Справа № 802/925/17-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

08 серпня 2019 року

Київ

справа №802/925/17-а

провадження №К/9901/33525/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції справу

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 07 липня 2017 року (суддя Альчук М. П.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року (судді Кузьмишин В. М., Боровицький О. А., Сушко О. О.).

І. Суть спору

1. У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - ГУ НП) про визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП № 786 від 26 травня 2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських УКР ГУНП у Вінницькій області» в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку ГУ НП; визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП № 99 о/с від 29 травня 2017 року в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку ГУ НП за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»; поновлення на посаді заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку ГУ НП; стягнення з ГУ НП на користь позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу.

2. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач, серед іншого, зазначив, що спірні накази видано на підставі висновку службового розслідування, який не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки в ньому не досліджено усіх обставин, які мали значення під час службового розслідування. Зокрема зазначив, що він керував транспортним засобом у тверезому стані, про що свідчить відповідний медичний висновок, а службовий автомобіль, на якому встановлені номерні знаки оперативного прикриття, він взяв для перевірки осіб, які підозрюються у скоєнні кримінальних правопорушень.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

3. ОСОБА_1 з вересня 1997 року по листопад 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ.

4. Наказом начальника ГУ НП № 1о/с від 03 січня 2017 року «Щодо особового складу» ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності УКР ГУ НП.

5. 24 травня 2017 року приблизно о 00:05 год. на вул. Салтикова Щедріна в м. Вінниці поліцейські УПП м. Вінниці ДПП НПУ зупинили службовий автомобіль марки ВАЗ 2107 д.н.з НОМЕР_1 , за кермом якого був заступник начальника відділу розкриття злочинів проти власності УКР ГУ НП полковник поліції ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився. Крім того, в ОСОБА_1 не було документів на право керування службовим транспортним засобом, а на автомобілі встановлені державні номерні знаки на білому фоні, які не належать цьому транспортному засобу.

6. 24 травня 2017 року об 00:11 год. щодо позивача складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП) та постанови про накладення адміністративних стягнень за частиною пергою статті 126, частиною шостою статті 121 КпАП.

7. Наказом ГУ НП від 24 травня 2017 року № 860 за вказаним фактом призначено службове розслідування та відсторонено ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності УКР ГУНП.

8. За результатами службового розслідування складено висновок від 26 травня 2017 року, відповідно до якого за порушення службової дисципліни, вимог статей 1, 2, 7, 8, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут), пункту 1 частини першої статті 18 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII), Присяги поліцейського, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, а також експлуатації службового транспортного засобу з порушеннями пункту 3.5.7 Настанови з автомобільної служби в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 25 листопада 1996 року № 818, що призвело до вчинку, який виразився в ухиленні від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та став негативним прикладом для підлеглих, прийнято рішення звільнити зі служби в поліції заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності УКР ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1

9. На підставі висновку службового розслідування, ГУ НП прийнято накази № 786 від 26 травня 2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських УКР ГУНП у Вінницькій області» про звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та № 99 о/с від 29 травня 2017 року в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Вінницькій області за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення).

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

10. Вінницький окружний адміністративний суд постановою 07 липня 2017 року позов задовольнив.

10.1. Визнав протиправним та скасував наказ ГУ НП № 786 від 26 травня 2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських УКР ГУНП у Вінницькій області» в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку ГУ НП.

10.2. Визнав протиправним та скасував наказ ГУ НП № 99 о/с від 29 травня 2017 року в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Вінницькій області за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

10.3. Поновив ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку ГУ НП.

10.4. Стягнув з ГУ НП на користь ОСОБА_1 10425,24 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу.

11. Постанову суду в частині поновлення на посаді та присудження виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць суд допустив до негайного виконання.

12. Вінницький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 05 жовтня 2017 року залишив постанову суду першої інстанції без змін.

13. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, зазначив, що підставами для службового розслідування та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення слугували протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КпАП та постанови від 24 травня 2017 року про накладення адміністративних стягнень за частиною першою статті 126 КпАП серії АР № 609491, частиною шостою статті 121 КпАП серії АР № 608156.

14. Зазначені постанови про адміністративні правопорушення позивач оскаржив в судовому порядку.

15. Вінницький міський суд Вінницької області постановою від 13 червня 2017 року у справі № 127/11436/17 скасував постанову інспектора роти № 3 БУПП у місті Вінниці молодшого лейтенанта поліції Господарчука М.С. серії АР №609491 від 24 травня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КпАП, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрив за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказане рішення набрало законної сили.

16. Вінницький міський суд Вінницької області постановою від 29 червня 2017 року у справі № 127/11446/17 скасував постанову інспектора Управління патрульної поліції у м. Вінниці Лукашенка Г.А. серії АР № 608156 від 24 травня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення скасовано, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрив у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Цією постановою встановлено, що ОСОБА_1 на законних підставах керував транспортним засобом ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , на якому встановлено номерні знаки оперативного прикриття на білому фоні НОМЕР_2, для проведення оперативно-розшукових заходів. Вказане рішення також набрало законної сили.

17. Постановою від 07 липня 2017 року у справі № 127/11206/17 Вінницький міський суд Вінницької області закрив провадження у справі щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. При ухваленні такого рішення суд взяв до уваги висновок № 1434 від 31 травня 2017 року КЗ «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія», згідно з яким 24 травня 2017 року о 03:00 год. у ОСОБА_1 не виявлено ознак сп`яніння. Вказаний висновок також долучено до матеріалів справи. Між тим, цього медичного висновку відповідач під час службового розслідування не досліджував, що, на думку судів попередніх інстанцій, свідчить про необ`єктивність відповідача.

