Справа № 560/2419/19
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2419/19
УХВАЛА

іменем України

08 серпня 2019 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Тарновецький І.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства Полонської районної Ради "Полонська центральна Районна лікарня ім. Н.С. Говорун" , Департаменту охорони здоров`я Хмельницької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування висновку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства Полонської районної Ради "Полонська центральна Районна лікарня ім. Н.С. Говорун", Департаменту охорони здоров`я Хмельницької обласної державної адміністрації в якому просить: визнати протиправним та скасувати висновок №252 Полонської ЦРЛ ім. Н.С. Говорун який складений 26 березня 2019 року, Полонської ЦРЛ ім. Н.С. Говорун Кіндзерським М ОСОБА_2 , яким визначено, що ОСОБА_1 знаходився в алкогольному сп`янінні із вмістом алкоголю 0,7%.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначив, що оскаржуваний висновок, складений з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість уваги, вважаються недійсними. Вважає, що огляд було проведено лікарем закладу охорони здоров`я, який не пройшов спеціальну підготовку. А тому враховуючи зазначене позивач звернувся до суду з даним позовом.

В позовній заяві позивач вказує на звернення до Хмельницького окружного адміністративного суду в порядку п. 9 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки законодавством передбачена можливість оскарження такого висновку до окружного адміністративного суду.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п. 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до пункту 2 цієї частини публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Пунктом 7 вказаної частини визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За правилами п. 1 ч. 1 статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 статті 4 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів на час розгляду справи відносяться спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю, зокрема, немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

У справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов`язані із професійною діяльністю лікаря Комунального підприємства Полонської районної Ради "Полонська центральна Районна лікарня ім. Н.С. Говорун" Кіндзерського ОСОБА_3 , який при прийнятті оскаржуваного Висновку не вчиняв жодних публічно-правових дій. Дії щодо прийняття Висновку, як і сам оскаржуваний висновок, випливають виключно із цивільно-правових відносин та не мають жодних ознак публічно-правових відносин.

Комунальне підприємство Полонської районної Ради "Полонська центральна Районна лікарня ім. Н.С. Говорун" та Департаменту охорони здоров`я Хмельницької обласної державної адміністрації, у відносинах із позивачем не є суб`єктами владних повноважень. Комунальним підприємством Полонської районної Ради "Полонська центральна Районна лікарня ім. Н.С. Говорун" та Департаментом охорони здоров`я Хмельницької обласної державної адміністрації не приймалось рішень, як медико-соціальною експертною комісією, яке б було обов`язковим для органів державної влади і місцевого самоврядування у відносинах з позивачем.

Як доказ, оскаржуваний позивачем висновок, може бути спростований саме у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Спір у цій справі не є публічно-правовим і не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись за правилами ЦПК України.

Згідно ч. 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, з огляду на характер спірних правовідносин, які виникли у зв`язку з притягненням позивача до адміністративної відповідальності, було здійснено огляд позивача на стан алкогольного сп`яніння в результаті чого і було складено оскаржуваний висновок №252 Полонської ЦРЛ ім. Н.С. Говорун від 26 березня 2019 року, тобто у ході здійснення комплексу заходів, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому суд дійшов висновку, що дана справа підлягає розгляду в місцевому загальному суді, як адміністративному.

Частиною п`ятою статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається. Частиною шостою цієї статті передбачено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 170, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Полонської районної Ради "Полонська центральна Районна лікарня ім. Н.С. Говорун" , Департаменту охорони здоров`я Хмельницької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування висновку - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі та позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Роз`яснити позивачу, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду як адміністративного.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя/підпис/І.І. Тарновецький
"Згідно з оригіналом" Суддя І.І. Тарновецький