Справа № 120/2636/19-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

19 серпня 2019 р. Справа № 120/2636/19-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Вільчинський Олександр Ванадійович, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1

до: державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Бурлак Вікторії Вікторівни

про: визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Бурлак Вікторії Вікторівни про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Статтею 5 КАС України передбачено право на звернення до адміністративного суду.

Необхідною умовою для реалізації права на звернення до адміністративного суду є пред`явлення адміністративного позову шляхом подання позовної заяви із дотриманням вимог, встановлених КАС України, насамперед його статтями 160, 161.

Недотримання встановленого цим Кодексом порядку звернення до адміністративного суду, залежно від обставин може тягнути за собою залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Однак, у позовній заяві не зазначений реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача, а також не зазначено номери засобів зв`язку, адреси електронної відповідача чи відомостей щодо відсутності у позивача такої інформації.

Згідно з ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За приписами ч.ч. 4, 5 ст. 94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до частини сьомої статті 161 КАС України до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

За приписами частини 2 статті 80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Проте, всупереч вищенаведеним вимогам, позивачем до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, не додано належним чином засвідчену копію оскаржуваного рішення. Позивач заявляє клопотання про витребування оригіналу оскаржуваного рішення, однак не зазначає яких заходів вжив для того, щоб отримати у відповідача відповідний докази та вчасно його подати до суду, як і не обґрунтовано того, що в нього така можливість відсутня чи відповідач йому відмовив у наданні запитуваного доказу, що є обов`язковою передумовою для можливості заявлення відповідного клопотання про витребування доказів.

Відтак, ненадання позивачем засвідчених у визначеному законом порядку копій відповідних доказів є недотримання вимог ч.ч. 4, 7 ст. 161 КАС України.

Також встановлено інші недоліки позовної заяви. Так, частиною 3 статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

За приписами ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" станом на 01.01.2019 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 1921 грн.

Згідно з пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою сплачується 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб така ставка становить 768,40 грн.

Відповідно до змісту позовних вимог позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру (визнати протиправну бездіяльність - перша вимога, скасувати рішення - друга вимога) та похідну від першої вимогу (зобов`язати повторно розглянути заяву), яка разом з першою є однією вимогою, а відтак, за подання адміністративного позову належить сплатити 1536,80 грн. (768,40 грн. х 2). Доказів сплати судового збору до позовної заяви не додано.

Поряд із цим, разом з позовною заявою позивачем подано заяву про звільнення від сплати судового збору.

Щодо заяви (клопотання) позивача про звільнення від сплати судового збору слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правила відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати закріплені в ст.8 Закону України "Про судовий збір", яка передбачає вказані можливості щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру чи звільнення від сплати судового збору враховуючи майновий стан фізичних осіб.

Відповідно до положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу зазначеного слідує, що єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене у позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Відтак, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

В підтвердження скрутного майнового становища позивачем надано довідку з Вінницького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про те, що ОСОБА_1 знаходиться на пенсійному обліку та отримує пенсію за віком. У вказаній довідці зазначено розмір пенсії позивача, отриманої за період з вересня 2018 року по лютий 2019 року. Разом з тим, зазначена довідка не містить дати її формування, а відтак не може вважатись належним доказом щодо встановлення майнового стану позивача на час звернення до суду з даними позовом. Також не надано інформації щодо розміру отриманої позивачем пенсії за період з березня по липень 2019 року.

Крім того, надані позивачем відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків охоплюють період з 1 кварталу по 4 квартал 2018 року. Таким чином, надана довідка взагалі не містить інформації щодо наявності або відсутності доходу в період з 01.01.2019 по липень 2019 року, а тому такі відомості не є належним доказом щодо майнового стану позивача на час звернення з позовом до суду.

Зазначені недоліки є перешкодою для відкриття провадження у справі та можуть бути усунуті шляхом надання суду належно оформленої позовної заяви відповідно до вимог ст. 160 КАС України з наданням належним чином засвідчених копій доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, належним чином засвідченої копії оскаржуваного рішення та додаткових доказів щодо скрутного майнового стану позивача або доказів сплати судового збору у розмірі 1536,80 грн.

Згідно з ч. 1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене вважаю, що позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 5, 80, 94, 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Бурлак Вікторії Вікторівни про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити позивачеві п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, шляхом надання суду належно оформленої позовної заяви відповідно до вимог ст. 160 КАС України з наданням належним чином засвідчених копій доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, належним чином засвідченої копії оскаржуваного рішення та додаткових доказів щодо скрутного майнового стану позивача або доказів сплати судового збору у розмірі 1536,80 грн.

Копію ухвали направити позивачеві.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович