Справа № 187/803/19
Суддя: Говоруха В. О.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/803/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2019 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Говорухи В.О., при секретарі судового засідання Неймак М.В., розглянувши в залі суду, у порядку спрощеного позовного провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Довгопол Павла Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

21.05.2019 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Довгопол П. С. про скасування постанови серії ДП18 № 054775 від 11.05.2019 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 11.05.2019 року на 103 км автодороги М-14, Одеса-Мелітополь-Новоазовськ відповідачем було зупинено його транспортний засіб та винесено постанову ДП18№ 054775, якою його визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

З постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності позивач не згоден та вважає, що зазначена вище постанова по справі про адміністративне правопорушення складена відповідачем є незаконною, необґрунтованою та безпідставною, оскільки постанова не містить жодних даних яке саме вимірювальне обладнання використовувалося під час визначення так званого великогабаритного розміру транспортного засобу, а тому просить суд визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ДП18 № 054775 від 11.05.2019 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ст. 132-1 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , а справу - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Таким чином, відповідач виніс рішення про притягнення до адміністративної відповідальності без належних та допустимих доказів, оскільки склад правопорушення в його діях відсутній, вважає, що його притягнули до адміністративної відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв, чим порушено його права. Це надає йому підстав звернутися до суду за захистом своїх прав.

На підставі ст.ст. 262-263 КАС України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату та час розгляду справи, причини неявки суду невідомі.

Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 11.05.2019 року відносно ОСОБА_1 інспектором взводу №2 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Довгопол П. С. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 054775.

По суті та обставинам правопорушення у вказаній постанові зазначено, що 11.05.2019 року о 04-00 год., на 103 км автодороги М-14, Одеса-Мелітополь-Новоазовськ водій перевозив великогабаритний вантаж (конструкція трансформатора), ширина якого становить 2,75 м без відповідних дозвільних документів, чим порушив вимоги п.22.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст..132-1 КУпАП.

Відповідно до ч1 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. №3353-XII до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005р. №2862-IV визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.22.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Пунктом 1 Порядку №879, визначено, що цей Порядок механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспортні засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до пп.2 п.2 Порядку №879 визначено, що вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Пункт 6 ч. 2 Розділу «Загальні питання» Порядку передбачає, що вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики. Пункт 6 Порядку передбачає, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

З матеріалів справи, зокрема з оскаржуваної постанови вбачається, що відповідач здійснював габаритно-ваговий контроль вантажу, який перевозив позивач на місці зупинки транспортного засобу, а не в місці спеціально обладнаному для здійснення габаритно-вагового контролю та за допомогою рулетки, а не за допомогою вимірювального обладнання яке проходить періодичну перевірку, з подальшим пломбуванням та видачею відповідного свідоцтва уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, що свідчить про порушення посадовою особою відповідача спеціального порядку здійснення габаритно вагового контролю.

Отже, факт вчинення позивачем правопорушення, а саме: перевезення великогабаритного вантажу, норми якого перевищені, без погодження з органами Національної поліції України, належними та допустимими доказами відповідачем не підтверджено.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів -11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11 т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Та, згідно пп.4.3.2 п.4.3 Положення «Про Державну інспекції України з безпеки на наземному транспорті», затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011р. №387/2011, Укртрансінспекція у сфері дорожнього господарства обмежує або забороняє з повідомленням відповідного підрозділу Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України рух транспортних засобів у разі виникнення загрози життю або здоров`ю учасників дорожнього руху, безпеці вантажів або можливості заподіяння пошкоджень автомобільним дорогам загального користування, у тому числі за складання погодних умов.

У разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 1211, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник Державної автомобільної інспекції тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення (ч.1 ст.265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Інших доказів, передбачених ст. 251, 252 КУпАП, на підтвердження обставин, викладених в оскаржуваній постанові, відповідачем не надано, як і ствердження того, що позивач не заперечував факту порушення ним правил ПДР України є голослівним.

Отже, постанова серії ДП18 № 054775 від 11.05.2019 р. по справі про адміністративне правопорушення винесена без достатніх доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та без встановлення всіх обставин справи, що виключає її законність.

Згідно п.3 ч.1 ст. 293 КУпАП передбачено, що розглядаючи скаргу на постанову про адміністративне правопорушення, перевіряючи законність та обґрунтованість винесеної постанови, може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Оскільки відповідач по справі є суб`єктами владних повноважень, однак не надав належних доказів на підтвердження правомірності його дій щодо винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 242, 286 КАС України, ст. 276, 280, 293 КУпАП, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Довгопол Павла Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити повністю.

Постанову інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Довгопол Павла Сергійовича серії ДП18 № 054775 від 11.05.2019 р. по справі про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП скасувати, та провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. О. Говоруха