Справа № 440/1076/19
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2019-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

16 серпня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1076/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши у письмовому провадженні питання про розподіл судових витрат у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови від 07.03.2019 №ПЛ3509/166/АВ/П/ПТ/ТД-ФС.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року визнано протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Полтавській області від 07.03.2019 №ПЛ3509/166/АВ/П/ПТ/ТД-ФС. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 3755,70 грн (три тисячі сімсот п`ятдесят п`ять гривень сімдесят копійок).

Ухвалою суду від 14 червня 2019 року призначено до розгляду питання про розподіл судових витрат у відкрите судове засідання.

Позивач та відповідач явку своїх уповноважених представників у судове засідання не забезпечили, хоча про дату час та місце розгляду справи по повідомлялися належним чином.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно із частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що в судове засідання належним чином повідомлені учасники справи не з`явилися та відсутні потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що представник позивача у заяві про розподіл судових витрат просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 17893,58 грн та судовий збір в сумі 3755,70 грн.

Представник відповідача 29.07.2019 подав до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу у якій просив зменшити розмір витрат понесених позивачем у зв`язку із завишенням вказаних витрат. Стверджував, що судових засідань по справі було лише, кожне тривалістю не більше 30 хвилин у той час як представником позивач в акті прийняття-передачі наданих послуг вказано, що судові засідання тривали по одній годині та участь у них оцінено у 6000 грн. Звертав увагу суду на те, що відповідача не надходила заява позивача від 11.05.2019 про відкладення судового засідання. Адміністративний позов отримано разом з ухвалою суду про відкриття провадження по справі, а не від позивача.

Надаючи оцінку доводам сторін суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до пункту 1 частини третьої цієї статті, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, як визначено частиною дев`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до частиною третьої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Системно проаналізувавши наведені вище норми КАС України, суд зазначає, що документально підтверджені судові витрати належить компенсувати стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.18 у справі №815/4300/17, від 11.04.18 у справі №814/698/16, від 18.10.18 у справі №813/4989/17.

У цій справі представник відповідача просить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань правління Держпраці у Полтавській області витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 17893,58 грн.

На підтвердження розміру витрат до матеріалів справи залучені копії договору про надання правової допомоги від 06.03.2019, погодження вартості правничої допомоги; рахунок-фактури від 13.06.2019 №1, акт прийняття-передачі правової допомоги від 13.06.2019.

Разом з тим, а ні позивачем, а ні його представником суду не надано доказів (платіжного доручення, квитанції тощо) понесення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вказаних витрат.

Крім того, суд звертає увагу, що у відповідності до вимог частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду становлять окремий вид витрат пов`язаних з розглядом справи та не входять до складу витрат на правову допомогу.

Зі змісту резолютивної частини рішення суду від 13 червня 2019 року, судом встановлено, що за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 3755,70 грн.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового судового рішення у цій справі, а тому у задоволенні заяви представника ФОП Біжка А.Е. про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат слід відмовити.

Частиною четвертою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви адвоката Биченка Костянтина Віталійовича про прийняття додаткового рішення в адміністративній справі №440/1076/19 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя С.С. Бойко