18. Отож, як зазначили суди попередніх інстанцій, вказаними судовими рішеннями встановлено відсутність вини позивача та відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130, частиною першою статті 126 та частиною шостою статті 121 КпАП, та, відповідно, дисциплінарного проступку, за вчинення якого позивача звільнено зі служби в поліції.

19. Також суди зазначили, що звільнення з посади є крайнім заходом дисциплінарного стягнення та не відповідає виду порушення позивачем службової дисципліни, що полягає в ухиленні від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. За описаних обставин суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку, що спірні накази ГУ НП є протиправними та підлягають скасуванню.

IV. Касаційне оскарження

20. У касаційні скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

21. Касаційну скаргу обґрунтовує, зокрема, тим, що позивача звільнено зі служби за те, що він на вимогу поліцейського, який зупинив його за кермом транспортного засобу, відмовся проходити медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Такі дії становлять склад адміністративного проступку, відповідальність за який передбачено частиною першою статті 130 КпАП, про що складено відповідний протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

22. З огляду на посаду, яку обіймав позивач, такі дії позивача є негативним прикладом для підлеглих. Відповідач зазначив, що під час службового розслідування з`ясовано всі істотні обставини події, яка відбулася 25 травня 2017 року за участі позивача, відтак прийнято рішення притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. Також зазначив, що дисциплінарна відповідність є окремим видом юридичної відповідальності і не залежить від того, чи є в діях особи склад адміністративного та/чи кримінального правопорушення. З приводу висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 1434 від 31 травня 2017 року відповідач зазначив, що цього документа під час службового розслідування не було.

23. Позивач подав заперечення на касаційну скаргу, у якій зазначив, що оскаржені судові рішення законні та обґрунтовані, підстав для їх скасування немає.

V. Релевантні джерела права та акти їх застосування

24. Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

25. Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

26. Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

27. Згідно з частинами першою, другою статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

28. За пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

29. За пунктом 9 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію», до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» на поліцейських поширено дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

30. Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

31. Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

32. За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

33. Відповідно до частин першої, другої статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

34. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

35. За статтею 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

36. Відповідно до статті 8 Дисциплінарного статуту начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Начальник зобов`язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов`язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, уміло застосовувати заходи дисциплінарного впливу.

37. Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

38. Згідно зі статтею 14 Дисциплінарного статуту з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

39. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

40. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

41. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

42. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

43. Відповідно до частини десятої статті 14 Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

44. Частиною п`ятнадцятою статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

45. Відповідно до пункту 2.1. Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12 березня 2013 року № 230 (далі - Інструкція) підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

46. Згідно з підпунктом 2.2.5 пункту 2.2 Інструкції службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі скоєння особою РНС адміністративного правопорушення.

47. Згідно з пунктом 5.4 Інструкції якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

48. Згідно з частинами першою, другою статті 15 КпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи рядового і начальницького складів Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту і Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, ці особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи і адміністративний арешт.

49. Інші, крім зазначених у частині першій цієї статті, особи, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів або спеціальних положень про дисципліну, у випадках, прямо передбачених ними, несуть за вчинення адміністративних правопорушень дисциплінарну відповідальність, а в інших випадках - адміністративну відповідальність на загальних підставах.

VI. Позиція Верховного Суду

50. Один і той самий проступок може бути підставою для різних видів юридичної відповідальності, однією з яких є дисциплінарна. З огляду на наведене правове регулювання, вчинення адміністративного правопорушення може бути підставою для службового розслідування і застосування заходів дисциплінарного впливу не ставиться у залежність від того, чи притягнена особа, зокрема, до адміністративної відповідальності. Водночас, для притягнення до дисциплінарної відповідальності треба з`ясувати обставини скоєного, його причини та наслідки, а також вину особи. Усі ці питання з`ясовуються в рамках службового розслідування.

51. У справі встановлено, що підставою для службового розслідування щодо позивача, а в підсумку - до притягнення його до дисциплінарної відповідальності (у виді звільнення), стало складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КпАП, а також постанов про накладення адміністративних стягнень за частиною першою статті 126 КпАП, за частиною шостою статті 121 КпАП.

52. Події, які слугували підставою для оформлення зазначених документів, відбулися 24 травня 2017 року. За цим фактом ГУ НП розпочало службове розслідування, відтак дійшла висновку, що вчинок ОСОБА_1 , яка полягав «в ухиленні від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та став негативним прикладом для підлеглих» дає достатні підстави стверджувати про вчинення дисциплінарного проступку та застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби.

53. За проступок, який позивачу поставлено за провину, притягнення до адміністративної відповідальності відбувається на загальних підставах.

54. У цьому зв`язку суди попередніх інстанцій встановили, що відповідно до висновку КЗ «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» від 31 липня 2017 року, у ОСОБА_1 24 травня 2017 року не було ознак алкогольного сп`яніння. Зазначений висновок також взяв до уваги Вінницький міський суд Вінницької області при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КпАП, оформленого щодо позивача. Щодо останнього, то провадження у тій справі було закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

55. За наведених обставин колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, про те, що що висновок відповідача про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, суть якого зазначено вище, був поспішним, позаяк не було взято до уваги істотних обставин, зокрема медичного висновку про відсутність в позивача алкогольного сп`яніння (що, судячи з наведеного, було підставою для звільнення позивача зі служби).

56. Переглянувши оскаржені судові рішення в межах доводів касаційної скарги колегія суддів вважає, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій в цій справі є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржених судових рішень відсутні.

57. Доводи, якими відповідач обґрунтовує касаційну скаргу, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та фактичних обставин справи.

58. Зважаючи на приписи статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційну скаргу треба залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

59. У цій справі судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області залишити без задоволення.

2. Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 07 липня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

Н. А. Данилевич