Справа № 826/3308/17
Суддя: Літвіна Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3308/17 Суддя першої інстанції: Качур І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Сорочка Є.О.

Федотова І.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кім-Трейдінг» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ :

ТОВ «Кім-Трейдінг» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Київській області, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Кім-Трейдінг», , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 25 лютого 2013 року по 31 березня 2016 року» за № 110/10-36-14-01-13/38607024»;

- визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення-рішення № та № від 15 грудня 2016 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2019 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 15 грудня 2016 року № та № , у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області, подав апеляційну скаргу, у якій, зазначаючи про порушенням норм матеріального і процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову. Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що позивачем не підтверджено реальність фінансово-господарських операцій позивача з його контрагентами ТОВ «Центр безпека-1», ТОВ «СБ «Парус» та ТОВ «Голд Нафта Трейд». Відповідач зазначає, що в даному випадку за спірними операціями лише оформлювались окремі первинні документи та податкові накладні без фактичного виконання контрагентами обумовлених операцій, чим створювалась видимість реального здійснення операцій та правомірність формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди. На переконання відповідача, висновки акту перевірки свідчать про законність прийнятих на його підставі податкових повідомлень-рішень.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з`явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та поданих письмових пояснень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Кім-Трейдінг» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства період з 25 лютого 2013 року по 31 березня 2016 року, за результатами якої складено акт від 12 вересня 2016 року № 110/10-36-14-01-13/38607024.

Перевіркою встановлено порушення, зокрема:

п.138.1, п.138.2, пп.138.10.2 п.138.2 ст.138, пп.139.2.1 п.139.2 ст.139, п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 862719 грн 00 коп., в тому числі за 2013 рік у сумі - 25 682 грн 00 коп., за 2015 рік - 768 435 грн 00 коп., за 1 квартал 2016 року у сумі 68602 грн 00 коп.;

п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 880 849 грн., в тому числі за вересень 2013 року у сумі 3617 грн., за квітень 2014 року у сумі 19700 грн., за березень 2015 року у сумі 23 333 грн., за квітень 2015 року у сумі 17 833 грн., за липень 2015 року у сумі 98 593 грн., за вересень 2015 року у сумі 11 667 грн., за листопад 2015 року у сумі 702 390 грн.

Не погоджуючись із висновками акта перевірки 15 вересня 2016 року позивачем подано заперечення на акт, за результатами яких 22 вересня 2016 року позивачу надіслано лист за № 4575/10/10-13-14-01, згідно якого відповідачем висновки акта перевірки від 12 вересня 2016 року № 110/10-36-14-01-13/38607024 залишені без змін.

На підставі висновків акта перевірки від 12 вересня 2016 року № 110/10-36-14-01-13/38607024 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 27 вересня 2016 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1 101 061 грн 00 коп. (за податковими зобов`язаннями - 880 849 грн 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями - 220 212 грн 00 коп.) та № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 886 290 грн 00 коп. (за податковими зобов`язаннями - 862 719 грн 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями - 23571 грн 00 коп.).

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями від 27 вересня 2016 року № та № позивачем подано скаргу до Державної фіскальної служби України.

За результатами розгляду скарги, рішенням Державної фіскальної служби України від 30 листопада 2016 року № 25810/6/99-99-11-01-01-25 скасовано податкове повідомлення-рішення:

- № в частині донарахування податку на прибуток по операціях за період 2015 року щодо яких підтверджено здійснення оплати скаржником на користь ТОВ «Голд Нафта Трейд» і не встановлено наявності дебіторської заборгованості за 2015 рік, а також по взаємовідносинах з ТОВ «Науково-виробнича компанія «Київлутарфарм», а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу у відповідній частині - частково задоволено;

- № в частині донарахування податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Науково-виробнича компанія «Київлутарфарм», і у відповідній частині штрафні санкції, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу у відповідній частині - частково задоволено.

В подальшому, на підставі висновків акта перевірки від 12 вересня 2016 року № 110/10-36-14-01-13/38607024, з урахуванням рішення Державної фіскальної служби України від 30 листопада 2016 року № 25810/6/99-99-11-01-01-25, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 15 грудня 2016 року:

- № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 117855 грн 00 коп. (за податковими зобов`язаннями - 94 284 грн 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями - 23 571 грн 00 коп.);

- № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1 035 020 грн коп. (за податковими зобов`язаннями - 828 016 грн 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями - 207004 грн 00 коп.).

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимог є законними і обґрунтованими, а податкові-повідомлення-рішення такими, що підлягають скасуванню.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 14.1.181. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1. ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг (п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст.201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У відповідності п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України).

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість та податком на прибуток підприємств мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків та визначення бази оподаткування.

Пунктом 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 ст. 201 цього Кодексу (п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України).

За змістом п. 200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно п. 44.1. ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-XIV (із змінами і доповненнями) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що «господарська діяльність» - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі ст. 1 Закону № 996-ХIV, господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, а тому для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 КАС України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Проте, у разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать, що документи, на підставі яких платник податків сформував дані податкового обліку, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту ч. 1 ст. 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов бюджетного відшкодування.

Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, вказані обставини є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 22 січня 2019 року у справі № 820/12816/13-а.

Колегія суддів вважає, що при оцінці податкових наслідків господарських операцій адміністративний суд не повинен обмежуватися встановленням лише формальних умов застосування платником податкових норм шляхом подання первинних документів, що за формою та змістом відповідають законодавчим вимогам, а з урахуванням доводів податкового органу має дослідити фактичні правовідносини учасників поставок, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій та встановити зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі висновків акта від 12 вересня 2016 року № 110/10-36-14-01-13/38607024, з урахуванням рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 30 листопада 2016 року № 25810/6/99-99-11-01-01- 25, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 15 грудня 2016 року № та № .

Податковим повідомленням-рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 15 грудня 2016 року № позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 828 016 грн 00 коп. та визначено суму штрафних санкцій у розмірі 207 000 грн 00 коп.

Підставою для прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення слугували висновки акту перевірки відповідно до яких перевіркою повноти визначення витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, за період з 25 лютого 2013 року по 31 грудня 2014 року встановлено їх завищення на загальну суму 135167 грн 00 коп., в тому числі за 2015 рік у сумі 135167 грн 00 коп.

В ході перевірки податковим органом встановлено, ТОВ «Кім-Трейдінг» (Замовник), в особі директора ОСОБА_3 , укладено договір про надання юридичних послуг від 01 жовтня 2013 року №02/10-юр з ТОВ «ЦЕНТР БЕЗПЕКА-1» (код за ) (Виконавець), в особі директора ОСОБА_2

ТОВ «ЦЕНТР БЕЗПЕКА-1» виписано на адресу ТОВ «Кім-Трейдінг» акт надання юридичних послуг згідно договору № 02/10-юр від 01 жовтня 2013 року.

Суму у розмірі 98500 грн 00 коп. по вказаних актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) ТОВ «ЦЕНТР БЕЗПЕКА-1» віднесено до складу адміністративних витрат з податку на прибуток за 2013 рік.

Однак, в ході перевірки не надано жодної інформації та документів, які б підтверджували реальність надання передбачених договором № 02/10-юр від 01 жовтня 2013 року послуг чи їх використання ТОВ «Кім-Трейдінг» для забезпечення господарської діяльності підприємства, а саме: відсутня конкретна інформація щодо вказаних послуг.

Акти містять лише перелік юридичних послуг без підтвердження їх здійснення, чи пов`язаності з господарською діяльністю підприємства (в тому числі суті наданих юридичних консультацій, результатів проведеної юридичної експертизи, інформації щодо галузей права по яким надано юридичні консультації (конституційного, адміністративного, цивільного, кримінального, трудового, сімейного, фінансового, земельного, цивільно-процесуального, кримінально-виконавчого, тощо), інформації щодо компенсації виконавцю суму фактичних витрат, пов`язаних з виконанням обов`язків за договором.

Договором про надання юридичних послуг не встановлено ціни, відсутня інформація щодо обґрунтування вартості послуг та бази визначення вартості послуг (витрачених людино-годин, кількості проведених юридичних експертиз укладених договорів, тощо).

Крім того, в ході аналізу інформації наявній в Єдиному реєстрі судових рішень встановлено, що згідно ухвали Жовтневого районний суду м. Дніпропетровська від 14 січня 1016 (справа № 201/450/16-к) встановлено, що встановлено, що ТОВ «ЦЕНТР БЕЗПЕКА-1» () має ознаки фіктивного підприємства.

