7 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ», ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункт 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 № 1179.

Європейський суд з прав людини зазначив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям (рішення від 12 січня 2012 року у справі «Горовенки та Бугара проти України» (Заяви №№ 36146/05 та 42418/05) п. 38).

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що передбачена чинним законодавством процедура перевірки обставин порушення службової дисципліни та накладення дисциплінарного стягнення відповідачем дотримана. Також, перед застосуванням дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення відповідачем повною мірою враховано тяжкість правопорушення, обставини за яких вони скоєні, та враховано ставлення позивача до виконання своїх службових обов`язків.

Тому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність та обґрунтованість застосування відповідачем до позивача такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Зі змісту рішення Львівського окружного адміністративного суду зрозуміло мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, а тому оскаржуване судове рішення є обґрунтованим і підстав для його скасування немає.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року у справі № 813/2525/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. М. Багрій
Н. М. Судова-Хомюк
Повний текст складено 16 серпня 2019 року.