Справа № 481/235/17
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

15 серпня 2019 року

Київ

справа № 481/235/17

провадження № К/9901/44797/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новобузького районного суду Миколаївської області у складі судді Уманської О.В. від 15 березня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Федусика А.Г., Димерлія О.О., Єщенко О.В. від 24 травня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до управління соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, в якому просила:

- зобов`язати управління соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505, за період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по день прийняття рішення суду у зв`язку зі зміною статусу;

- зобов`язати управління соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області нарахувати та виплатити щомісячну адресну допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505 на її дитину ОСОБА_2 за період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 7 червня 2016 року;

- зобов`язати управління соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу малозабезпеченим сім`ям з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 30 листопада 2015 року;

- зобов`язати управління соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області видати довідку внутрішньо переміщеної особи на дитину, як таку, що народилася у внутрішньо переміщеної особи;

- стягнення з управління соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 50000,00 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Новобузького районного суду Миколаївської області від 15 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року, позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково.

Зобов`язано управління соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг згідно заяви від 16 червня 2016 року та від 8 грудня 2016 року.

Зобов`язано управління соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області видати ОСОБА_1 довідку внутрішньо переміщеної особи на дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як таку, що народилася у внутрішньо переміщеної особи.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

3. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачка як внутрішньо переміщена особа має право на отримання щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Оскільки позивачка зверталась до відповідача із заявами від 16 червня 2016 року та від 8 грудня 2016 року про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особами для покриття витрат на проживання, однак зазначені кошти виплачені не були, оскільки, на думку відповідача вона не мала права на отримання зазначено допомоги відповідно до пункту 7 Порядку надання зазначеної допомоги.

Оскільки в даному випадку мова йде про призначення адресної допомоги: по перше, після закінчення шестимісячного періоду після застосування пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України; по-друге, призначення адресної допомоги з інших підстав, а саме особі, яка здійснює догляд за дитиною до трьох років. Застосування пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України № 505 до громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трьох річного віку є неможливим, про що свідчить зміст постанови. Позивачка на час звернення за призначенням виплат - 16 червня 2016 року - не є такою, що підпадає під дію пункту 7 постанови № 505, а тому вказана вимога на неї не розповсюджується.

Вимогу про зобов`язання управління соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області видати ОСОБА_1 довідку внутрішньо переміщеної особи на дитину ОСОБА_2 , як таку, що народилася у внутрішньо переміщеної особи визнано відповідачем.

4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов`язання управління соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505, за період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по день прийняття рішення суду у зв`язку зі зміною статусу; зобов`язання управління соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області нарахувати та виплатити щомісячну адресну допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505 на її дитину ОСОБА_2 за період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 7 червня 2016 року; зобов`язання управління соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу малозабезпеченим сім`ям з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 30 листопада 2015 року та стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, позивачкою не доведено факту звернення із заявами про призначення даних допомог.

Позивачкою не надано суду жодних доказів щодо наявності безпосереднього причинного зв`язку між діями відповідача та настанням негативних наслідків.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 звернулась із касаційною скаргою, в якій просить змінити постанову Новобузького районного суду Миколаївської області від 15 березня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року шляхом задоволення позовних вимог в повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 з 26 липня 2014 року є внутрішньо переміщеною особою та проживає по АДРЕСА_1 .

З 16 жовтня 2014 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області та отримує щомісячну адресну допомогу. Таку допомогу позивачу було призначено як внутрішньо переміщеній особі, яка працює на період з 16 жовтня 2014 року по 15 квітня 2015 року у розмірі 442,00 грн.

13 січня 2015 року позивачка була звільнена з займаної посади, про що повідомила відповідача. Розмір допомоги їй було перераховано відповідно до пункту 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг вже як не працюючій особі та відповідно склав з 16 грудня 2014 року по 15 лютого 2015 року - 221,00 грн. а на наступний період в зв`язку з не працевлаштуванням особи виплата допомоги припинилася.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 народилась донька ОСОБА_2

2 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до управління соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області із заявою про призначення допомоги в зв`язку з вагітністю та пологами. Допомога призначена і виплачена в сумі 2263,74 грн.