З матеріалів справи також вбачається, що ТОВ «Кім-Трейдінг» (Клієнт), в особі директора ОСОБА_3 укладено договір про надання юридичних послуг від 01 серпня 2013 року № 01/08-юр з ТОВ «СБ «ПАРУС» (код за ) (Виконавець), в особі директора ОСОБА_8 , згідно якого: п.1.1 Клієнт доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання щодо надання юридичних послуг.

ТОВ «СБ «ПАРУС» виписано на адресу ТОВ «Кім-Трейдінг» акт надання юридичних послуг згідно договору № 01/08-юр від 01 серпня 2013 року.

Суму у розмірі 26667 грн 00 коп. по вказаних актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) ТОВ «СБ «ПАРУС» віднесено до складу адміністративних витрат з податку на прибуток за 2013 рік.

В ході перевірки не надано жодної інформації та документів, які б підтверджували реальність надання вказаних послуг чи їх використання ТОВ «Кім-Трейдінг» для забезпечення господарської діяльності підприємства, а саме відсутня конкретна інформація щодо даних послуг. Акти містять лише перелік юридичних послуг без підтвердження їх здійснення, чи пов`язаності з господарською діяльністю підприємства (в тому числі суті наданих юридичних консультацій, результатів проведеної юридичної експертизи, інформації щодо галузей права по яким надано юридичні консультації (конституційного, адміністративного, цивільного, кримінального, трудового, сімейного, фінансового, земельного, цивільно-процесуального, кримінально-виконавчого, тощо), інформації щодо компенсації виконавцю суму фактичних витрат, пов`язаних з виконанням обов`язків за договором, відсутня інформація щодо обґрунтування вартості послуг та бази визначення вартості послуг витрачених людино-годин, кількості проведених юридичних експертиз укладених договорів, тощо.

ТОВ «Кім-Трейдінг» (Замовник), в особі директора ОСОБА_3 укладено договір про надання інформаційних (консультаційних) послуг від 28 серпня 2013 року № 28/08 з ТОВ «СБ «ПАРУС» код за (Виконавець), в особі директора ОСОБА_8 , згідно якого: п.1.1 Замовник доручає і оплачує, а Виконавець зобов`язується надати Замовнику інформаційно-консультаційні послуги, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги. Під інформаційно-консультаційними послугами, які за цим договором надає виконавець, Сторони розуміють: інформування та консультування Замовника з питань бухгалтерського та податкового обліку.

В ході перевірки не надано жодної інформації та документів, які б підтверджували реальність надання вказаних послуг чи їх використання ТОВ «Кім-Трейдінг» для забезпечення господарської діяльності підприємства, а саме відсутня конкретна інформація щодо вказаних послуг, в тому числі суті наданих інформаційних (консультаційних) послуги з питань бухгалтерського та податкового обліку), їх форми, обґрунтування вартості послуг та бази визначення вартості послуг (витрачених годин, кількості проведених консультацій, тощо).

Відповідно до наявної у податкового органу інформації стосовно ТОВ «СБ «ПАРУС» прийняте рішення про припинення підприємства (причина анулювання - 36 - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням).

Крім того, в ході аналізу інформації наявній в Єдиному реєстрі судових рішень встановлено, що згідно ухвали Апеляційного суду міста Києва від 25 червня 2015 року у справі №11-сс/796/1650/2015 вбачається, що невстановлені особи, діючи умисно, з метою прикриття незаконної діяльності із мінімізації податкових зобов`язань, без мети фактичного здійснення фінансово-господарської діяльності, на ім`я підставних осіб з числа громадян України зареєстрували та придбали такі суб`єкти підприємницької діяльності: ... ТОВ «СБ Парус» ().

Тобто, під час апеляційного розгляду справи податковим органом доведено, що фактичне здійснення господарської операції підтверджується лише формально складеними первинними документами, які не містять детальної інформації про надані послуги та їх зв`язок з господарською діяльність позивача, зокрема, не підтверджують досягнення товариством обґрунтованого економічного результату у вигляду прибутку.

З матеріалів справи також вбачається, що за період з 01 січня 2015 року по 31 грудень 2015 року ТОВ «Кім-Трейдінг» задекларовано різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України у сумі 20513 грн. Перевіркою повноти визначення різниць, які виникають відповідно до Податкового кодексу України за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року, встановлено їх заниження на загальну суму 381121 грн 00 коп., в тому числі за 1 квартал 2016 року у сумі 381121 грн 00 коп.

