Справа № 420/3717/19
Суддя: Цховребова М. Г
Дата ухвалення: 2019-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3717/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Цховребова М.Г., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та скасування арешту, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, яка полягає у не скасуванні арештів, накладених постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 36294393, виданий 04.02.2013 року та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: б/н, виданий 29.05.2013 року;

- скасувати арешт з нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , накладений Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 36294393, виданий 04.02.2013 року, підстава внесення: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 7088680 від 05.03.2013 року та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: б/н, виданий 29.05.2013 року, підстава внесення: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 2804509 від 03.06.2013 року.

Ухвалою суду від 06.08.2019 року: відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання 13.08.2019 року сторони та/або їх представники не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. (а.с.65-67)

13.08.2019 року представником позивача до суду подано заяву, вхід. № 29012/19, в якій останній просить розгляд справи провести без участі позивача та його представника. (а.с.68)

Відповідач про причини неявки його представника суд не повідомив, будь-яких процесуальних заяв, в тому числі про відкладення (перенесення) розгляду справи від нього до суду не надійшло.

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ч. 3 ст. 194, ч.ч. 1, 3, 9 ст. 205 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно зі змістом позовної заяви та відповіді на відзив, позивач просить суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, із зазначенням таких фактичних обставин:

- 16.05.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що на майно позивача за адресою: АДРЕСА_1 , а також на все нерухоме майно відповідачем накладено арешт постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 36294393, виданою 04.02.2013 року та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на відчуження, серія та номер: б/н, виданою 29.05.2013 року;

- 31.05.2019 року представником позивача до Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеської області Відділу примусового виконання рішень було подано клопотання про зняття арешту з майна. Листом відповідача від 6 червня 2019 року № 091-331/ у знятті арешту з майна позивачу було відмовлено з підстав того, що закон не передбачав зняття арешту з майна у випадку його завершення. Позивач вважає відмову у знятті арешту з майна підставою для звернення позивача до суду з вимогою про визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у не знятті арешту з майна та скасування накладеного арешту;

- так, з листа відповідача вбачається, що виконавче провадження № 36294393, у межах якого було накладено 2 арешти, було завершено 3 червня 2013 року на підставі заяви стягувача, а саме ПАТ «Дельта Банк» відповідно до пункту 1 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (який діяв на момент спірних правовідносин). Враховуючи, що виконавче провадження було завершено, а арешт накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 36294393, виданий 04.02.2013 року, та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: б/н, виданий 29.05.2013 року, підлягав зняттю відповідно до положень Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV. Однак, відповідачем арешти зняті не були як на час закінчення виконавчого провадження, так і після звернення з клопотанням про зняття арешту з майна;

- положення про обов`язковість зняття арешту з майна у випадку повернення виконавчого документа стягувачу, встановлені і діючим Законом України «Про виконавче провадження»;

- отже, арешт майна є заходом забезпечення виконання рішення та є виконавчою дією. Виконавчі дії вчиняються лише у межах виконавчого провадження та наявність арештів у закінченому виконавчому провадженні є порушенням наведених положень закону;

- окрім того, положеннями ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII передбачена пряма вказівка, відповідно до якої, у випадку повернення виконавчого документа (виконавчого напису нотаріуса по даній справі) стягувачу, арешт з майна підлягає зняттю;

- аналогічні положення про зняття арешту передбачені і ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, якою передбачені наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа;

- таким чином, положення про обов`язковість зняття арешту з майна у випадку повернення виконавчого документа стягувачу, встановлені діючим на сьогоднішній день Законом України «Про виконавче провадження»;

- позивач вважає що факт знищення матеріалів виконавчого провадження є додатковим підтвердженням того, що будь-які виконавчі дії у межах даного виконавчого провадження відповідачем не вчиняються, що свідчить про відсутність необхідності та недоцільності існування накладених арештів на майно позивача. Наявні арешти ні чиї права, окрім позивача, не порушують.

