Справа № 500/1386/19
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1386/19

12 серпня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чепенюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.Л.,

представника позивача Гнат Н .А. ,

представника відповідача Чайківської М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полімерна група Терполімергаз» до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Полімерна група Терполімергаз» (далі ТОВ «ПГ Терполімергаз») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі ГУ ДФС у Тернопільській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.03.2019 №, яким до ТОВ «ПГ Терполімергаз» застосовано штраф за затримку реєстрації податкових накладних на суму 91 608,49 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

15.01.2019 ТОВ «ПГ Терполімергаз» оформлено податкові накладні №11 та №13 від 28.12.2018 року в електронній формі та подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (далі ЄРПН) без жодних порушень щодо строків такої реєстрації. Проте внаслідок неправомірних дій з боку ДФС України щодо незабезпечення у цей день належної діяльності сервера та його перенавантаженням такі податкові накладні було зареєстровано лише 17.01.2019, тобто з порушенням строку. Вини позивача у несвоєчасній реєстрації цих двох податкових накладних немає.

В підтвердження цього позивач зазначає, що у січні 2019 року ДФС України неодноразово розміщувалася інформація у засобах масової інформації, у тому числі на офіційному сайті, щодо перенавантаження серверу ДФС України та можливі затримки у своєчасному прийомі податкових накладних/розрахунків коригування.

Ще однією підставою протиправності оскаржуваного податкового-повідомлення рішення позивач наводить те, що його прийнято за результатами камеральної перевірки, при цьому така перевірка проведена з порушенням 30-денного календарного строку. Зокрема, перевірку проведено 07.02.2019, виявлення порушень та складення акта відбулось після спливу шестимісячного строку, що не може охоплюватись камеральною перевіркою.

За наведених обставин, позивач вважає, що контролюючий орган вийшов за межі предмета камеральної перевірки, у зв`язку з чим акт такої перевірки є доказом, здобутим з порушенням закону, що призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Відповідно прийняте на його підставі податкове повідомлення-рішення не є правомірним.

24.06.2019 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи відповідно до статей 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

10.07.2019 до суду від ГУ ДФС у Тернопільській області надійшов відзив на позов (а.с.56-59). Відповідач позов заперечує, вказує, що ГУ ДФС у Тернопільській області проведено камеральну перевірку даних податкової звітності з податку на додану вартість (далі ПДВ) та даних ЄРПН ТОВ «ПГ Терполімергаз» за період з 04.12.2017 по 17.01.2019, якою встановлено порушення вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі ПК України), а саме: порушено граничні терміни реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН (акт перевірки від 07.02.2019 №936/19-00-54-05/37306731).

При цьому камеральна перевірка проведена у відповідності до вимог статей 75, 76, 86 ПК України. Предметом камеральної перевірки може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН. Камеральна перевірка з таких питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, тобто 1095 днів.

Перевіркою встановлено несвоєчасність реєстрації податкових накладних в ЄРПН у 10 випадках, за порушення строків застосовано штрафні санкції, визначені статтею 120-1.1 ПК України.

Також відповідач вказує, що системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України дає підстави для висновку про те, що порушення платником ПДВ граничного строку реєстрації податкової накладної в ЄРПН є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних №11 та №13 від 28.12.2018, які зареєстровані 17.01.2019, то відповідач зазначає, що збої у комп`ютерних системах, розпорядником яких він не являється, не є підставою для звільнення від відповідальності платника податків. На платника покладається обов`язок вчасно зареєструвати податкову накладну і, оскільки, у нього є доступ до електронного кабінету та можливість перегляду в режимі реального часу даних ЄРПН, він повинен самостійно здійснювати контроль та нести відповідальність за дотриманням покладеного обов`язку щодо своєчасної реєстрації податкових накладних. Будучи обізнаним про перенавантаження серверу ДФС та можливих затримок у своєчасному прийомі податкових накладних/розрахунків коригування, позивач не вжив достатніх заходів для своєчасного виконання своїх обов`язків.

Відповідач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення правомірним та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

25.07.2019 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.61-66), у якій позивач фактично виклав нові підстави позову. З огляду на це суд звертає увагу позивача на те, що частиною першою статті 47 КАС України регламентовано порядок і строк подання письмової заяви про зміну підстави позову, а вимоги до змісту відповіді на відзив викладені у статті 163 КАС України. Назва заяви по суті справи не впливає на її зміст, якщо фактично він містить зміст іншої заяви.

