Справа № 560/1551/19
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1551/19
12 серпня 2019 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В.
за участі:секретаря судового засідання Голуб О.Р. представника відповідача: Зозулі В.П.
розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьк-млин" до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ТОВ "Хмельницьк-млин" звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо нарахування в інформаційній системі органів ДФС в інтегрованій картці ТОВ "Хмельницьк-млин" пені по податку на додану вартість в сумі 344183,35 грн.;
- зобов`язати ГУ ДФС у Хмельницькій області відкоригувати в інформаційній системі органів ДФС дані інтегрованої карти ТОВ "Хмельницьк-млин" шляхом виключення пені по податку на додану вартість в сумі 344183,35 грн., нараховану на суму зменшення грошових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.07.2019 адміністративний позов ТОВ "Хмельницьк-млин" до ГУ ДФС у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправними дії ГУ ДФС у Хмельницькій області щодо нарахування в інформаційній системі органів ДФС в інтегрованій картці ТОВ "Хмельницьк-млин" пені по податку на додану вартість в сумі 344183,35 грн. Зобов`язано ГУ ДФС у Хмельницькій області відкоригувати в інформаційній системі органів ДФС дані інтегрованої карти ТОВ "Хмельницьк-млин" шляхом виключення пені по податку на додану вартість в сумі 344183,35 грн., нараховану на суму зменшення грошових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету. Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьк-млин" понесені судові витрати (судовий збір) в розмірі 5162 (п`ять тисяч сто шістдесят дві) грн. 75 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Хмельницькій області.

До Хмельницького окружного адміністративного суду 19.07.2019 надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №560/1551/19 щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу. 25.07.2019 на адресу суду надійшло клопотання про долучення до поданої заяви копію платіжного документу.

В обґрунтування заявленої вимоги вказує, що загальна сума витрат позивача на правову допомогу складає 8000,00 гривень, відповідно до умов договору про надання правової допомоги № 1-19 від 14.05.2019, Додатка № 1 від 14.05.2019 до цього договору.

Відповідно до ухвали від 05.08.2019 суд призначив до розгляду заяву про ухвалення додаткового судового рішення.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Представник ГУ ДФС у Хмельницькій області в судовому засіданні проти стягнення витрат на правничу допомогу заперечувала. Згідно поданого заперечення на заяву вказує, що підстави для задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення ТОВ "Хмельницьк-млин" відсутні. Зазначає, що в акті про надання послуг, що доданий до матеріалів справи, вказано про витрачений час в загальній кількості 10 годин, отже, розмір витрат на правничу допомогу за 10 годин має становити 960,50 грн. (1921*5%*10), а згідно акту про надання послуг становить 8000,00 грн., що на 7039,50 грн. більше встановленого розміру погодинної оплати роботи адвоката. Враховуючи викладене, просить в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення відмовити.

Частиною 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) визначено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 3 статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1-4 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В рішенні суду від 11.07.2019 судом вирішено питання стосовно розподілу судового збору. Щодо вирішення питання про стягнення з відповідачів судових витрат на професійну допомогу, позивач скористався своїм правом, визначеним частиною 7 статті 139 КАС України та заявив прохання відкласти вирішення питання про стягнення витрат на оплату правничої допомоги.

Суд встановив, що відповідно до пункту 2 додатку №1 до договору №1-19 про надання правової допомоги від 14.05.2019, гонорар адвокатського бюро становить: 800,00 грн. за одну годину роботи адвоката при вивченні документів по справі, аналізу законодавства та судової практики; проведенні консультацій з клієнтом, формуванні правової позиції по справі, підготовки та подачі до адміністративного суду позовної заяви; за участь у судовому розгляді справи в суді першої інстанції; підготовку процесуальних документів по справі після відкриття провадження в адміністративній справі (при необхідності): клопотання, заяви, інші процесуальні документи; інші правові послуги.

До заяви про ухвалення додаткового судового рішення, щодо стягнення з відповідача витрат на оплату правничої допомоги представник відповідача також додав: ордер серії ХМ №014751 від 20.05.2019, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХМ №000252, договір про надання правової допомоги від 14.05.2019 №1-19, додаток №1 до договору №1-19 про надання правової допомоги від 14.05.2019, акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 16.07.2019, платіжне доручення №3164 від 25.07.2019 на суму 8000,00 грн.

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 № 13-рп/2000, від 30.09.2009 № 23-рп/2009 та від 11.07.2013 № 6-рп/2013.

У рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), пункт 55 з подальшими посиланнями).

Оцінюючи співмірність витрат позивача на правничу допомогу із складністю предмету позову та обсягу наданих робіт, суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 статті134 КАС України).

Згідно частини 6 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається із доданих письмових доказів, позивач сплатив на рахунок Адвокатського бюро "Владислава Гандзюка "ЮРРЕС" 8000,00 грн. на оплату правової допомоги, яка складається з:

вивчення документів по справі, аналізу законодавства та судової практики (2 год.);

проведення консультацій з клієнтом, формування правової позиції по справі (1 год.),

підготовка та подача до адміністративного суду позовної заяви (4 год.);

вивчення та аналіз відзиву на позовну заяву (1 год.);

підготовка та подача до адміністративного суду відповіді на відзив (2 год.).

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правовою допомогою адвоката, суд виходить з того, що дана справа є справою незначної складності, при цьому, аналіз законодавчої бази, формування правової позиції по адміністративній справі, включається до витрат пов`язаних з підготовкою позовної заяви.

На думку суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами 3, 5, 6 статті 134, частиною 9 статті 139 КАС України, на користь відповідача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань позивача витрати на правову допомогу в сумі 4800,00 грн., що становить вартість послуг із складання позовної заяви та відповіді на відзив (6 год.).

Решту витрат на професійну правничу допомогу адвоката повинен понести позивач.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №560/1551/19 щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьк-млин" понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 4800 (чотири тисячі вісімсот) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницьк-млин" (с. Розсоша, Хмельницький район, Хмельницька область, 31362 , код ЄДРПОУ - 35479380)
Відповідач:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 39492190)

Головуючий суддя В.В. Матущак