Справа № 580/1945/19
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року справа № 580/1945/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовною заявою до Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач 1), управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (далі - відповідач 2), в якій просить:

- визнати протиправною відмову МВС України у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, як інваліду І групи із 14.06.2018, відповідно до Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою КМУ №850 від 21.10.2015;

- зобов`язати управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повторно надіслати до МВС України документи для призначення позивачу одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою КМУ №850 від 21.10.2015;

- зобов`язати МВС України прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення І групи інвалідності відповідно до Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою КМУ №850 від 21.10.2015.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що є дружиною померлого ОСОБА_2 , який станом на 14.06.2018 мав право на призначення одноразової грошової допомоги по інвалідності. Однак ОСОБА_2 усупереч вимог Закону України "Про Національну поліцію", Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою КМУ №850 від 21.10.2015 відмовлено у призначенні та виплаті такої допомоги. Позивач вказує, що оскільки одноразова грошова допомога, ОСОБА_2 за життя виплачена не була через протиправні дії Міністерства внутрішніх справ України, тому така допомога входить до складу спадщини позивача.

Відповідно до ухвали від 15.07.2019 відкрито провадження у даній справі, розгляд даної справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

06.08.2019 управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області надано відзив на позов, в якому відповідач 2 вказує про безпідставність позовних вимог, оскільки померлого чоловіка позивача ОСОБА_2 листом Міністерства внутрішніх справ України від 13.08.2018 №15/2-3022 та листом управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 23.08.2018 № П-695 повідомлено про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, з огляду на те, що ОСОБА_2 встановлено І групу інвалідності (вищої групи за попередню) зі спливом двох років після встановлення попередньої втрати працездатності.

08.08.2019 Міністерством внутрішніх справ України подано до суду відзив, в якому відповідач 1 просить відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що за змістом положень статті 1219 Цивільного кодексу України, право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ОСОБА_2 групи інвалідності не входить до складу спадщини, тому правонаступництво щодо права на виплату одноразової грошової допомоги не допускається.

12.08.2019 позивачем подано відповідь на відзив, в якому позивач посилається на те, що право ОСОБА_2 на виплату одноразової грошової допомоги підтверджено рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06.06.2018 у справі № 711/1837/18, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2018.

Щодо клопотання представника відповідача 2 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, суд зазначає, що частинами першою, другою та третьою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Згідно з частиною першою статті 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 у справі "Ахеn v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25.04.2002 "Varela Assalino contre le Portugal", заява № 64336/01). Так, y випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (не в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

При цьому, положення КАС України гарантують права учасників справи безпосередньо знайомитись з матеріалами справи та надавати письмові пояснення з доказами.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження.

Розгляд справи по суті відповідно до ч. 3 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі та проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом встановлено, та визнається сторонами, що ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді чергового ПЦО ОВО Золотоніського РВВС УВС Черкаського облвиконкому в званні лейтенанта міліції, приймав участь в роботі по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

03.12.1997 ОСОБА_2 вперше оглянутий обласною ВТЕК №2 м. Черкаси, група інвалідності не встановлена та визначено 25% ступеню втрати професійної працездатності одноразово.

29.05.2000 ОСОБА_2 отримав страхову суму за державним обов`язковим особистим страхуванням в розмірі 925 грн. 00 коп. за втрату працездатності 25%, отриману в період проходження служби.

17.04.2001 ОСОБА_2 при повторному огляді обласною МСЕК №2 встановлено III групу інвалідності (строком до 01.05.2004) у зв`язку з захворюванням пов`язаним з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та визначено 35% ступеню втрати професійної працездатності.

29.07.2001 за III групу інвалідності в зв`язку з захворюванням пов`язаним з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, ОСОБА_2 отримав страхову суму за державним обов`язковим особистим страхуванням в розмірі 10 496 грн. 00 коп.

27.04.2004 ОСОБА_2 повторно оглянутий обласною МСЕК №2 та встановлено III групу інвалідності (безтерміново) у зв`язку з захворюванням пов`язаним з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та визначено 40% ступеню втрати професійної працездатності.

29.03.2017 під час повторного огляду спеціалізованою радіологічною МСЕК ОСОБА_2 встановлено ІІ групу інвалідності (безтерміново) у зв`язку з захворюванням пов`язаним з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та визначено 70% ступеню втрати професійної працездатності.

В серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Міністерства внутрішніх справ України із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, яка передбачена Постановою КМУ від 21 жовтня 2015 року № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції".

29.08.2017 Департамент фінансово-облікової політики листом №15/2-3030 повернули матеріали ОСОБА_2 Ліквідаційній комісії УМВС України в Черкаській області, як такі, що не відповідають вимогам законодавства.

08.09.2017 управління МВС України в Черкаській області листом за вих. №37/П- 42 повідомило, ОСОБА_2 про те, що Міністерством внутрішніх справ України відмовило йому у призначенні одноразової грошової допомоги по 2 групі інвалідності, через невідповідність вимогам п.4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених Постановою КМУ від 21 жовтня 2015 року № 850, а саме через те що після первинного огляду МСЕК минуло більше двох років.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_2 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06.06.2018 у справі № 711/1837/18, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2018 визнано протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у призначені ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, як інваліду 2 групи з 29.03.2017, відповідно до Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015; зобов`язано управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повторно надіслати Міністерству внутрішніх справ України документи ОСОБА_2 для призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015; зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги в розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення 2 групи інвалідності відповідно до Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015.

Згідно з листа Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України від 13.08.2018 №15/2-3022 матеріали з питання призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 повернуто без розгляду, оскільки з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, що за умовами п. 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 не дає ОСОБА_2 права на отримання грошової допомоги в більшому розмірі.

Відповідно до ухвали від 12.03.2019 у справі № 711/1837/18 Верховним Судом з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.02.2019, установлено, що державним нотаріусом Золотоніської міської державної нотаріальної контори Перкалюк С.В. посвідчено, що позивач є спадкоємицею одноразової грошової допомоги в розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення ІІ групи інвалідності відповідно до Закону України "Про міліцію", що належала померлому ОСОБА_2 .

Згідно з листом управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 13.05.2019 №П-150 позивача повідомлено, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.06.2018, ухвали Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 711/1837/18 матеріали з питання призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 15.05.2019 направлені до Департаменту фінансово-облікової політики МВС України. Посилаючись на лист Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України від 13.08.2018 №15/2-3022 управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області зазначило, що у зв`язку з тим, що одноразова грошова допомога по І групі інвалідності ОСОБА_2 не нарахована, відсутні правові підстави проводити виплату зазначеної допомоги позивачу, як дружині померлого.

Вважаючи, такі дії відповідачів протиправними, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає про таке.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у адміністративних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" (далі - Конвенція).

Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу (ст. 1219 ЦК України).

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, право на отримання виплат спадкоємці (правонаступники) мають лише у випадку, якщо така виплата була належна (нарахована) померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили за життя, однак померлим не отримана.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06.06.2018 у справі № 711/1837/18, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2018 визнано протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у призначені ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, як інваліду 2 групи з 29.03.2017, відповідно до Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015; зобов`язано управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повторно надіслати Міністерству внутрішніх справ України документи ОСОБА_2 для призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015; зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги в розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення 2 групи інвалідності відповідно до Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015.

14.05.2019 управлінням МВС України в Черкаській області складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.06.2018 по справі № 711/1837/18, в якому вказано, що отримувачем призначеної допомоги є ОСОБА_1 .

Вказаний висновок затверджено директором Департаменту фінансово-облікової політики МВС України 06.06.2019.

Таким чином на підставі викладеного вище, суд висновує про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині визнання протиправною відмови МВС України у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, як інваліду І групи із 14.06.2018, відповідно до Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою КМУ №850 від 21.10.2015, та зобов`язання управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повторно надіслати до МВС України документи для призначення позивачу одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою КМУ №850 від 21.10.2015.

Щодо позовної вимоги зобов`язати МВС України прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення І групи інвалідності відповідно до Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою КМУ №850 від 21.10.2015, суд зазначає про таке.

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції (п. 8 Порядку №850).

Відповідно до п. 9 Порядку №850, МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС ( п. 10 Порядку №850).

Зазначеними положеннями чітко визначена процедура призначення одноразової грошової допомоги, яка включає у себе:

- подачу особою яка має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідної заяви з пакетом необхідних документів;

- вчинення керівником органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, відповідних дій пов`язаних підготовкою поданих заявником документів, формування висновку щодо виплати допомоги та їх надсилання до МВС України;

- розгляд поданих заявником документів МВС України та прийняття відповідного рішення;

- направлення рішення МВС України для реалізації керівнику органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції.

Відповідно до п. п. 10, 11 Порядку № 850 грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.

Виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ.

Грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення.

Доказів видання управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області наказу про виплату такої допомоги позивачу, суду сторони не назвали та не надали.

З аналізу наведених норм, враховуючи підстави та предмет спору, суд висновує, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області видати наказ про виплату одноразової грошової допомоги позивачу відповідно до вимог пунктів 10, 11 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

Враховуючи викладене вище, суд висновує, що в даному випадку доцільним та необхідним є вийти за межі позовних вимог, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, та задовольнити їх саме у наведений вище спосіб.

З урахуванням наведеного, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 14, 77, 90, 139, 242-246, 255, 271, 272, 287, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10 ідентифікаційний код 00032684), управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, ідентифікаційний код 08592537) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Зобов`язати управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області видати наказ про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до вимог пунктів 10, 11 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до суду апеляційної інстанції через Черкаський окружний адміністративний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Кульчицький