Позивач зазначає, що оскаржуваним податковим повідомлення-рішення застосовано штраф за несвоєчасну реєстрацію в ЄРПН податкових накладних, які складені на покупців не платників ПДВ.

Податкове законодавство передбачає випадки, коли складені в установленому порядку податкові накладні не надаються покупцю, що, разом з тим, не позбавляє обов`язку продавця зареєструвати такі податкові накладні в ЄРПН, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування. На думку позивача, платники податків не повинні нести відповідальність за несвоєчасну реєстрацію таких накладних на підставі норм пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України, оскільки цей пункт містить виключення щодо таких випадків, а саме: 1) у разі якщо податкова накладна, не надається отримувачу (покупцю); 2) податкова накладна, складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування; 3) податкова накладна, складена на постачання товарів/послуг для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою.

Оскільки відповідач дану норму тлумачить по іншому, то підлягають застосуванню положення підпункту 4.1.4 пункту 4.1. статті 4 ПК України щодо презумції правомірності дій платника податків та прийняття рішення на його користь у разі неоднозначого (множинного) трактування прав та обов`язків платників податків.

Такі податкові накладні не підлягали наданню отримувачу (покупцю), реалізація товару відбувалася кінцевим споживачам не платникам ПДВ, а тому жоден з контрагентів позивача не зазнав шкоди через не включення сум ПДВ до податкового кредиту.

Також позивач зазначив, що вжив 15.01.2019 у межах строку реєстрації податкових накладних всіх визначених податковим законодавством заходів для своєчасної реєстрації податкових накладних №11 та № 13 від 28.12.2018 у ЄРПН, тому, платник податків не може нести відповідальності за перебої в роботі електронних систем, у тому числі ЄРПН. Таке порушення допущено у зв`язку із протиправними діями контролюючих органів.

Оскільки жодної квитанції протягом операційного дня 15.01.2019 про прийняття податкових накладних податковим органом позивачу не було надіслано, то відповідно до положень статті 201 ПК України, такі податкові накладні вважаються зареєстрованими в ЄРПН.

З наведених підстав позивач просить позов задовольнити.

Інших заяв по суті справи від учасників справи до суду не подано.

У судових засіданнях, які відбулися у цій справі, представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у заявах по суті справи, та просить його задовольнити.

Представник відповідача у судових засіданнях просила відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів, наведених у відзиві на позов та визнала ту обставину, що 15.01.2019 мало місце перенавантаження сервера ДФС України.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ТОВ «ПГ Терполімергаз» 29.09.2010 зареєстроване як юридична особа, 01.10.2010 взяте на облік як платник податків у Тернопільській об`єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області, є платником ПДВ з 15.04.2011.

ГУ ДФС у Тернопільській області проведено камеральну перевірку даних податкової звітності з ПДВ та даних ЄРПН ТОВ «ПГ Терполімергаз» за період з 04.12.2017 по 17.01.2019, про що складено акт від 07.02.2019 №936/19-00-54-05/37306731 (а.с.14-15).

Перевіркою встановлено порушення вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України, а саме: порушено граничні терміни реєстрації таких податкових накладних в ЄРПН:

від 15.12.2017 №2 на суму 1 805,67 грн, зареєстрована в ЄРПН 12.01.2018, тобто з порушенням граничних термінів реєстрації на 12 календарних днів;

від 14.12.2017 №4 на суму 58 307,35 грн, зареєстрована в ЄРПН 13.01.2018, тобто з порушенням граничних термінів реєстрації на 13 календарних дні;

від 13.12.2017 №2 на суму 165 254,5 грн, зареєстрована в ЄРПН 13.01.2018, тобто з порушенням граничних термінів реєстрації на 13 календарних днів;

від 07.12.2017 №4 на суму 145 001,9 грн, зареєстрована в ЄРПН 13.01.2018, тобто з порушенням граничних термінів реєстрації на 13 календарних днів;

від 14.12.2017 №3 на суму 99 739,59 грн, зареєстрована в ЄРПН 13.01.2018, тобто з порушенням граничних термінів реєстрації на 13 календарних днів;

від 04.12.2017 №6 на суму 160 375,6 грн, зареєстрована в ЄРПН 15.01.2018, тобто з порушенням граничних термінів реєстрації на 15 календарних днів;

від 04.12.2017 №5 на суму 135 390,4 грн, зареєстрована в ЄРПН 15.01.2018, тобто з порушенням граничних термінів реєстрації на 15 календарних днів;

від 04.12.2017 №3 на суму 125 421 грн, зареєстрована в ЄРПН 15.01.2018, тобто з порушенням граничних термінів реєстрації на 15 календарних днів;

від 28.12.2018 №11 на суму 2 750 грн, зареєстрована в ЄРПН 17.01.2019, тобто з порушенням граничних термінів реєстрації на 2 календарних дні;

від 28.12.2018 №13 на суму 22 038,79 грн, зареєстрована в ЄРПН 17.01.2019, тобто з порушенням граничних термінів реєстрації на 2 календарних дні.

У висновку акта перевірки вказано про порушення ТОВ «ПГ Терполімергаз» граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН. Відповідальність платника передбачена пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

04.03.2019 на підставі акта перевірки від 07.02.2019 ГУ ДФС у Тернопільській області винесла оскаржуване податкове повідомлення-рішення № про застосування до ТОВ «ПГ Терполімергаз» за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 916084,79 грн штрафу у розмірі 10 відсотків у сумі 91608,49 грн (а.с.12). До податкового повідомлення-рішення долучено розрахунок штрафу (а.с.13).

Позивач не погоджується з податковим повідомленням-рішенням контролюючого органу, у зв`язку з чим звернувся до суду, попередньо оскарживши його в адміністративному порядку. Проте таке податкове повідомлення-рішення за результатами розгляду скарги платника податків залишене без змін (а.с.39-46).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, суд, зважаючи на предмет позову, перевіряє чи оскаржуване рішення відповідача прийняте у відповідності до зазначених вище умов.

ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (абзац перший пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (абзац четвертий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абзац п`ятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції (абзац дев`ятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин (абзац десятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних (абзац тринадцятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем) (абзац тринадцятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом (абзаци чотирнадцятий-п`ятнадцятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Статтею 120-1 визначено відповідальність за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної.

Так, згідно з пунктом 120-1.1 статті 120 ПК України (у редакції, що діє з 01.01.2017 з урахуванням змін, внесених на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 №1797-VIII) порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Судом встановлено, що у спірному випадку всі 10 податкових накладних, несвоєчасно зареєстрованих позивачем у ЄРПН, видано на покупців, які не є платника ПДВ (а.с.16-28). Разом з тим, кожна з господарських операцій, по яких виписані спірні податкові накладні підлягала оподаткуванню за основною ставкою (20 %), про що зазначено у їх змісті у відповідних розділах. Тобто із таких податкових накладних вбачається, що позивач у господарських операціях по спірних податкових накладних не звільнений від оподаткування (основна ставка податку 20 %) та обсяги постачання товарів не оподатковуються за нульовою ставкою (сума за ставкою 0 % відсутня).

Наявність обов`язку у платника податків щодо здійснення реєстрації відповідних податкових накладних в ЄРПН не є спірним у цій справі, такі податкові накладні підлягають реєстрації в ЄРПН. Спірним є саме наявність чи відсутність підстав для застосування штрафу, передбаченого пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Визначаючись з цього питання суд проаналізував норми даної статті у редакції ПК України після 01.01.2017 та до цієї дати.

Так, з 01.01.2017 законодавцем змінено редакцію пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України, вона наведена вище.

До 01.01.2017 дане положення було викладена у такій редакції: «Порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі…».

Отже, чинною на момент виникнення правовідносин редакцією пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України, на відміну від попередньої редакції цієї статті, яка встановлювала штрафні санкції за порушення термінів реєстрації виключно податкових накладних, що підлягають наданню покупцям, визначено, що штрафні санкції застосовуються за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації всіх податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН. Винятком є виключно порушення термінів реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України дає підстави для висновку про те, що порушення платником ПДВ граничного строку реєстрації податкової накладної в ЄРПН є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням двох випадків:

1) порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування,

2) порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Вказана правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом у постановах від 04.09.2018 року у справі № 816/1488/17, від 11.12.2018 у справі №807/68/18, від 13.03.2019 у справі №813/4157/17, висновки мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 КАС України.

Відтак, суд відхиляє мотивацію позивача щодо відсутні підстав для застосування штрафу за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄРПН через те, що такі податкові накладні виписані на покупців, які не є платниками ПДВ.