Крім того, станом на 01 січня 2016 року по 361 рахунку обліковувалось дебіторська заборгованість по контрагенту ТОВ «КЛОТІС» (договір поставки нафтопродуктів № 9 від 24 липня 2013 року) у сумі 381121 грн 00 коп.

Згідно умов договору поставки нафтопродуктів № 9 від 24 липня 2013 року, укладеного між ТОВ «Кім-Трейдінг» (Постачальник) та ТОВ «КЛОТІС» (Покупець): «Договір набуває чинності з дати укладання та діє до 31 грудня 2013 року, а в частині розрахунків до їх повного проведення. Якщо жодна зі сторін у термін одного місяця до закінчення дії договору не виявила бажання його розірвати, договір вважається пролонгованим на термін 1 рік з дати його закінчення на тих самих умовах».

Відповідно до розпорядження директора ТОВ «Кім-Трейдінг» від 30 березня 2016 року № 30/03/2016 прострочену кредиторську заборгованість за ТОВ «КЛОТІС» на витрати періоду за 1 квартал 2016 року списано.

В порушення Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 1999 року № 237, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 1999 року № 725/4018 ТОВ «Кім-Трейдінг» не створювало резерв сумнівних боргів.

Враховуючи вищевикладене в порушення п.п. 139.2.1 п.139.2 ст.139, пп. 134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ (із змінами та доповненнями) ТОВ «Кім-Трейдінг» занижено різниці, на які збільшується фінансовий результат, а саме занижено суму витрат від списання дебіторської заборгованості, яка не відповідає ознакам, визначеним пп. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 розділу І Податкового кодексу України, понад суму резерву сумнівних боргів на загальну сумі 381121 грн 00 коп., в тому числі за 1 квартал 2016 року у сумі 381121 грн 00 коп.

Стосовно ж податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 15 грудня 2016 року № про сплату 94 284 грн 00 коп. з податку на додану вартість та штрафної (фінансової) санкції у розмірі 23571 грн 00 коп. колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 25 лютого 2013 року по 31 березня 2016 року встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 880849 грн 00 коп., в тому числі за вересень 2013 року у сумі 7333 грн 00 коп., за жовтень 2013 року в сумі 5333 грн 00 коп., за листопад 2013 року у сумі 5200 грн 00 коп., за грудень 2013 року у сумі 9167 грн 00 коп., за березень 2015 року у сумі 23333 грн 00 коп., за квітень 2015 року у сумі 17833 грн 00 коп., за липень 2015 року у сумі 98593 грн 00 коп., за вересень 2015 року у сумі 11667 грн 00 коп., за листопад 2015 року у сумі 702390 грн 00 коп.

В ході перевірки встановлено, що ТОВ «Кім-Трейдінг» (Покупець), в особі директора ОСОБА_3 та ТОВ «Голд Нафта Трейд» (код за ) (Постачальник), в особі директора ОСОБА_5 , укладено договір поставки № 05/5 від 27 травня 2015 року, згідно якого: «постачальник зобов`язується передати, а Покупець прийняти й оплатити нафтопродукти: бензин А-92, бензин А-95, дизельне паливо ДТ, паливо моторне альтернативне А-92 Е Турбо, паливо моторне альтернативне А-95 Е Турбо, газовий конденсат, КМПА, нафту сиру, бітум дорожній БНД 60/90, бітум дорожній БНД 70/100, мазут, пічне паливо, та інше не перераховані паливно-мастильні матеріали, надалі іменуються - «ТОВАР», згідно умов викладених в договорі».

ТОВ ТОВ «Голд Нафта Трейд» (код за ) було виписано на адресу ТОВ ТОВ «Кім-Трейдінг» податкові та видаткові накладні на загальну суму 4214342 грн 20 коп., в тому числі ПДВ - 702390 грн 36 коп. Сума ПДВ у розмірі 98593 грн 00 коп. включена до складу податкового кредиту у податковій декларації з ПДВ за липень 2015 року.

Сума ПДВ у розмірі 702390 грн 00 коп. включена до складу податкового кредиту у податковій декларації з ПДВ за листопад 2015 року.

До перевірки надано товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти) (Форма № 1-ТТН (нафтопродукт). Однак, вказані товарно-транспортні накладні не містять інформації щодо дати і часу виїзду з підприємства - вантажовідправника, дату і час прибуття до вантажоодержувача, дату і час виїзду від вантажоотримувача, не зазначено конкретний пункт навантаження (зазначено - м. Київ), відсутній номер резервуара.

