Справа № 300/321/19
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/6690/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.,

за участі секретаря судового засідання Ігнатищ Л.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Яремака Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 травня 2019 року (рішення ухвалене в м. Івано-Франківськ судом під головуванням судді Панікара І.В., дата складення повного тексту рішення суду 20.05.2019р.) у справі № 300/321/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Парктур" до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

У лютому 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Парктур" звернулося до суду з позовною заявою, якою просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішень № від 20.12.2018 року та за № від 31.01.2019 року.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 травня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Надвірнянського управління Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області за № від 20.12.2018 року. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Надвірнянського управління Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області за № від 31.01.2019 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в користь позивача понесені судові витрати в розмірі 5597,44 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що виразилось в передчасному висновку про відсутність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій, враховуючи приписи статті 120-1 Податкового кодексу України. Зауважує, що в даній адміністративній справі податкові накладні складені за наслідками оподатковуваних операцій, що підтверджується наданими позивачем копіями податкових накладних, в яких суми в розділі А відображені як суми, які обліковуються за основною ставкою.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. По суті заперечення на апеляційну скаргу співпадають з мотивами та висновками, здійсненими в судовому рішенні судом першої інстанції.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Судом встановлено на підставі зібраних у справі доказів, що Надвірнянським управлінням Головного управлінням ДФС у Івано-Франківській області проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю "Парктур" за період з 31.05.2017 року по 17.10.2018 року.

За наслідками перевірки складено акти за № 1551/09-19-53-12/32145510 від 11.12.2018 року та за № 56/09-19-53-12/32145510 від 08.01.2019 року.

Вищевказаними актами перевірок констатовано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Парктур" допустило порушення пункту 201.10 статті 201 ПК України, що стосується терміну реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, стосовно наступних податкових накладних: № 732 від 30.09.2018 року (дата реєстрації 17.10.2018 року, граничний термін реєстрації 15.10.2018 року, кількість днів порушення - 2), № 1247 від 31.08.2018 року (дата реєстрації 18.09.2018 року, граничний термін реєстрації 15.09.2018 року, кількість днів порушення - 3), № 1038 від 16.08.2018 року (дата реєстрації 16.08.2018 року, граничний термін реєстрації 15.08.2018 року, кількість днів порушення - 1), № 1289 від 30.06.2018 року (дата реєстрації 18.07.2018 року, граничний термін реєстрації 15.07.2018 року, кількість днів порушення - 3), № 1202 від 31.05.2018 року (дата реєстрації 18.06.2018 року, граничний термін реєстрації 15.06.2018 року, кількість днів порушення - 3), № 6 від 31.12.2017 року (дата реєстрації 18.01.2018 року, граничний термін реєстрації 15.01.2018 року, кількість днів порушення - 3), № 5 від 31.12.2017 року (дата реєстрації 18.01.2018 року, граничний термін реєстрації 15.01.2018 року, кількість днів порушення - 3), № 8 від 21.12.2017 року (дата реєстрації 18.01.2018 року, граничний термін реєстрації 15.01.2018 року, кількість днів порушення - 3), № 4 від 31.12.2017 року (дата реєстрації 18.01.2018 року, граничний термін реєстрації 15.01.2018 року, кількість днів порушення - 3), № 7 від 31.12.2017 року (дата реєстрації 18.01.2018 року, граничний термін реєстрації 15.01.2018 року, кількість днів порушення - 3), № 3 від 31.12.2017 року (дата реєстрації 17.01.2018 року, граничний термін реєстрації 15.01.2018 року, кількість днів порушення - 2), № 790 від 30.11.2017 року (дата реєстрації 18.12.2017 року, граничний термін реєстрації 15.12.2017 року, кількість днів порушення - 3), № 752 від 31.10.2017 року (дата реєстрації 17.11.2017 року, граничний термін реєстрації 15.11.2017 року, кількість днів порушення - 2), № 1281 від 31.08.2017 року (дата реєстрації 18.09.2017 року, граничний термін реєстрації 15.09.2017 року, кількість днів порушення - 3), № 1241 від 31.07.2017 року (дата реєстрації 21.08.2017 року, граничний термін реєстрації 15.08.2017 року, кількість днів порушення - 6), № 1240 від 31.07.2017 року (дата реєстрації 18.08.2017 року, граничний термін реєстрації 15.08.2017 року, кількість днів порушення - 3), № 987 від 31.05.2017 року (дата реєстрації 19.06.2017 року, граничний термін реєстрації 15.06.2017 року, кількість днів порушення - 4), № 767 від 31.10.2018 року (дата реєстрації 19.11.2018 року, граничний термін реєстрації 15.11.2018 року, кількість днів порушення - 4) (а.с. 10-11, 13-14).