Щодо аргументів ТОВ «ПГ Терполімергаз» про несвоєчасну реєстрацію податкових накладних № 11 та № 13 від 28.12.2018, які направлені для реєстрації 15.01.2019, проте через перезавантаження сервера ДФС України фактично прийняті 17.01.2019, то суд враховує таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр).

Як визначено пунктами 2, 3 Порядку №1246, операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації. Операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Згідно з пунктом 4 Порядку №1246 до Реєстру вносяться відомості щодо податкових накладних та/або розрахунків коригування, які прийняті до Реєстру та підлягають реєстрації, реєстрацію яких зупинено, а також щодо яких у встановленому порядку прийнято рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 11 Порядку №1246 обумовлено, що після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку №1246).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС (пункт 14 Порядку №1246).

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття (пункт 15 Порядку №1246).

З аналізу вказаних норм слідує, що строки, визначені для реєстрації податкових накладних, встановлені у календарних днях, при цьому право платника податку для реєстрації податкових накладних пов`язане виключно з операційним днем, який відповідно до Порядку №1246 триває з 8-ї до 20-ї години. Разом з тим, податковий орган в будь-якому випадку зобов`язаний протягом операційного дня надіслати платнику податку одну з квитанцій: або про прийняття податкової накладної, або про її неприйняття із зазначенням відповідних причин, або зупинення реєстрації податкової накладної. Разом з тим, якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в ЄРПН.

Судом встановлено, що 15.01.2019 позивач направив в електронному форматі до ДФС України для реєстрації в ЄРПН податкові накладні: від 28.12.2018 року №11 (відправлено: дата та час - 15.01.2019 17:17 год), від 28.12.2018 року №13 (відправлено: дата та час - 15.01.2019 17:24 год), що підтверджується скрін-шотом із електронного кабінету платника податків у системі М .Е .DOC (а.с.74).

Відтак, позивач, надіславши вищевказані податкові накладні 15.01.2019 (в останній день спливу граничного строку реєстрації), своєчасно виконав свої зобов`язання, передбачені податковим законодавством з реєстрації вищевказаних податкових накладних.

Разом з тим, податкові накладні від 28.12.2018 року №11 та № 13 прийняті лише 17.01.2019 08:00 год, що підтверджується квитанціями про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН (а.с.29-30).

При цьому, суд наголошує, що квитанція про прийняття або неприйняття вказаних податкових накладних повинна була бути надіслана позивачу в межах операційного дня, тривалість якого визначена пунктом 3 Порядку №1246, тобто з 08:00 до 20:00 15.01.2019 року. Однак, дані квитанції отримані позивачем лише 17.01.2019 року, тобто після спливу двох днів з дня їх відправлення.

Крім того, на електронному рахунку позивача була достатня кількість коштів для реєстрації податкових накладних, контролюючий орган не заперечував цю обставину.

Враховуючи вищезазначене, позивачем у межах граничного строку реєстрації податкових накладних надіслано податкові накладні від 28.12.2018 року № 11 на суму ПДВ 2750,00 грн та №13 на суму ПДВ 22038,79 грн. У свою чергу, відповідачем не виконано обов`язку протягом операційного дня надіслати платнику податку одну з квитанцій: або про прийняття податкової накладної, або про її неприйняття із зазначенням відповідних причин.

У цій справі відповідачем належними та допустимими доказами не доведено, що спірні податкові накладні від 28.12.2018 № 11 та № 13 не надсилалися позивачем в межах операційного дня 15.01.2019 року.

Крім того, представник позивача у поясненнях посилалася на повідомлення від ДФС України, що надійшло до електронного кабінету платника з інформацією від 15.01.2019 року про те, що у зв`язку із перенавантаженням серверу ДФС та необхідністю своєчасного прийому податкових накладних/розрахунків, запити щодо отримання відомостей з ЄРПН обробляються із затримкою в часі. Дана обставина також підтверджується інформацією, розміщеною на офіційному сайті ДФС України від 15.01.2019 року (http://sfs.gov.ua/media-tsentr/novini/364075.html). В свою чергу представник відповідача визнала факт перенавантаженням серверу ДФС України та збої в його роботі 15.01.2019.

Оскільки судом встановлено, що позивач не допустив протиправних дій у цьому випадку, тому навіть за умови відсутності у відповідача відомостей про дату виконання позивачем встановленого законом обов`язку з реєстрації податкової накладної, останній не підлягає притягненню до відповідальності.

Доводи контролюючого органу про те, що платник повинен розрахувати всі ризики, пов`язані з роботою електронної системи та завчасно реєструвати податкові накладні, не заслуговують на увагу, оскільки Порядком №1246 не встановлено будь-яких обмежень платнику у надсиланні податкових накладних для реєстрації в останній день 15-денного строку.

Таким чином, оскільки затримка реєстрації податкових накладних в ЄРПН у цих двох випадках виникла не з вини позивача, то висновок контролюючого органу про застосування по податкових накладних від 28.12.2018 року №11 на суму ПДВ 2750,00 грн та №13 на суму ПДВ 22038,79 грн, на загальну суму ПДВ 22788,79 грн, штрафу у розмірі 10 відсотків у сумі 2478,88 грн є неправомірним.

Також, слід зазначити, що у постанові Верховного Суду від 18.01.2018 по справі №804/5153/17, зазначено, що у разі вчинення платником податку з метою своєчасної реєстрації податкової накладної всіх необхідних дій, натомість її реєстрація була здійснена з порушенням граничного терміну з незалежних від платника податку причин, то в такому разі відсутні підстави для застосування штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкової накладної.

Щодо мотивації позивача про порушення контролюючим органом строку проведення камеральної перевірки, то така спростовується наступним.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Особливості камеральної перевірки з огляду на положення статті 76 ПК України полягають у тому, що для її проведення не потрібен наказ керівника податкового органу або інший спеціальний дозвіл чи направлення, не потрібно згоди платника податків, а також його присутності.

Пункт 76.3 статті 76 ПК України визначає, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Отже, предметом камеральної перевірки, серед іншого, є своєчасність реєстрації податкових накладних у ЄРПН та з урахуванням положень статті 102 ПК України, такою перевіркою може бути охоплено період в 1095 днів за останнім днем граничного строку реєстрації податкових накладних. ГУ ДФС у Тернопільській області правомірно і у строк, визначений ПК України, проведено камеральну перевірку, предметом якої є дотримання ТОВ «ПГ Терполімергаз» строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Така позиція суду відповідає правовому висновку, викладеному Верховним Судом у постанові від 19.04.2019 у справі №804/558/17.

На переконання суду безпідставними є і посилання платника податків на положення підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України, оскільки презумпція правомірності рішень платника податку застосовується у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу. У цій справі відсутній закон чи інший нормативно-правовий акт, за якого припускається неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів.

Посилання платника податків на відповідну практику Європейського суду з прав людини є неприйнятним, оскільки у справах, на які посилається позивач, на відміну від цієї справи, було встановлено порушення норм Конвенції внаслідок протиправних дій органів державної влади.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування своєї позиції та не довів правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, винесеного щодо ТОВ «ПГ Терполімергаз» в частині застосування за затримку реєстрації податкових накладних від 28.12.2018 № 11 та № 13 на загальну суму ПДВ 24788,79 грн штрафу у розмірі 10 відсотків у сумі 2478,88 грн. В цій частині оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте з порушенням умов, визначених частиною другою статті 2 КАС України, а саме: не обґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та підлягає визнанню протиправним та скасуванню. В решті позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. Позов підлягає до задоволення частково.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як визначено частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Звертаючись до суду із даним позовом, ТОВ «ТП Терполімергаз» сплатив судовий збір у сумі 1921,00 грн, що підтверджуються платіжним дорученням від 18.06.2019 №1245 (а.с.4).

Оскільки суд задовольняє позов частково, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто, 51,98 грн (2,7% від загальної суми позову).

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Полімерна група Терполімергаз» до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області від 04 березня 2019 року № в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полімерна група Терполімергаз» штрафу за затримку реєстрації податкових накладних на суму 2478,88 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Тернопільській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полімерна група Терполімергаз» судові витрати у розмірі 51,87 грн (п`ятдесят одну грн 87 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Полімерна група Терполімергаз» (вулиця Микулинецька, 31, місто Тернопіль, 46005, ідентифікаційний код юридичної особи 37306731).

Відповідач: Головне управління ДФС у Тернопільській області (вулиця Білецька, 1, місто Тернопіль, 46021, ідентифікаційний код юридичної особи 39403535).

Повний текст рішення складено та підписано 16 серпня 2019 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

Згідно з оригіналом:

Суддя Чепенюк О.В.