Справа № 824/337/19-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/337/19-а

Головуючий у 1-й інстанції: Маренич Ігор Володимирович

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

07 серпня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

за участю:

секретаря судового засідання: Платаш В.О.,

представника відповідача: Зайцевої Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року (м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Чернівецькій області про скасування вимоги,-,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6658-56 від 13.03.2019 року.

Відповідно до рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування скарги, відповідач зазначив, що оскільки позивач перебуває на обліку у відповідача як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю, і станом на дату винесення оскаржуваної вимоги позивач не перебуває у процесі припинення та не знята з обліку як така, то вона є суб`єктом сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Представник відповідача в судовому засіданні просила задовольнити апеляційну скаргу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач зареєстрована Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури в Чернівецькій області 17.08.2012 року, як така, що має право займатися адвокатською діяльністю, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру адвокатів України, та перебуває на обліку у відповідача з 30.08.2012 року.

13.03.2019 року ГУ ДФС у Чернівецькій області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6658-56, якою позивачу нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 18276,72 грн..

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з того, що позивач у розумінні пп. 14.1.226 п. 14.1 ст. 14 ПК України не є самозайнятою особою, так як є працівником у межах своєї незалежної професійної діяльності - консультант Першої Чернівецької нотаріальної контори, а також не отримує дохід саме від такої незалежної професійної діяльності, і тому, згідно із п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», не являється платником такого внеску.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне

Так, згідно ст. 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.

При цьому, визначення поняття самозайнятої особи міститься у п.п. 14.1.226 п. 14.1 ст. 14 ПК України, згідно з яким, самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Позивач, починаючи з 01.09.2009 року, працює по найму консультантом Першої Чернівецької нотаріальної контори, тобто є працівником, але не у межах діяльності адвоката, та перебуває на обліку у відповідача з 30.08.2012 року як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність, і тому являється самозайнятою особою.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі-Закон № 2464), платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №1774-VІІІ від 06.12.2016 року внесено зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо нарахування та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну професійну діяльність. Дані зміни набули чинності з 01.01.2017 року.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464 передбачено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у п.п. 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 ч. 1 ст. 4 цьою Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску па місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до п.4 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 14.04.2015 р. № 435, особи, які провадять незалежну професійну діяльність формують та подають самі за себе до органів доходів і зборів Звіт один раз на рік до 01 травня року, що настає за звітним періодом. Звітним періодом для них є календарний рік.

В силу ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-VI, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Тобто, з 01.01.2017 року, не зважаючи на наявність трудових відносин з роботодавцем, платник єдиного внеску, визначений п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464, перебуваючи на обліку у контролюючому органі, зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до визначеної ст. 7 вказаного Закону бази нарахування єдиного внеску. При цьому базу нарахування єдиного внеску зобов`язані визначати платники, як ті, що отримують, так і ті, які не отримують дохід від провадження незалежної діяльності.

Таким чином, відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Чернівецькій області задовольнити повністю.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 07 серпня 2019 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Смілянець Е. С.