Справа № 200/13812/18-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року справа № 200/13812/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Міронової Г.М., Геращенка І.В., Сіваченка І.В., секретаря судового засідання - Тішевського В.В., представника позивача Луньова В.О. , представника відповідача Балдинюка М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Концерн Стирол" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 р. (повний текст рішення складено та підписано 26 квітня 2019 року у м. Слов`янськ) у справі № 200/13812/18-а (головуючий І інстанції суддя Хохленков О.В.) за позовом Приватного акціонерного товариства "Концерн Стирол" до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови ВП № 57646465 від 09.11.2018 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 1104 919,13 грн.,

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2018 року Приватне акціонерне товариство «Концерн Стирол» звернулось до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову відповідача ВП № 57646465 від 09.11.2018 року про стягнення виконавчого збору (т. 1 а.с. 3-7).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року у позові відмовлено (т. 1 а.с. 221-223).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Приватним акціонерним товариством «Концерн Стирол» подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову відповідача.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що ст. 61 Конституції України визначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Також, згідно ч. 6 ст. 27 Закону № 1404, у разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Разом з тим, оскаржуваною постановою від 09.11.2018 року відповідачем вдруге стягується виконавчий збір в межах примусового виконання судових рішень за одним й тим самим предметом спору у тій самій справі № 905/1196/13-г.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Концерн Стирол» яке є юридичною особою та діє на підставі статуту (т. 1 а.с.14-18, 42-50, 101-105,136-140).

Господарським судом Запорізької області 13.05.2015 року винесено рішення у справі № 905/1196/13-г про стягнення з ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» грошових коштів: у тому числі 5118168,06 грн. - 3 % річних та 12036151,18 грн. - інфляційних витрат, а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 68646,88 грн. (т. 1 а.с. 51-57, 79-82).

На підставі вищевказаного рішення був прийнятий наказ від 12.08.2015 року про примусове виконання судового рішення та стягнення грошових коштів з ПАТ«КОНЦЕРН СТИРОЛ» на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України», у тому числі 5118168,06 грн. - 3 % річних та 12036151,18 грн. - інфляційних витрат, а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 68646,88 грн. (т. 1 а.с.59, 83).

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.07.2015 року рішення Господарського суду Запорізької області від 13.05.2015 року у справі № 905/1196/13-г залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.03.2016 року постанова Донецького апеляційного господарського суду від 28.07.2015 року та рішення Господарського суду Запорізької області від 13.05.2015 року у справі № 905/1196/13-г були скасовані та справа направлена на новий розгляд (т. 1 а.с.84-85).

Рішенням господарського суду Донецької області від 09.06.2016 року у справі № 905/1196/13-г було стягнуто з ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» грошових коштів у тому числі 5156792,91 грн. - 3 % річних та 5848358,80 грн. - інфляційних витрат, а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 44039,60 грн. ( т. 1 а.с.86-90).

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 16.08.2016 року рішення Господарського суду Донецької області від 09.06.2016 року у справі № 905/1196/13-г залишено без змін (т. 1 а.с.92-94).

05.09.2016 року господарський суд Донецької області видав наказ у справі № 905/1196/13-г про стягнення з ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» грошових коштів у тому числі 5156792,91 грн. - 3 % річних та 5848358,80 грн. - інфляційних витрат, а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 44039,60 грн. (т. 1 а.с.95).

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 09.11.2018 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та постанова про стягнення з ПрАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» виконавчого збору в розмірі 1 104 919,13 грн. (т. 1 а.с.8-9).

Спірним питанням цієї справи є правомірність дій відповідача щодо прийняття постанови від 09.11.2018 року у виконавчому провадженні ВП № 57646465 про стягнення виконавчого збору.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404 (в редакції на момент спірних правовідносин) (далі Закон № 1404) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом.

Відповідно до положень ст. 42 Закону № 1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з:

- виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

- стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Частинами 1 та 2 ст. 27 Закону № 1404-VIII (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлювалось, що

«1. Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

2. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів".

Згідно з ч.4 ст.27 Закону № 1404-VIII, державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів)».

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі наказу головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 09.11.2018 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та постанова про стягнення з ПрАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» виконавчого збору в розмірі 1 104 919,13 грн. (т. 1 а.с.8-9).

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що державний виконавець, виносячи постанову про стягнення судового збору, діяв на підставі закону, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Доводи апелянта стосовно того, що виконавче провадження відкрите за наказом господарського суду Запорізької області від 12.08.2015 року у справі № 905/1196/13-г та виконання постанови про стягнення з позивача виконавчого збору від 15.11.2016 року триває та його проводить відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, не підтверджується жодними доказами.

Що стосується норми ч. 6 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», на яку посилається апелянт, суд зазначає наступне.

За унормуванням ч. 6 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Позивач не надав доказів ні суду першої інстанції ні суду апеляційної інстанції, що вказаному відповідачем державному виконавцю, а саме: Управлінню державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області раніше надходили виконавчі документи у справі № 905/1196/13-г. Матеріали справи також спростовують зазначене.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

За приписами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів), що суд апеляційної інстанції застосував до матеріалів зведеного виконавчого провадження (т. 2 а.с. 33-289).

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова про стягнення з ПрАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» виконавчого збору в розмірі 1 104 919,13 грн. прийнята головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 09.11.2018 року на підставі вимог Закону України «Про виконавче провадження» та є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись статями 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Концерн Стирол" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 р. - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 р. у справі № 200/13812/18-а - залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 19 серпня 2019 року.

Колегія суддів Г.М. Міронова

І.В. Геращенко

І.В. Сіваченко