На підставі даних вищевказаних актів перевірки відповідачем, який є правонаступником Надвірнянського управління Головного управлінням ДФС у Івано-Франківській області, прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення за № від 20.12.2018 року, яким за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів застосовано штрафні санкції в сумі 3488824,66 гривень та № від 31.01.2019 року яким за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів застосовано штраф в сумі 242793,06 гривень (а.с. 9, 12).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Парктур", не погоджуючись із вказаним податковими повідомленнями-рішеннями, звернулось до суду з даним позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЙ

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено обґрунтованості винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, які підлягаю визнанню протиправними та скасуванню, оскільки усі вказані в акті перевірки зведені податкові накладні (та розрахунки коригування до них) складені за наслідками не оподаткування операцій та не надаються покупцю з причин складення на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію зведених податкових накладних.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Предметом спору в даній справі є можливість застосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію зведених податкових накладних.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (абз.2 п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (абз.4 п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем) (абз.14 п. 201.10 ст. 201 ПК України).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом (абз.15 п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Таким чином, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в ЄРПН і надати покупцю за його вимогою. Водночас, податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, також підлягають реєстрації в ЄРПН. Реєстрація таких податкових накладних у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків, визначених абз.14 п. 201.10 ст. 201 ПК України. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції.

Пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування; у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів та 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування; у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів.

Аналізуючи наведену норму, колегія суддів приходить до висновку, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації ПН в ЄРПН є підставою для застосування до такого платника штрафу. Разом з тим, для звільнення від відповідальності, передбаченої п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю), але повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Вказана правова позиція співпадає з висловленою у постановах Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 816/1488/17, від 11 грудня 2018 року у справі справа №807/68/18.

Податкові накладні складаються відповідно до Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 р. за № 137/28267 (далі- Порядок №1307).

Пунктом 8 Порядку №1307 визначено, що при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" робиться помітка "X" та зазначається тип причини: 01 - Складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку); 02 - Складена на постачання неплатнику податку; 03 - Складена на постачання товарів/послуг у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку; 04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання; 05 - Складена у зв`язку з ліквідацією основних засобів за самостійним рішенням платника податку; 06 - Складена у зв`язку з переведенням виробничих основних засобів до складу невиробничих; 07 - Складена на операції з вивезення товарів за межі митної території України; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість; 10 - Складена з метою визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, суми податку за якими були включені до складу податкового кредиту та не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; 11 - Складена за щоденними підсумками операцій; 12 - Складена на постачання неплатнику, в якій зазначається назва покупця (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 10 цього Порядку); 13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності; 14 - Складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента; 15 - Складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 Податкового кодексу України, над фактичною ціною постачання. В інших випадках у верхній лівій частині податкової накладної тип причини не зазначається (нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються).

Згідно п. 11 Порядку №1307 у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання / починають використовуватися: 1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування; 2) в операціях, звільнених від оподаткування; 3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; 4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду.

Відповідно до абз. 5 пп.10 п.16 Порядку №1307 у податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 11 цього Порядку, графи 3.1, 3.2, 3.3, 5-9, 12 не заповнюються.

Отже, і графа 8 "код ставки" також не підлягає заповненню.

З матеріалів справи видно, що усі вказані в акті перевірки податкові накладні та розрахунки коригування до них, складені за наслідками не оподаткування операцій та не надані покупцю з причин складення на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість. Усі вказані в акті перевірки зведені податкові накладні та розрахунки коригування до них містять у верхній лівій частині відмітку у графі "Зведена податкова накладна", а також у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю)" з причини 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість". А в номенклатурі товарів/послуг вказано "умовне податкове нарахування".

Тобто, вказані податкові накладні не надаються покупцю саме з причин складання на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість, а не збудь-якої іншої причини, вказаної в п. 8 Порядку №1307.

Отож, судом встановлено наявність двох обов`язкових складових для звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію в ЄРПН: 1) податкові накладні не надавалася отримувачу (покупцю); 2) складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування.

Наведене підтверджує, що відповідачем протиправно застосовано штрафні санкції до позивача та спростовує доводи апеляційної скарги, що спірні податкові накладні складені за наслідками оподатковуваних операцій.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання про правильність висновку суду першої інстанції з приводу того, що відповідачем не доведено обґрунтованості винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, які підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

З урахуванням приписів частини 2 статті 2 КАС України, оцінюючи в сукупності наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішень № від 20.12.2018 року та за № від 31.01.2019 року прийняті відповідачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а отже є неправомірними і підлягають скасуванню, у зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та скасуванню не підлягає, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в них повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, ст. 315, ст.316, ст. 321, ст. 322 ст. 325, ст. 328, ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі № 300/321/19 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. У випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 08 серпня 2019 року.