Справа № 160/80/19
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2019 року Справа № 160/80/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГорбалінського В.В.
за участі секретаря судового засіданняСітайло О.В.
представник позивача представник відповідача представник відповідача ОСОБА_1 Дощенко О .О. Осіння Н.М.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області, в якій просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову №ОМС-ДН 546/770/НП/СПТД-ФС від 24 травня 2018 року начальника управління праці та соціального захисту виконкому Покровської міської ради, як таку що не відповідає діючому законодавству, обставинам справи та підписана не уповноваженою особою.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що оскаржувана постанова, прийнята відповідачем, є протиправною та необґрунтованою.
31.01.2019 року до суду від відповідача надано письмовий відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що оскаржувана постанови є законною та обґрунтованою, оскільки інспекторам праці були створені перешкоди в частині ненадання документів необхідних для перевірки в повному обсязі.
11.02.2019 року на адресу суду від позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій було підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві як підстави для задоволення позову.
11.02.2019 також на адресу суду від позивача надійшли письмові заперечення на відзив, в яких також було підтримано доводи, викладені в позовній заяві як підстави для задоволення позову.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, у відповіді на відзив та у запереченнях на відзив, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на письмовий відзив, що міститься в матеріалах справи, у зв`язку з чим у задоволенні позовної заяви просили відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25.04.2018 року робочою групою з питань легалізації виплати заробітної плати та зайнятості населення у складі начальника відділу з питань праці та соціально-трудових відносин УПСЗН Бабкіної О.В . , начальника відділу здійснення контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення УПСЗН Осінньої Н.М. , провідного фахівця з питань зайнятості міського центру зайнятості Ширяєвої Ж.С.. головного спеціаліста відділу з питаньб виплати пенсій № 16 ГУ ПФУ у Дніпропетровській області Куцевол К.К. здійснено вихід для проведення обстеження ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_3 магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_2 ., про що першими трьом особами зроблено запис в Журналі реєстрації перевірок ФОП ОСОБА_3 .
За результатами обстеження складено Довідку № 6 від 25.04.2018 року про результати комплексного обстеження легалізації робочих місць, в які зазначено, що ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_3 не надали трудових договорів на найманих працівників та перешкодили здійсненню обстеження, а тому запропоновано надати вказану інформацію до відділу здійснення контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення для вжиття відповідних заходів реагування.
Суд зазначає, що в судовому засіданні у начальника відділу здійснення контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення УПСЗН Осінньої Н.М. було з`ясовано, що вказана комісія створена розпорядженням міського голови та не уповноважена на проведення заходів державного нагляду (контролю), не наділена повноваженнями, що визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а лише проводить рейди обстеження суб`єктів підприємницької діяльності. Суду не було повідомлено, якими повноваженнями наділена вказана комісія та на підставі яких нормативно-правових актів ці повноваження надані.
02.05.2018 року начальник відділу здійснення контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення УПСЗН Осіння Н.М. підготувала на адресу начальника управління праці та соціального захисту населення Ігнатюк Т.М. службову записку, в якій було зазначено про результати здійснення робочою групою з питань легалізації виплати заробітної плати та зайнятості населення рейду для проведення обстеження ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_3 магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_2 та зазначено, що є підстави для здійснення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_3 у зв`язку з використанням ними праці найманих працівників без офіційного працевлаштування та виплатою заробітної плати «в конверті», що послаблює соціальний захист працівників та позбавляє страхового стажу, а отже гідної пенсії в майбутньому.
05.05.2018 року управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Покровської міської ради видано наказ № 58 «Про призначення інспекційного відвідування», яким наказано в період з 07.05.2018 року по 08.05.2018 року провести інспекційне відвідування зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю у Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_3 .
Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, встановлено, що Інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.
Суд дослідив фактичні обставини, що відбулись 25.04.2018 року, довідку № 6 та службову записку начальника відділу здійснення контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення УПСЗН Осінньої Н.М. та зазначає, що жодними показаннями, документами або доказами не доводиться той факт, що під час здійснення рейду-обстеження Осіння Н.М. була обізнана або іншим шляхом дізналась про те, що ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_3 використовували працю найманих працівників без офіційного працевлаштування та виплатою заробітної плати «в конверті», а тому суд доходить висновку, що фактично у відповідача не було підстав для ініціювання та здійснення інспекційного відвідування позивача.
07.05.2018 року начальнику відділу здійснення контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення УПСЗН Осінній Н.М. було видано направлення № 2560/22 про проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_3 в період з 07.05.2018 року по 08.05.2018 року.
08.05.2018 року начальником відділу здійснення контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення УПСЗН Осінньою Н.М . складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ОМС-ДН546/77/НП, в якому зазначено про ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, а саме - ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, їх завірені об`єктом відвідування копій або витягів згідно письмової вимоги від 08.05.2018 року № ОМС-ДН546/770/НП.
Також 08.05.2018 року інспектором Осінньою Н.М. складено вимогу про надання документів № ОМС-ДН546/770/НП, в якій зазначено про зупинення інспекційного відвідування на 2 робочі дні та зобов`язано позивача в строк до 16 год 00 хв 11 травня 2018 року надати документи за переліком.
В матеріалах справи міститься копія поштового повідомлення про направлення позивачу поштового відправлення та копія фіскального чека про передачу вказаного відправлення до відділення поштового зв`язку 08.05.2018 року. Також на повідомленні стоїть відмітка що вказане поштове відправлення ОСОБА_3 отримав 08.05.2018 року. Водночас з вказаних документів не зрозуміло, який саме документ було направлено позивачу, а представник позивача заперечував отримання зазначених вище документів від відповідача.
Суд зазначає, що відповідно до пункту 18 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, передбачено, що у разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.
Отже, єдиною підставою для зупинення інспекційного відвідування є вимога інспектора про поновлення документів.
З наданих документів судом з`ясовано, що інспектором не було встановлено факту відсутності документів у позивача (а лише факт їх ненадання), а також не виносились вимоги про поновлення документів, а тому у інспектора не було підстав для зупинення проведення інспекційного відвідування на два робочі дні.
11.05.2018 року ФОП ОСОБА_3 надав інспектору Осіння Н.М. лист, в якому зазначено, що відповідно до п. 14 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, ФОП ОСОБА_3 відмовляє у допуску до проведення інспекційного відвідування начальника відділу здійснення контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення Управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської міської ради Осінню Н.М.
Відповідно до п. 14 вказаного Порядку передбачено, що під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі:відсутності службового посвідчення;якщо на офіційному веб-сайті Держпраці відсутні рішення Мінсоцполітики про форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню;якщо строк проведення інспекційного відвідування перевищує строки, визначені пунктом 10 цього Порядку.
Суд зазначає, що фактично, з урахуванням безпідставного зупинення інспекційного відвідування, а тому перевищенням строку проведення інспекційного відвідування, у позивача були підстави 11.05.2018 року надати повідомлення відповідачу про відмову у допуску до проведення інспекційного відвідування.
15.05.2018 року начальником управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської міської ради прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу № ОМС-ДН 547/770/НП/СПТД, згідно якого призначено розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю на 24.05.2018 року на 11 год. 00 хв. При цьому суд звертає увагу, що у рішенні не зазначено відносно якої особи буде здійснено розгляд справи.
Вказане рішення було передано на відділення поштового зв`язку 18.05.2018 року, але згідно відмітки від 18.06.2018 року вказане відправлення було повернуто за закінченням строку зберігання. Вказане поштове відправлення було відкрито в судовому засіданні та досліджено.
24.05.2018 року у відповідача було складено акт про те, що ФОП ОСОБА_3 не з`явився до управління для розгляду справи та жодних документів ним надано не було.
24.05.2018 року відповідачем винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ОМС-ДН 547/770/НП/СПТД-ФС, якою накладено на позивача штраф у розмірі 372 300 грн.
Відтак, правомірність підстав, законність і обґрунтованість винесення оскаржуваної постанови про накладення на позивача штрафу є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 із наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок № 509).
Пунктом 1 вказаного Порядку передбачено, що він визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 КЗпП та частинами 2-7 статті 53 Закону України «Про зайнятість населення».
Згідно із пунктом 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).
Уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (пункт 3 Порядку № 509).
Пунктом 6 Порядку № 509 передбачено, що про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше, ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Відповідно до приписів пункту 7 Порядку № 509 справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.