11 серпня 2015 року позивачка звернулась до управління соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області із заявою про призначення допомоги при народженні дитини. Допомога призначена і виплачена з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 31 серпня 2015 року в розмірі 10320,00 грн та з 1 вересня 2015 року по 31 серпня 2018 року в розмірі 860,00 грн щомісяця.

1 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до управління соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та відповідна допомога їй була призначена з 1 грудня 2015 року по 31 травня 2016 року в сумі 834,94 грн, з 1 червня 2016 по 30 листопада 2016 року в сумі 842,68 грн, з 1 грудня 2016 року по 31 травня 2017 року в сумі 992,93 грн.

16 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до управління соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особами для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на себе та на дитину вже з інших підстав - як мати, яка доглядає за дитиною до трьохрічного віку та відповідачем було видано позивачеві повідомлення про призначення вказаної допомоги на ОСОБА_1 на період з 16 червня 2016 року по 15 грудня 2016 року в розмірі 442,00 грн, але зазначені кошти виплачені не були та вже 13 березня 2017 року позивачка отримала вимогу про повернення повідомлення про призначення допомоги, як таке, що було помилково видане, оскільки вона позбавлена права на отримання зазначеного виду допомоги відповідно до пункту 7 Порядку надання зазначеної допомоги. Також зазначений вид допомоги було призначено на дитину ОСОБА_2 з 8 червня 2016 року по 7 грудня 2016 року в розмірі 884,00 грн.

Повторно із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особами для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на себе та на дитину позивачка звернулася 8 грудня 2016 року та відповідно до повідомлення від 6 січня 2017 року допомога призначена на дитину ОСОБА_2 з 8 грудня 2016 року по 7 червня 2017 року у розмірі 884,00 грн. На позивачку допомоги призначено не було.

7. Вважаючи такі рішення відповідача неправомірним ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами попередніх інстанцій не було враховано те, що за щомісячною адресною допомогою внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг вона зверталась ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із заявою про призначення допомоги при народженні дитини, однак їй були надані консультації про відсутність у неї таких прав та не приймали заяви.

9. Управлінням соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області подано заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новобузького районного суду Миколаївської області від 15 березня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року, в яких воно просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. Відповідно до частини 1 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

11. Отже в силу частини 1 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

12. Статтею 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

13. Механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначено Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».

14. Пунктом 2 Порядку № 505 визначено, що грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції або змушені були покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, і перемістилися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

15. Згідно із пунктом 5 Порядку № 505 для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік осіб, які переміщуються.

16. Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї;

малозабезпечена сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

17. Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» врегульовано Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250.

18. Пунктами 3, 4 Порядку № 250 передбачено, що Призначення і виплата соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї.

Соціальна допомога за місцем фактичного проживання призначається за умови неотримання зазначеної допомоги за зареєстрованим місцем проживання заявника. Перевірка відомостей щодо неотримання допомоги здійснюється органами соціального захисту населення з використанням інформаційних систем.

19. Згідно із пунктом 6 Порядку № 250 для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу соціального захисту населення такі документи, зокрема, заяву.

20. Пунктом 8 Порядку № 250 встановлено, що соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. У разі коли до заяви не додані всі необхідні документи, орган соціального захисту населення повідомляє уповноваженого представника сім`ї, які документи повинні бути подані додатково.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

21. Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що громадянам, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції або змушені були покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, і перемістилися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення призначається адресна допомога для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

22. Для отримання адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг уповноважений представник сім`ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою.

23. Зазначена допомога призначається з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

24. ОСОБА_1 як внутрішньо переміщена особа має право на отримання адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

25. Для призначення соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї уповноважений представник сім`ї подає органу соціального захисту населення заяву.

Соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

26. Враховуючи, що позивачкою не доведено подання заяв про призначення адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг як на себе так і на дитину на період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 7 червня 2016 року та допомоги як малозабезпеченій сім`ї на період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 30 листопада 2015 року, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповіла нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505, за період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 7 червня 2016 року та допомогу малозабезпеченим сім`ям з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 30 листопада 2015 року.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

27. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новобузького районного суду Миколаївської області від 15 березня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

судді Я.О. Берназюк

І.В. Желєзний