Справа № 160/6485/19
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2019 року Справа № 160/6485/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить: скасувати рішення відповідача про відмову позивачу в призначені пенсії за віком від 20.05.2019 року; зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 07.02.2019 року та прийняти рішення про призначення пенсії з урахуванням записів №№ 1,2,3,4 про роботу в дублікаті трудової книжки НОМЕР_1 на ім`я позивача, ІНФОРМАЦІЯ_2 (дата заповнення 25.01.2016 року), архівної довідки адміністрації військового сільського поселення Красноперекопського району Республіку Крим від 08.02.2016 року № 03-39/159, довідки № 17/20 від 28.01.2016 року ПАТ "Кримський содовий завод".
В обґрунтування позовних вимог позивачкою зазначено, що 25 липня 2018 року було подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву з усіма необхідними документами для призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак, листом від відповідач повідомив ОСОБА_1 про відмову в призначенні пенсії за віком в зв`язку з тим, що дані, які зазначені в документі, що підтверджують трудовий стаж (трудова книжка), не збігаються з даними особи за паспортом або свідоцтвом про народження ( в дублікаті трудової книжки дата народження позивача ІНФОРМАЦІЯ_2, а в а в свідоцтві про народження -ІНФОРМАЦІЯ_1 .) Для підтвердження факту належності ОСОБА_1 трудової книжки позивачка вимушена була звертатися до суду і рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.12.2018 року, яке набрало законної сили 04.02.2019 року, було встановлено факт належності трудової книжки НОМЕР_1 (дублікат) на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( дата заповнення 25.01.2016 року) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .07.02.2019 року ОСОБА_1 повторно подала відповідачу заяву про призначення пенсії з 25.07.2018 року. Листом від 20.05.2019 року № 120 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовлено у призначенні пенсії позивачу, про що вказано у іншому листі відповідача від 18.06.2019 року № 613/Л-05, у зв`язку з тим, що загальний страховий стаж становить 22 роки 5 місяців 21 день, що є недостатньо для призначення пенсії за віком. З таким рішенням Пенсійного органу ОСОБА_1 не згодна, що стало підставою для звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/6485/19. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.07.2018 року звернулась до Управління Пенсійного фонду та надала всі необхідні документи для прийняття рішення про призначення пенсії. Але було відмовлено в призначенні пенсії за віком в зв`язку з тим, що дані, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж (трудова книжка), не збігаються з даними особи за паспортом або свідоцтвом про народження ( в дублікаті трудової книжки позивачки дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 , а в свідоцтві про народження -ІНФОРМАЦІЯ_1).
Дублікат трудової книжки, який був наданий ОСОБА_1 разом з заявою про призначення пенсії за віком, був виданий 25.01.2016 року залізницею м. Сімферополь, де були внесені записи з 1 по 4. Але у відмові в призначенні пенсії не було вказано про те, що в зв`язку з тим, що дублікат трудової книжки виданий підприємством на окупованій території, то цей документ не може бути врахований для обчислення трудового стажу.
Для підтвердження факту належності позивачу трудової книжки, ОСОБА_1 вимушена була звертатися до суду і рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.12.2018 року, яке набрало законної сили 04.02.2019 року, було встановлено факт належності трудової книжки НОМЕР_1 (дублікат) на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( дата заповнення 25.01.2016 року) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
07.02.2019 року ОСОБА_1 повторно подала відповідачу заяву про призначення пенсії з 25.07.2018 року і додала до неї копію рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.12.2018 року про встановлення факту належності трудової книжки (дублікату) та всі інші необхідні документи.
Листом від 18.06.2019року за №613/Л-05 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомив позивача про відмову в призначенні пенсії за віком, оскільки у ОСОБА_1 відсутній необхідний стаж 25 років. Дублікат трудової книжки від 10.05.2016 року, довідка № 28-к від 10.05.2016 року видана "Сімферопольськім технікумом залізничного транспорту та промисловості" про період навчання з 01.09.1977 року по 20.07.1978 року та довідка №40 від 25.01.2016 року видана, Державним унітарним підприємством "Кримська залізна дорога" про періоди роботи з 15.08.1978 року по 24.01.1983 року та з 09.02.1984 року по 16.10.1984 не враховані до загального стажу згідно статті 9 п.3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вказує, що до страхового стажу зараховано період роботи на підставі довідок від 22.02.2016 року № 2012986, 2012988, які видані ПАТ Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", від 25.04.2016 року № 56, яка видана Пасажирським вагонним депо Запоріжжя-1 Придніпровської залізниці, від 02.03.2016 № 1034/1, яка видана структурним підрозділом Дніпропетровське пасажирське депо ПАТ "Українська залізниця", від 31.05.2018 року № 219, яка видана структурним підрозділом "Локомотивне депо Нижньодніпровськ вузол" ПАТ "Українська залізниця", за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку та враховано період розгляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.
Загальний страховий стаж становить 22 роки 5 місяців 21 день.
Відповідач у листі від 18.06.2019р. за №613/Л-05 вказує на те, що листом від 20.05.2019 року № 120 ОСОБА_1 відмовлено в призначені пенсії за віком
З таким рішенням відповідача, оформленим листом від 20.05.2019 року № 120 ОСОБА_1 не погоджується, вважає його протиправним, що й стало підставою для звернення до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).
Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення " особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу - не менше 25 років.
До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року.
Так, 24.01.2018 року ОСОБА_1 виповнилось 58 років, тобто на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії, а це 25.07.2018 р. позивач досяг пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону № 1058-IV.
Інша умова для призначення пенсії за віком це наявність у ОСОБА_1 страхового стажу не менше 25 років.
Статтею 1 Закону № 1058-IV, визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Реалізуючи своє право на пенсійне забезпечення, ОСОБА_1 звернулась із заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", однак їй було відмовлено.
Підставою для відмови в призначенні пенсії слугувало те, що при обчисленні стажу роботи не зараховані періоди, а саме: період навчання 01.09.1977 року по 20.07.1978 року в Міському професійно-технічному училищі №4 в м. Сімферополі, період роботи з 15.08.1978 року по 24.01.1983 року на посаді провідником пасажирських вагонів в Придніпровській залізниці та період з 09.02.1984 року по 16.10.1984 року працювала на Вагонній дільниці Сімферополь Кримського відділення провідником пасажирських вагонів в Придніпровській залізниці не враховані до загального стажу згідно частини 3 статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".
Відповідач посилаючись на статтю 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" № 1207-VII від 15 квітня 2014 року будь які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Будь який акт (рішення, документ), виданий органами або особами, передбаченими частиною другою цієїстатті, є недійсним і не створює правових наслідків.
На підставі вище викладеного, запити, довідки чи інші документи, підготовлені або видані органами з територій, які не підконтрольні українській владі не підлягають реєстрації та виконанню.
Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Як встановлено ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 (далі по тексту Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
На підтвердження страхового стажу позивачем було надано уточнюючі довідки, архівні виписки, які містяться в матеріалах справи, а саме:
- довідка № 28-к від 10.05.2016 року видана "Сімферопольськім технікумом залізничного транспорту та промисловості" про період навчання з 01.09.1977 року по 20.07.1978 року;
- довідка № 40 від 25.01.2016року, видана Державним унітарним підприємством "Кримська залізна дорога"
- архівна довідка адміністрації військового сільського поселення Красноперекопського району Республіки Крим від 08.02.2016 року №03-39/159 про те, що в період з 10.11.1985 року по 10.07. 1987 року я працювала в совхозі "Воинский";
- довідка №17/20 від 28.01.2016 року ПАТ "Кримський содовий завод" про те, що в період з 17.03.1977 року по 07.04.1977 року та з 29.01.1985 року по 04.03.1985 року я працювала в Кримському содовому заводі.
Отже, позивачем були надані всі необхідні документи для призначення йому пенсії за віком у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Водночас, доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, з приводу неврахування вищевказаних архівних довідок наданих ОСОБА_1 з підстави того, що вони видані органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території України діяльність яких вважається незаконною суд не бере до уваги з огляду на таке.
Верховний Суд сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах.
Верховний Суд зазначив, що у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.
Враховуючи те, що у справі, що розглядається, спірним є не врахування органом Пенсійного фонду України при призначенні пенсії період навчання 01.09.1977 року по 20.07.1978 року в Міському професійно-технічному училищі №4 в м. Сімферополі, період роботи з 15.08.1978 року по 24.01.1983 року на посаді провідником пасажирських вагонів в Придніпровській залізниці та період роботи з 09.02.1984 року по 16.10.1984 року працювала на Вагонній дільниці Сімферополь Кримського відділення провідником пасажирських вагонів в Придніпровській залізниці до страхового стажу, зазначеного у довідках, які підготовлені та видані органом, які функціонують на тимчасово окупованій території України, суд вважає, що можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як доказів, оскільки неприйняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення.
Отже, за наведених обставин, суд доходить висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправно не враховано до страхового стажу період навчання 01.09.1977 року по 20.07.1978 року в Міському професійно-технічному училищі №4 в м. Сімферополі, період роботи з 15.08.1978 року по 24.01.1983 року на посаді провідником пасажирських вагонів в Придніпровській залізниці, період роботи з 09.02.1984 року по 16.10.1984 року працювала на Вагоннійдільниці Сімферополь Кримського відділення провідником пасажирських вагонів в Придніпровській залізниці.
Одночасно суд наголошує на тому, що визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу
Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи те, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову належними та допустимими доказами, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.
На підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області понесені судові витрати у розмірі 768,4 грн.
Керуючись ст.ст.242-243, 245-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову позивачу в призначені пенсії за віком від 20.05.2019 року;
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.02.2019 року та прийняти рішення про призначення пенсії з урахуванням записів №№ 1,2,3,4 про роботу в дублікаті трудової книжки НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дата заповнення 25.01.2016 року), архівної довідки адміністрації військового сільського поселення Красноперекопського району Республіку Крим від 08.02.2016 року № 03-39/159, довідки № 17/20 від 28.01.2016 року ПАТ "Кримський содовий завод".
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Рішення не набрало законної сили станом на 20.08.2019 року

Помічник судді Лісна А.М.

Згідно з оригіналом

Помічник судді Лісна А.М.