Згідно зі змістом відзиву на позовну заяву, відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, із зазначенням таких фактичних обставин:

- згідно бази даних АСВП (автоматизована система виконавчих проваджень), виконавчий напис № 172, виданий 28.02.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. про звернення стягнення на нежиле приміщення-солярій у будинку за номером АДРЕСА_1 , загальною площею 72,2 кв.м, яке складається з приміщень: 1, 2, 9 - коридори; 3, 8, 10, 11, 12 - кабінети; 4, 7 - підсобні; 5 - душова; 6 - туалет, яке на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Носенко О.В. від 4 вересня 2007 року, за реєстровим № 1828, зареєстрованого 7 вересня 2007 року КУ «ОМБТІ та РОН» номер запису: 506, в книзі: 68неж-109, номер витягу: 15853237, реєстраційний номер 10715210, належить на праві власності ОСОБА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації нежилого приміщення-солярій у будинку за номером АДРЕСА_1 задовольнити вимоги ПАТ «Дельта-Банк» у розмірі 589501,08 грн., переданий до Відділу з другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції 4 лютого 2013 року, ВП № 36294393;

- того ж дня, державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження ВП № 36294393;

- 5 лютого 2013 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 58950,11 грн. з боржника ОСОБА_1 на користь держави, яка станом на теперішній час є невиконаною;

- 3 червня 2013 року державним виконавцем, у зв`язку з не стягненням виконавчого збору з боржника, накладено арешт та оголошено заборону на відчуження всього майна боржника у межах суми стягнення виконавчого збору, а саме 58950,11 грн.;

- 3 червня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, згідно пункту 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у попередній редакції), виконавче провадження завершено;

- повернення виконавчого документа стягувачу згідно пункту 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» в попередній редакції Закону не передбачало зняття арешту з майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішень. Таким чином, державний виконавець діяв лише в чітких рамках, визначених законом.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Судом встановлено, що 31.05.2019 року представник позивача звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області із клопотанням про зняття арешту з майна від 30.05.2019 року (а.с.21-22), в якому, керуючись ст.ст. 47, 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, просив:

- зняти арешт з нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 36294393, виданий 04.02.2013 року, на підставі внесення: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 7088680 від 05.03.2013 року;

- зняти арешт, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: б/н, виданий 29.05.2013 року, підстава внесення: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 2804509 від 03.06.2013 року.

Згідно зі змістом вказаного клопотання, його заявлено з таких підстав:

16.05.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 стало відомо, що на її майно за адресою: АДРЕСА_1 , а також, на все її нерухоме майно, відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області накладено арешт постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 36294393, виданий 04.02.2013 року та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: б/н, виданий 29.05.2013 року.

27.05.2019 року у приміщенні Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області представник ОСОБА_1 адвокат Кириленко А.В. ознайомився з інформацією з бази даних щодо виконавчого провадження № 36294393.

З наведеної інформації вбачається, що виконавче провадження № 36294393 було завершено 03.06.2013 року на підставі заяви стягувача, а саме ПАТ «Дельта Банк» відповідно пункту 1 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (який діяв на момент правовідносин).

У межах даного виконавчого провадження було вирішено питання і про стягнення виконавчого збору, а саме, що 05.02.2013 року була прийнята постанова про стягнення виконавчого збору з приводу чого було накладено постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: б/н, виданий 29.05.2013 року.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 47 наведеного Закону, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: є письмова заява стягувача.

Частиною 1 ст. 50 наведеного Закону передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Отже, враховуючи наведене, арешт, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 36294393, виданий 04.02.2013 року та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: б/н, виданий 29.05.2013 року, підлягав зняттю.

Відповідно ч. 2 ст. 50 Закону, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Листом-відповіддю від 06.06.2019 року № 091-3311 (а.с.23-24) Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на заяву про зняття арешту з майна ОСОБА_1 від 30.05.2019 року повідомив представника позивача про наступне:

Згідно бази даних АСВП (автоматизована система виконавчих проваджень), виконавчий напис № 172, виданий 28.02.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. про звернення стягнення на нежиле приміщення-солярій у будинку за номером АДРЕСА_1 , загальною площею 72,2 кв.м, яке складається з приміщень: 1, 2, 9 - коридори, 3, 8, 10, 11, 12 - кабінети, 4,7 - підсобні, 5 - душова; 6 - туалет, яке на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Носенко О.В. від 04.09.2007 року, за реєстровим № 1828, зареєстрованого 07.09.2007 року КП «ОМБТІ та РОН» номер запису: 506, в книзі: 68неж-109, номер витягу: 15853237, реєстраційний номер 10715210, належить на праві власності ОСОБА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації нежилого приміщення-солярій у будинку за номером АДРЕСА_1 задовольнити вимоги ПАТ «Дельта-Банк» у розмірі 589501,08 грн., переданий до Відділу з другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції 04.02.2013, ВП № 36294393.

Того ж дня, державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження ВП № 36294393.

05.02.2013 винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 58950,11 грн. з боржника ОСОБА_1 на користь Держави, яка станом на теперішній час є невиконаною.

03.06.2013 державним виконавцем, у зв`язку з не стягненням виконавчого збору з боржника, накладено арешт та оголошено заборону на відчуження всього майна боржника у межах суми стягнення виконавчого збору, а саме 58950,11 грн.

03.06.2013 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, згідно пункту 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у попередній редакції), виконавче провадження завершено.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (у попередній редакції) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Повернення виконавчого документа стягувачу згідно пункту 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» в попередній редакції Закону не передбачало зняття арешту з майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішень.

Додатково повідомлено, що відповідно до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Не погоджуючись з бездіяльністю Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, яка полягає у не скасуванні арештів, накладених постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 36294393, виданий 04.02.2013 року та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: б/н, виданий 29.05.2013 року, позивач звернувся до суду із вищенаведеними вимогами.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем суду також надано копії, зокрема (а.с.15-20, 25-27):

- Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 166766837, дата та час формування: 16.05.2019 10:11:16, відповідно до якої, зокрема:

Актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна

Об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення, солярій, об`єкт житлової

нерухомості: Ні

Адреса: АДРЕСА_1

Номер запису про обтяження: 273763 (спеціальний розділ):

Дата, час державної 05.03.2013 11:26:25

реєстрації:

Державний реєстратор: Тартачна Катерина Михайлівна , Одеське міське

управління юстиції, Одеська обл.

Підстава виникнення постанова, про арешт майна боржника та оголошення

обтяження: заборони на його відчуження, серія та номер:

ВП36294393, виданий 04.02.2013, видавник: головний

державний виконавець Відділу примусового виконання

рішень Управління державної виконавчої служби

Головного управління юстиції в Одеській області

Щеглова Є.В.

Вид обтяження: арешт нерухомого майна

Відомості про суб`єктів Обтяжувач: Відділ примусового виконання рішень обтяження: управління державної виконавчої служби Головного

управління юстиції в Одеській області, , країна реєстрації: Україна

Особа, майно/права якої обтяжуються:

ОСОБА_1

Особа, в інтересах якої встановлено обтяження: Публічне

акціонерне товариство «Дельта-Банк», причина

відсутності коду ЄДРПОУ: інша причина відсутності коду

Опис предмета обтяження: нежиле приміщення - солярій у будинку за номером

АДРЕСА_1

- Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 166766953, дата та час формування: 16.05.2019 10:11:16, відповідно до якої, зокрема:

Актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна

Номер запису про обтяження: 1154255 (спеціальний розділ):

Дата, час державної 03.06.2013 11:50:14

реєстрації:

Державний реєстратор: Тартачна Катерина Михайлівна , Одеське міське

управління юстиції, Одеська обл.

Підстава виникнення постанова, про арешт майна боржника та оголошення

обтяження: заборони на його відчуження, серія та номер: б/н,

виданий 29.05.2013, видавник: відділ примусового

виконання рішень управління державної виконавчої

служби Головного управління юстиції в Одеській області,

головний державний виконавець Щеглова Є.В.

Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

індексний номер: 2804509 від 03.06.2013 11:56:05,

Тартачна Катерина Михайлівна , Одеське міське

управління юстиції, Одеська обл.

Вид обтяження: арешт нерухомого майна

Відомості про суб`єктів Обтяжувач: Відділ примусового виконання рішень

обтяження: управління державної виконавчої служби Головного

управління юстиції в Одеській області, , країна реєстрації: Україна, адреса: Україна,

65045, Одеська обл., м. Одеса, вул. Преображенська, 64

Особа, майно/права якої обтяжуються:

ОСОБА_1

Опис предмета все нерухоме майно в межах суми звернення стягнення

обтяження: 58950,11 грн.

- постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 03.06.2013 року ВП № 3629393, відповідно до якої, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Щеглова Євгенія Віталіївна, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», постановив:

- виконавчий документ: виконавчий напис № 172, виданий 28.02.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюк В.С., про: звернення стягнення на нежиле приміщення-солярій у будинку за номером АДРЕСА_1 , загальною площею 72,2 кв.м, яке складається з приміщень: 1,2,9 - коридори, 3,8,10,11,12 - кабінети, 4,7 - підсобні, 5 - душова, 6 - туалет, яке на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Носенко О.В. від 04.09.2007 року, за реєстровим № 1828, зареєстрованого 07.09.2007 року КП «ОМБТІ та РОН» номер запису: 506, в книзі: 68неж-109, номер витягу: 15853237, реєстраційний номер 10715210, належить на праві власності ОСОБА_1 .

За рахунок коштів, отриманих від реалізації нежилого приміщення-солярій у будинку за номером АДРЕСА_1 задовольнити вимоги ПАТ «Дельта-Банк» у розмірі 589501,08 грн.

Згідно зі змістом цієї постанови її прийнято з підстав встановлення державним виконавцем, що 03.06.2013 року на адресу Відділу надійшла заява представника ПАТ «Дельта-Банк» про завершення виконавчого провадження на підставі пункту 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим виконавче провадження підлягає звершенню, виконавчий документ - поверненню стягувачу.

Відповідно до змісту заяв сторін по суті справи, сторонами фактично визнаються усі обставини справи, спірність позицій сторін полягає лише у правомірності/протиправності бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, яка полягає у не скасуванні арештів, накладених постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 36294393, виданий 04.02.2013 року та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: б/н, виданий 29.05.2013 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частинами 1, 3 та 4 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): законами України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) та «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно зі ст. 1 Закону № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 6 Закону № 606-XIV (в редакції, чинній на час допущення оскаржуваної бездіяльності) державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини 1 статті 17 Закону № 606-XIV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 статті 17 Закону № 606-XIV відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: зокрема, виконавчі написи нотаріусів.

Положенням ч. 1 ст. 19 Закону № 606-XIV встановлено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону № 606-XIV у заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону № 606-XIV державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно частини 1 статті 57 Закону № 606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону № 606-XIV арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Частиною 3 ст. 57 Закону № 606-XIV постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

В частині 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та встановлених судом обставин, а саме.

Згідно з даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 166766837, дата та час формування: 16.05.2019 10:11:16, зокрема:

Актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна

Об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення, солярій, об`єкт житлової

нерухомості: Ні

Адреса: АДРЕСА_1

Номер запису про обтяження: 273763 (спеціальний розділ):

Підстава виникнення постанова, про арешт майна боржника та оголошення

обтяження: заборони на його відчуження, серія та номер:

ВП36294393, виданий 04.02.2013, видавник: головний

державний виконавець Відділу примусового виконання

рішень Управління державної виконавчої служби

Головного управління юстиції в Одеській області

Щеглова Є.В.

Вид обтяження: арешт нерухомого майна

Відомості про суб`єктів Обтяжувач: Відділ примусового виконання рішень обтяження: управління державної виконавчої служби Головного

управління юстиції в Одеській області, , країна реєстрації: Україна

Особа, майно/права якої обтяжуються:

ОСОБА_1

Особа, в інтересах якої встановлено обтяження: Публічне акціонерне товариство «Дельта-Банк», причина відсутності коду ЄДРПОУ: інша причина відсутності коду

Згідно з даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 166766953, дата та час формування: 16.05.2019 10:11:16, зокрема:

Номер запису про обтяження: 1154255 (спеціальний розділ):

Підстава виникнення постанова, про арешт майна боржника та оголошення

обтяження: заборони на його відчуження, серія та номер: б/н,

виданий 29.05.2013, видавник: відділ примусового

виконання рішень управління державної виконавчої

служби Головного управління юстиції в Одеській області,

головний державний виконавець Щеглова Є.В.

Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 2804509 від 03.06.2013 11:56:05,

Тартачна Катерина Михайлівна , Одеське міське

управління юстиції, Одеська обл.

Вид обтяження: арешт нерухомого майна

Відомості про суб`єктів Обтяжувач: Відділ примусового виконання рішень

обтяження: управління державної виконавчої служби Головного

управління юстиції в Одеській області, , країна реєстрації: Україна, адреса: Україна,

65045, Одеська обл., м. Одеса, вул. Преображенська, 64

Особа, майно/права якої обтяжуються:

ОСОБА_1

Опис предмета все нерухоме майно в межах суми звернення стягнення

обтяження: 58950,11 грн.

Відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 03.06.2013 року ВП № 3629393, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Щеглова Євгенія Віталіївна, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», постановив:

- виконавчий документ: виконавчий напис № 172, виданий 28.02.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюк В.С., про: звернення стягнення на нежиле приміщення-солярій у будинку за номером АДРЕСА_1 , загальною площею 72,2 кв.м, яке складається з приміщень: 1,2,9 - коридори, 3,8,10,11,12 - кабінети, 4,7 - підсобні, 5 - душова, 6 - туалет, яке на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Носенко О.В. від 04.09.2007 року, за реєстровим № 1828, зареєстрованого 07.09.2007 року КП «ОМБТІ та РОН» номер запису: 506, в книзі: 68неж-109, номер витягу: 15853237, реєстраційний номер 10715210, належить на праві власності ОСОБА_1 .

За рахунок коштів, отриманих від реалізації нежилого приміщення-солярій у будинку за номером АДРЕСА_1 задовольнити вимоги ПАТ «Дельта-Банк» у розмірі 589501,08 грн.

Згідно зі змістом цієї постанови її прийнято з підстав встановлення державним виконавцем, що 03.06.2013 року на адресу Відділу надійшла заява представника ПАТ «Дельта-Банк» про завершення виконавчого провадження на підставі пункту 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим виконавче провадження підлягає звершенню, виконавчий документ - поверненню стягувачу.

У відзиві на позов щодо витребуваних судом матеріалів виконавчого провадження відповідач повідомив, що виконавче провадження ВП № 36294393 було знищено через закінчення трирічного строку зберігання на підставі пунктів 9.9, 9.10 Наказу Міністерства юстиції України про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби № 2274/5 від 22.12.2008 року.

Дійсно, відповідно до положень пунктів 9.9, 9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 року № 2274/5, передбачено, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством.

Завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт.

Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

Відповідно до змісту заяв сторін по суті справи, сторонами фактично визнаються усі обставини справи, спірність позицій сторін полягає лише у правомірності/протиправності бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, яка полягає у не скасуванні арештів, накладених постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 36294393, виданий 04.02.2013 року та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: б/н, виданий 29.05.2013 року.

Так, питання повернення виконавчого документа стягувачу врегульовані статтею 47 Закону № 606-XIV (у редакції, чинній на час прийняття вищевказаної постанови).

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону № 606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

Частинами 2-5 статті 47 Закону № 606-XIV встановлено, що про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт.

У разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску разом із звітом державного виконавця про його використання.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

З наведених положень законодавства, яке регулює спірні правовідносини, не вбачається законодавчо встановленого обов`язку для державного виконавця - зняття арешту при поверненні виконавчого документа стягувачу за його письмовою заявою.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи та підставі наведеного, суд дійшов висновку, що:

- правова позиція зі спірного питання із посиланням на положення Закону № 1404-VIII, тобто Закону, положення якого не діяли на час допущення оскаржуваної, на думку позивача, протиправної бездіяльності, - є помилковою. Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону N 606-XIV, на яку посилається позивач, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

З наведеного вбачається, що положення ч. 2 ст. 50 Закону N 606-XIV не регулюють питання зняття арешту у разі завершення виконавчого провадження у зв`язку із поверненням виконавчого документа стягувачу;

- підстав для визнання протиправною бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, яка полягає у не скасуванні арештів, накладених постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 36294393, виданий 04.02.2013 року та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: б/н, виданий 29.05.2013 року, та відповідно, для задоволення цієї позовної вимоги - немає.

Проте, на час звернення позивача до суду, розгляду та вирішення справи питання повернення виконавчого документа стягувачу врегульовані статтею 37 Закону № 1404-VIII, відповідно до положень якої виконавчий документ повертається стягувачу, якщо:

1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення;

4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа;

5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника);

6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі;

7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася;

9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення;

10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів";

11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

У разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Також, згідно з частиною 4 статті 59 ЗУ № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до частини 5 статті 59 ЗУ № 1404-VIII у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Отже, станом на час розгляду та вирішення справи права та інтереси позивача можуть бути повністю відновлені саме рішенням суду про скасування арешту з нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 36294393, виданий 04.02.2013 року, підстава внесення: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 7088680 від 05.03.2013 року та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: б/н, виданий 29.05.2013 року, підстава внесення: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 2804509 від 03.06.2013 року.

При цьому, щодо обґрунтування відповідача заперечень проти вимог позивача із посиланням на те, що: 5 лютого 2013 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 58950,11 грн. з боржника ОСОБА_1 на користь держави, яка станом на теперішній час є невиконаною; 3 червня 2013 року державним виконавцем, у зв`язку з не стягненням виконавчого збору з боржника, накладено арешт та оголошено заборону на відчуження всього майна боржника у межах суми стягнення виконавчого збору, а саме 58950,11 грн., - слід зазначити таке.

Жодних доводів та/або доказів щодо виділення в окреме провадження, тобто існування інших проваджень крім провадження ВП № 3629393, в межах якого було накладено спірні арешти, та яке відповідачем завершене постановою від 03.06.2013 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із надходженням заяви представника ПАТ «Дельта-Банк» про завершення виконавчого провадження на підставі пункту 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», - відповідачем не наведено та/або не надано.

Відповідно таке посилання - є необґрунтованим, недоведеним та безпідставним.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, учасниками справи суду не наведено та не надано.

При цьому слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.).

Відповідно, позовні вимоги в частині скасування арештів підлягають задоволенню.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача та захистом прав позивача без встановлення вини відповідача, підстав для стягнення з останнього судового збору, передбачених ст. 139 КАС України, немає.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Керуючись ст.ст. 4, 9, 139, 157, 194, 241-246, 250, 255, 295 та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (місцезнаходження: пл. Бориса Дерев`янка, 1, м. Одеса, 65072) про визнання протиправною бездіяльності та скасування арешту - задовольнити частково.

Скасувати арешт з нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , накладений Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 36294393, виданий 04.02.2013 року, підстава внесення: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 7088680 від 05.03.2013 року та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: б/н, виданий 29.05.2013 року, підстава внесення: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 2804509 від 03.06.2013 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційні скарги на рішення суду можуть бути подані в поряду, передбаченому ч. 6 ст. 287 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя М.Г. Цховребова

.