Пунктом 6 Порядку № 509 передбачено п`ять способів письмового повідомлення про розгляд справи суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше, ніж за п`ять днів до дати розгляду:
1) рекомендованим листом;
5) шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
При цьому суд звертає увагу на те, що у пункті 6 Порядку № 509 зазначено саме про повідомлення уповноваженими посадовими особами, а не про надіслання повідомлення суб`єктам господарювання та роботодавцям не пізніше, ніж за п`ять днів до дати розгляду їх справи.
Суд зазначає, що всі зазначені способи повідомлення про розгляд справи суб`єктів господарювання є однаково можливими для застосування уповноваженими посадовими особами, тобто рівнозначними, то і їх використання повинно тягнути за собою однакові наслідки для адресатів.
А тому, суд доходить висновку, що використання будь-якого із зазначених способів повинно мати наслідком доведення до відома / сповіщення суб`єктів господарювання та роботодавців про те, що розгляд їх справи буде здійснюватися не раніше п`яти днів від дня отримання такої інформації. Передбачення у Порядку № 509 вказаного строку, на переконання суду, обумовлена необхідністю надання суб`єктам господарювання та роботодавцям можливості належним чином підготуватися до захисту своїх прав та у разі необхідності скористатися правом на отримання професійної правничої допомоги.
Окрім того, виходячи із приписів пункту 7 Порядку № 509, за загальним правилом справа повинна розглядатися за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Уповноважена посадова особа вправі розпочати розгляд справи про накладення штрафу за умови встановлення факту повідомлення суб`єкта господарювання чи роботодавця про розгляд справи не пізніше ніж за п`ять днів до дати такого розгляду у один із способів, що передбачений пунктом 6 Порядку № 509. Можливість розгляду справи без їх участі чітко обмежена наявністю інформації про повідомлення вказаних осіб відповідно до пункту 6 Порядку № 509 та відсутністю обґрунтованого клопотання про відкладення розгляду справи.
Однак, як вбачається з матеріалів справи та підтверджується свідченнями відповідачів під час судового засідання, у повноважної особи відповідача станом на час прийняття оскаржуваної постанови були відсутні відомості про належне повідомлення позивача у один із способів, що передбачений пунктом 6 Порядку № 509, оскільки саме лише скерування відповідного листа не може свідчити про доведення до відома позивача про розгляд його справи не пізніше ніж за п`ять днів до дати такого розгляду.
Той факт, що фактичне одержання надісланого відповідачем повідомлення про розгляд справи не залежить від ГУ Держпраці та знаходиться поза межами його компетенції не звільняє його від виконання обов`язку повідомити суб`єкта господарювання чи роботодавця про розгляд справи не пізніше ніж за п`ять днів до дати такого розгляду у один із способів, що передбачений пунктом 6 Порядку № 509. При цьому суд наголошує на тому, що обраний відповідачем спосіб повідомлення позивача не є єдино можливим, а його використання не виключає можливості паралельного використання будь-якого іншого із передбачених пунктом 6 Порядку № 509 з метою належного доведення до відома позивача інформації про розгляд його справи.
Отже, ключовим правовим питанням у справі є застосування п. 6 Порядку № 509, а саме зміст обов`язку державного органу повідомляти особу, яка притягується до відповідальності, про час та місце розгляду справи, а також правові наслідки неповідомлення.
Відповідно до п. 9 ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Суд звертає увагу на те, що штраф у розмірі 372 300,00 грн., який було застосовано до позивача, є суттєвим.
Особі, до якої застосовуються такі суттєві санкції відповідальності, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.
Відтак, таке тлумачення п. 6 Порядку № 509 відповідає завданням адміністративного судочинства та принципу верховенства права, оскільки має наслідком більш ефективний захист права та інтереси фізичних та юридичних осіб.
Таким чином відповідач не довів, що про час розгляду справи про накладення штрафу позивач був інформований належним чином. За таких обставин, суд дійшов висновку, що постанова про накладення штрафу є протиправною.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 12.06.2019 року за №813/3415/18.
В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 2, 73, 77, 90, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправною та скасувати постанову №ОМС-ДН 546/770/НП/СПТД-ФС від 24 травня 2018 року начальника управління праці та соціального захисту виконкому Покровської міської ради, як таку що не відповідає діючому законодавству, обставинам справи та підписана не уповноваженою особою.
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Повний текст рішення суду складений 29 липня 2019 року.
Суддя В.В. Горбалінський