Справа № 580/2511/19
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Черкаси

14 серпня 2019 року справа № 580/2511/19

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Руденко А.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Смілянської міської ради, третя особа ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування пункту 1.21 рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради №1127 від 24.11.2005 «Про надання дозволу на реконструкцію квартир для покращення побутових умов»,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Смілянської міської ради, в якому просить: визнати протиправним та скасувати п. 1.21 рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради №1127 від 24.11.2005 «Про надання дозволу на реконструкцію квартир для покращення побутових умов» з часу прийняття, тобто з 24 листопада 2005 року.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Тобто, ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органами державної влади, місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Таким чином, особливістю правовідносин, що виникають, є їх публічно-правовий характер, пов`язаність із сферою реалізації публічної влади.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що він є власником та постійним користувачем квартири АДРЕСА_1 . Квартира № 152 розміщується поверхом нижче квартири позивача та перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Відповідно до рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради від 24.11.2005 №1127 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою займаної квартири в житловому будинку для покращення побутових умов ОСОБА_2 , власнику квартири АДРЕСА_2 , прибудову кухні та рахувати квартиру трьохкімнатною. Згідно з п. 3 вказаного рішення останнє втрачає чинність, якщо протягом року замовником не надано проектну документацію для погодження в управління містобудування, архітектури та земельних ресурсів.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем з порушенням ст. 41 Земельного кодексу України; п. 1.4.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 №76; п. 9.11 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт»; ДБН А.2. 1-1.

Позивач стверджує, що на підставі оскаржуваного рішення відповідача, з порушеннями ДБН зведено прибудову квартири АДРЕСА_2 . Спірне рішення відповідача явно суперечить нормам чинного законодавства, прийняте з поверхневим дослідженням наслідків та технічних можливостей прибудови до квартири АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим істотною мірою порушуються права мешканців даного будинку, адже існування прибудови призводить до руйнування несучої стіни будинку внаслідок її замокання, до погіршення мікроклімату квартири позивача в силу підвищеної вологості, а також сприяє розвитку на стінах квартири пліснявих грибів та спричинення позивачу матеріальних збитків, що негативно випливає на стан їхнього здоров`я та здоров`я неповнолітніх дітей. Дані порушення мають системний та постійний характер, адже їх усунення неможливе без усунення джерела виникнення таких наслідків - прибудови квартири №152 , зведеної всупереч діючим ДБН та нормам чинного законодавства України.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що на день звернення до суду оскаржуване рішення відповідача про надання дозволу на реконструкцію квартири для покращення побутових умов вичерпало свою дію своїм виконанням. Зокрема, було розроблено проектну документацію, та надано її для погодження в управлінні містобудування, архітектури та земельних ресурсів. Інвентаризація квартири з прибудовою за адресою: АДРЕСА_4 , була поведена 26.12.2005, призначення приміщення в прибудові - кухня (внутрішні розміри 3,04мх 5,33 м., h = 2,33м) (довідка КП «ЧООБТІ» від 01.02.2019 №9).

05 березня 2006 року виконавчим комітетом Смілянської міської ради видано свідоцтво про право власності НОМЕР_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 . Відповідно до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, 21 березня 2006 року зареєстровано право власності на трикімнатну квартиру загальною площею 67,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , власники ОСОБА_2 (1/3), ОСОБА_3 (1/3), ОСОБА_4 (1/3).

Таким чином, на день звернення до суду трикімнатна квартира (з прибудовою) загальною площею 67,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 , є самостійним об`єктом права власності; вказане право зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вищенаведене обґрунтування адміністративного позову свідчить про те, що звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою зумовлено захистом його прав власника квартири №245 , які порушуються внаслідок використання здійсненої прибудови до квартири №152 вказаного будинку, яке спричиняє матеріальні збитки позивачу та створює інші негативні наслідки.

Тобто, спірні правовідносини стосуються права володіння, користування та розпорядження квартирою АДРЕСА_1 .

Відтак, спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки в даному випадку мають місце приватноправові відносини, які вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, оскільки він обумовлений порушенням майнового приватного права чи інтересу.

Спір, за вирішенням якого до суду звернувся позивач, не стосується захисту його прав у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до частини першої статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 383 Цивільного кодексу України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно з ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушенння будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

При цьому способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування (пункт 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суддя вважає, що в даному випадку існує цивільний спір між позивачем та власником квартири №152 ОСОБА_2 , у якому одним із способів захисту є скасування пункту 1.21 рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради №1127 від 24.11.2005, тому справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами статті 19 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На виконання вимоги, зазначеної у частині шостій статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, є необхідним роз`яснити позивачу, що розгляд позовної заяви останнього має здійснюватися за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України, що належить до компетенції місцевого загального суду.

Керуючись статтями 170, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Смілянської міської ради, третя особа ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування пункту 1.21 рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради №1127 від 24.11.2005 «Про надання дозволу на реконструкцію квартир для покращення побутових умов», відмовити.

2. Роз?яснити позивачу, що він має право звернутися за захистом порушеного права в порядку цивільного судочинства до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області (20700, м. Сміла, вул. П.Орлика, 15).

3. Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд. Позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя А.В. Руденко