Справа № 200/4561/19-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року справа №200/4561/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., за участю секретаря судового засідання - Тішевського В.В., представника третьої особи - Кіш Ю.А., діючої за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року у справі № 200/4561/19-а (головуючий суддя І інстанції Чучко В.М.), складене у повному обсязі 04 червня 2019 року у м. Слов`янську Донецької області, за позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора відділу у Покровському районі міськрайонного управління у Покровському районі та м. Мирнограді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Бровко Ганни Олегівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Покровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2019 року позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного кадастрового реєстратора відділу у Покровському районі Міськрайонного управління у Покровському районі та м. Мирнограді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Бровко Ганни Олегівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Покровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення №РВ-019 від 15 лютого 2019 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру та зобов`язання внести відомості до Державного земельного кадастру стосовно реєстрації земельної ділянки площею 0,0560 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 (а.с. 3-6).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року позовні вимоги задоволені частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Державного кадастрового реєстратора відділу у Покровському районі Міськрайонного управління у Покровському районі та м. Мирнограді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Бровко Ганни Олегівни №РВ-019 від 15 лютого 2019 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Зобов`язано Державного кадастрового реєстратора відділу у Покровському районі Міськрайонного управління у Покровському районі та м. Мирнограді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Бровко Ганну Олегівну повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про внесення відомостей до державного земельного кадастру від 07 лютого 2019 року реєстраційний номер ЗВ-019, з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 27-30).

Не погодившись із судовим рішенням Головне управління Держгеокадастру в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати вищевказане рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначило, що погодження землекористувачів на вилучення земельної ділянки та передачу її у власність іншому громадянину в проекті землеустрою позивача відсутнє, що є порушенням вимог ст. 118 Земельного кодексу України та ст. 50 Закону України «Про землеустрій».

Крім того, відповідач зазначив, що даний спір не підпадає під юрисдикцію адміністративного суду, оскільки в ньому наявний спір про право власності, відтак, має розглядатись за правилами цивільного судочинства (а.с. 35-39).

Позивач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, зазначила, що рішення суду першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, поясненням представника третьої особи, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 06 червня 2018 року позивач звернувся до Покровського міського голови із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд на території м . Покровськ (а.с. 17).

Рішенням Покровської міської ради Донецької області від 31 серпня 2018 року №7/58-20 позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель запасу житлової та громадської забудови комунальної власності на території м. Покровськ (згідно додатку) (а.с. 18).

Відповідно до висновку від 15 листопада 2018 року №16-12/49, відділом містобудування, архітектури та земельних відносин Покровської міської ради Донецької області погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0560 га у власність гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , приймаючи до уваги відповідність місця розташування ділянки плану зонування території (Зонінгу) м. Покровськ, детальний план території кварталу садибної забудови в районі мікрорайону 1-17 для індивідуального житлового будівництва учасникам бойових дій і особам, прирівняним до них в межах м. Покровськ (а.с. 21).

Після розроблення проекту землеустрою позивач звернувся із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру від 07 лютого 2019 року (а.с. 14-17).

Рішенням № РВ-019 від 15 лютого 2019 року відповідач відмовив у задоволенні такої заяви з підстав невідповідності електронного документу. У зв`язку з невідповідністю поданих документів вимогам законодавства, а саме: згідно з даними державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (форма 6-зем) земельна ділянка передана у користування громадянам для індивідуального городництва, проте, погодження землекористувачів на вилучення земельної ділянки та передачу її у власність іншому громадянину в проекті землеустрою відсутнє, що є порушенням вимог п. 6 ст. 118 Земельного кодексу України та ст. 50 Закону України "Про землеустрій" (а.с. 9, 10).

27 лютого 2019 року позивач звернувся до Покровського міського голови з заявою про надання інформації про можливих землекористувачів, згода яких потрібна для оформлення земельної ділянки в АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Листом Покровської міської ради від 11 березня 2019 року №К-077-1.1 позивача повідомлено, що міською радою не укладалися договори оренди земельних ділянок для ведення городництва в межах вказаної земельної ділянки, у зв`язку з чим міська рада звернулась до Міськрайонного управління у Покровському районі та м. Мирнограді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області з запитом про можливих землекористувачів в межах земельної ділянок, що відводяться.( а.с.12)

На зазначене звернення отримано лист відповідь за №25/115-19 від 10 січня 2019 року, який не містить ані прізвищ громадян, що за інформацією управління займаються на цих землях городництвом, ані посилання на будь-які рішення міської ради чи договори оренди землі або інші документи, які могли б бути підставою для користування землею. Також, у листі зазначено, що довідка за формою 6-зем щодо заповнення форм державної статистичної звітності з кількісного обліку земель у м. Покровськ,здійснювалось у 1999 році на підставі відомостей, наданих Покровською( Красноарміською) міською радою, однак у Міськрайонного управління у Покровському районі та м. Мирнограді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області відсутні примірники документів, які були підставою для внесення вищезазначеної інформації до державної статистичної звітності форми 6-зем.( а.с.13)

Покровська міська рада також повідомила, що статистична звітність форми 6-зем з 01 січня 2016 року не ведеться, вона не містить актуальні відомості про розподіл земель та не може бути підставою для відмови в державній реєстрації земельної ділянки та погодження або затвердження землевпорядної документації (а.с. 12).

Отже, у Покровської міської ради відсутні документи, що підтверджували б наявність прав (власності чи користування) інших осіб в межах земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 .

Не погодившись з рішенням відповідача, з метою захисту своїх прав та законних інтересів позивач звернувся з даним позовом до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, відмовляючи позивачу у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, діяв необґрунтовано та непропорційно відтак, порушено права позивача має бути відновленим шляхом зобов`язання повторно розглянути заяву про внесення відомостей до Державного реєстру.

Суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державний земельний кадастр" від 07 липня 2011 року № 3613-VI (далі - Закон № 3613) державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

У відповідності до ч. 5 ст. 5 Закону № 3613 внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 3613 внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону № 3613 державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов`язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється (ч. 6,7 ст. 9 Закону № 3613).

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону № 3613 державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону № 3613 для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону № 3613 державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Як слідує з приписів ч. 6 ст. 24 Закону № 3613, підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Процедура та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 (далі - Порядок № 1051).

Згідно до п. 67 Порядку № 1051 внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України "Про Державний земельний кадастр".

Документи, які є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати вимогам Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Відповідно до п. 70 вказаного порядку державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, перевіряє: 1) повноваження особи, що звернулася за внесенням відповідних відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; 2) наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; 3) розташування об`єкта Державного земельного кадастру на території дії його повноважень; 4) придатність електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

У відповідності до п. 107 Порядку № 1051 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49 - 54 цього Порядку.

Відповідно до пп.1 п. 109 Порядку 1051 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови у внесенні до Державного земельного кадастру, за результатами розгляду заяви, поданої позивачем, стала невідповідність електронного документу.

У зв`язку з невідповідністю поданих документів вимогам законодавства, а саме: «згідно з даними державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (форма 6-зем) земельна ділянка передана у користування громадянам для індивідуального городництва, проте, погодження землекористувачів на вилучення земельної ділянки та передачу її у власність іншому громадянину в проекті землеустрою відсутнє, що є порушенням вимог п. 6 ст. 118 Земельного кодексу України та ст. 50 Закону України "Про землеустрій"».

При цьому, на підтвердження правомірності підстав для відмови у державній реєстрації відповідачем не надано суду жодних доказів та письмових пояснень.

Крім того, листом Покровської міської ради від 11 березня 2019 року №К-077-1.1 підтверджено, що міською радою не укладалось жодного договору оренди земельних ділянок для ведення городництва в межах вказаної земельної ділянки, а на запит до Міськрайонного управління у Покровському районі та м. Мирнограді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про можливих землекористувачів в межах земельної ділянок, що відводяться, не надано ані прізвищ громадян, що за інформацією управління займаються на цих землях городництвом, ані посилання на будь-які рішення міської ради чи договори оренди землі, або інші документи, які могли б бути підставою для користування землею.

Крім того, у листі зазначено, що довідка за формою 6-зем з 01 січня 2016 року не ведеться, оскільки не містить актуальні відомості про розподіл земель та не може бути підставою для відмови в державній реєстрації земельної ділянки і погодження або затвердження землевпорядної документації .Отже правовий режим земельної ділянки ї віднесення її земель переданих у користування громадянам для індивідуального городництва у судовому засіданні не підтверджено власником земель Покровською міською радою, представник якої у судовому засідання апеляційної інстанції заявив, що документів щодо надання таких статистичних даних у них відсутні , а відповідно до листа Міськрайонного управління у Покровському районі та м. Мирнограді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 10.01.2019 року у них також відсутні примірники документів які були підставою для внесення вищезазначеної інформації до державної статистичної звітності форми 6-зем.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідач, відмовляючи позивачу у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, діяв необґрунтовано та непропорційно, чим порушив вимоги діючого законодавства, відтак його порушене право має бути відновленим шляхом зобов`язання Державного кадастрового реєстратора відділу у Покровському районі Міськрайонного управління у Покровському районі та м. Мирнограді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Бровко Ганну Олегівну повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про внесення відомостей до державного земельного кадастру від 07 лютого 2019 року реєстраційний номер ЗВ-019.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим посилання апелянта, що даний спір має розглядатись у порядку цивільного судочинства, оскільки, у даному випадку, відсутній спір про право на земельну ділянку, оскільки відсутні докази набуття власності (оренди) на спірну земельну ділянку іншими суб`єктами.

З цих самих підстав суд апеляційної інстанції не бере до уваги посилання апелянта на висновки Верховного Суду від 16 січня 2019 року по справі № 823/1498/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції переглянуто судом апеляційної інстанції виключно в межах апеляційної скарги.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не містять доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 червня 2019року по справі № 200/4561/19-а - залишити без змін.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено в судовому засіданні 19 серпня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 серпня 2019 року.

Судді Т.Г.Арабей

І.В. Геращенко

Е.Г.Казначеєв