Справа № 580/911/19
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/911/19 Суддя (судді) першої інстанції: В.В. Гаращенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Літвіної Н.М.та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Лисенко І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 27.02.2019 №, що видане Головним управлінням Державної фіскальної служби у Черкаській області щодо застосування до АТ «Банк «Фінанси та Кредит» штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) на загальну суму 1020 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення від 16 травня 2019 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, на підставі підпункту 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпунктів 20.1.4, 20.1.19 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.1 пункту 75.1статті 75, статей 76 та 86 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами і доповненнями) ГУ ДФС у Черкаській області проведено камеральну перевірку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

За результатами перевірки складено акт від 25.01.2019 № 512/23-00-50-12-007/098078556, «Про результати камеральної перевірки податкової звітності», яким зафіксовано несвоєчасне подання податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік по граничному терміну подання звітності 03.08.2016 декларацію фактично подано 18.08.2016 чим порушено п.п. 266.7.5. п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України.

Цим актом перевірки також встановлено, що до позивача вже застосовувались штрафні санкції за несвоєчасне подання податкової звітності на підставі податкового повідомлення-рішення № від 30.11.2018

На підставі акту перевірки від 25.01.2019 № 512/23-00-50-12-007/098078556 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 27.02.2019 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 1020,0 грн.

Вважаючи прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення протиправним позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п.п. 266.1. 1. п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є суб`єкти господарювання, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (п.п. 266.3.1. п. 266.3. ст. 266 ПКУ).

Згідно п.п. 266.5.1. п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до п.п. 266.7.5. п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію з розбивкою річної суми рівними частками поквартально. Щодо новоствореного (нововведеного) об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості декларація юридичною особою - платником подається протягом 30 календарних днів з дня виникнення права власності на такий об`єкт, а податок сплачується починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем набуто 04.07.2016 право власності на об`єкт нерухомості за адресою: Черкаська обл ., Тальнівський район, м. Тальне, вул. Польова 1А , тому граничним строком подання декларації відповідно до п.п. 266.7.5 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України є 03.08.2016, натомість декларація подана 18.08.2016.

В доводах апеляційної скарги позивач вказує на відсутність можливості застосування до банку, який виводиться з ринку, будь-яких штрафних санкцій, посилаючись на положення ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та п. 2.4. глави 5 Положення про виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно з абзацами 1 та 2 ч. 3 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобов`язаннями банку зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до ст. 52 цього Закону.

Також, відповідно до п. 2.4. глави 5 Положення про виведення неплатоспроможних банків з ринку, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2 від 05.07.2012 р., під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. До витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. належать витрати щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В той же час, колегія суддів зазначає, що спірним податковим повідомленням-рішенням до позивача застосована штрафна санкція саме за несвоєчасне подання податкової звітності, що за своєю правовою природою не є ані податковим зобов`язанням, ані податковим боргом. При цьому, сам по собі факт початку процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» не звільняє платника податків від обов`язку подання звітностей у строки, що передбачені приписами ПК України та не звільняє контролюючий орган від обов`язку застосування штрафних санкцій, у разі виявлення порушення вимог податкового законодавства в частині неподання чи несвоєчасного подання податкових декларацій.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для задоволення позову.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 12.08.2019 року.