До перевірки не надано товарно-транспортні накладні, щодо транспортування дизельного палива у обсязі 38740 л згідно видаткової накладної від 27 липня 2015 року № 18.

Аналізом даних АІС «Податковий блок», ІС «Архів податкової звітності» встановлено, що ТОВ «Голд Нафта Трейд» з моменту реєстрації не придбавало дизельне паливо (код УКТ ЗЕД ) у кількості, яка була реалізована на адресу ТОВ «Кім-Трейдінг».

Зокрема за період з 25 березня 2015 року по 31 березня 2016 року, ТОВ «Голд Нафта Трейд» придбано дизельне паливо (код УКТ ЗЕД ) у кількості 13438 л (у липні 2015 року - 4242 л та у листопаді 2015 року - 9196л), в той час як реалізовано на адресу ТОВ «Кім-Трейдінг» - 341480 л. (у липні 2015 року - 38740 л, листопаді 2015 року - 302740 л).

Аналізом даних АІС «Податковий блок», ІС «Архів податкової звітності» даних податкової звітності ТОВ «Голд Нафта Трейд» встановлено, що ТОВ «Голд Нафта Трейд» не здійснювало імпортних операцій.

До Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Оболонському районі Головного управління ГУ ДФС у м. Києві надійшов лист від 20 липня 2016 року № 36/26-54/23-00 відповідно до якого вбачається, що ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року надано дозвіл на проведення у кримінальному провадженні документальної перевірки ТОВ «Кім-Трейдінг» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Голд Нафта Трейд».

ТОВ «Кім-Трейдінг» (Замовник), в особі директора ОСОБА_3 , укладено договір про надання юридичних послуг від 01 жовтня 2013 року № 02/10-юр з ТОВ «ЦЕНТР БЕЗПЕКА-1» (код за ) (Виконавець), в особі директора ОСОБА_2 .

На підставі викладених вище порушень, перевіркою встановлено в порушення п. 198.3 ст.198, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI ТОВ «Кім-Трейдінг» було завищено податковий кредит на загальну суму 19700 грн 00 коп, у тому числі по періодах: за жовтень 2013 року в сумі 5333 грн 00 коп., за листопад 2013 року у сумі 5200 грн 00 коп., за грудень 2013 року в сумі 9167 грн 00 коп.

ТОВ «Кім-Трейдінг» (Клієнт), в особі директора Спектор О.І. укладено договір про надання юридичних послуг від 01 серпня 2013 року №01/08-юр з ТОВ «СБ «ПАРУС» (код за (Виконавець), в особі директора ОСОБА_8 .

ТОВ «Кім-Трейдінг» (Замовник), в особі директора ОСОБА_3 укладено договір про надання інформаційних (консультаційних) послуг від 28 серпня 2013 року № 28/08 з ТОВ «СБ «ПАРУС» (код за ) (Виконавець), в особі директора ОСОБА_8 .

На підставі викладених вище порушень, перевіркою встановлено в порушення п. 198.3 ст. 198, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України ТОВ «Кім-Трейдінг» було завищено податковий кредит на загальну суму 7333 грн 00 коп., у тому числі по періодах: за вересень 2013 року в сумі 7 333 грн 00 коп.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з наданих суду доказів на підтвердження фактичного придбання у спірних контрагентів робіт та послуг неможливо зробити висновок про те, що відбувся дійсний рух активів між учасниками досліджуваних операцій, реальність вказаних вище господарських операцій не підтверджується належними та допустимими доказами, які виходячи з умов договорів та звичайної ділової практики супроводжують фактичне виконання такого роду операцій.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, які містяться у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2019 року щодо неправомірності прийняття оскаржуваних позивачем податкових повідомлень-рішень, колегія суддів вважає за необхідне скасувати зазначене судове рішення в частині задоволених судом першої інстанції про визнання протиправними та скасовання податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Київській області від 15 грудня 2016 року № та № , як таке, що прийняте при неповному з`ясуванні обставин, які мають значення для вирішення справи та здійснені з неправильним застосуванням норм матеріального права та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні даних позовних вимог.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1 п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2019 року скасувати в частині задоволених адміністративних вимог про визнати незаконними та скасування податкових повідомлення-рішень від 15 грудня 2016 року № та № .

У скасованій частині прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кім-Трейдінг» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15 грудня 2016 року № та № .

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Літвіна

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов