Справа № 808/2410/18
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

25 липня 2019 року 17:22Справа № 808/2410/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Гавриленко А.О., представників:

позивача Гальки Н.А.

відповідача Когут А.В.

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремтеплоатом»

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

19.06.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремтеплоатом» (далі позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач або ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.05.2018 № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення ґрунтується на хибних висновках акту перевірки про відсутність фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами ТОВ «Кастром Груп», ТОВ «Ліагро Сервіс Груп» та ТОВ «Сетіка».

Позивач не погоджується із такими висновками контролюючого органу та зазначає, що відповідачем зроблено висновки щодо порушень податкового законодавства ПП ТОВ «Ремтеплоатом» на підставі інформації про фіктивність його контрагентів, проте порушення контрагентами законодавства не може впливати на правомірність формування суб`єктом господарювання податкового кредиту. Щодо товарно-транспортних накладних зазначає, що товарно-транспортна накладна є доказом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг, а не реальність господарської операції. Також вказує, що у нього наявні всі необхідні документи первинного бухгалтерського обліку по операціям із вказаними підприємствами, придбані товари використані в господарській діяльності позивача. Наполягає на порушенні строків винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Враховуючи викладене, посилаючись на норми Податкового кодексу України, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 25.06.2018 відкрито провадження у справі №808/2410/18 та призначено підготовче засідання на 17.07.2018.

Відповідач позов не визнав з підстав того, що вироком Печерського районного суду м. Києва від 01.12.2015 по справі №757/42406/15-к встановлено фіктивність ТОВ «Кастром Груп». Також вказує, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.12.2018 №209/3986/18 встановлено фіктивність ТОВ «Ліагро Сервіс Груп» та те, що невстановленою особою від імені даного підприємства виписано податкові накладні на реалізацію товарів (робіт, послуг), чим забезпечено формування податкового кредиту в тому числі і позивачу. Зазначає про відсутність у контрагентів позивача трудових ресурсів, основних фондів, транспортних засобів та про непідтвердженість транспортування придбаного товару. За таких обставин просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Ухвалою суду від 17.07.2018, за клопотанням представника позивача, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання до 13.09.2018.

Ухвалою суду від 17.07.2018 витребувано від Печерського районного суду м. Києва засвідчену належним чином копію вироку від 01.12.2015 по справі №757/42406/15-к.

Ухвалою суду від 13.09.2018, за клопотанням представників сторін, провадження у справі зупинено до 18.10.2018 для надання їм часу для примирення.

Ухвалою суду від 18.10.2018 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 18.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в цей же день; оголошено перерву до 12.11.2018.

Ухвалою суду від 12.11.2018, за клопотанням представників сторін, провадження у справі зупинено до 12.12.2018 для надання їм часу для примирення.

Ухвалою суду від 12.12.2018 провадження у справі поновлено.

Судове засідання перенесено на 13.12.2018, про що сторін повідомлено телефонограмами.

Ухвалою суду від 13.12.2018, за клопотанням представників сторін, провадження у справі зупинено до 14.02.2019 для надання їм часу для примирення.

Ухвалою суду від 14.02.2019 провадження у справі поновлено.

Протокольною ухвалою суду від 14.02.2019 відкладено засідання до 14.03.2019.

Судове засідання перенесено на 25.03.2019 у зв`язку із перебуванням судді Бойченко Ю.П. на лікарняному, про що сторін повідомлено телефонограмами.

Ухвалами суду від 25.03.2019, 14.05.2019 та від 19.06.2019, за клопотанням представників сторін, провадження у справі зупинено до 14.05.2019, 19.06.2019 та 25.07.2019 відповідно для надання їм часу для примирення.

Ухвалами суду від 14.05.2019, 19.06.2019 та 25.07.2019 провадження у справі поновлено.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Акорд».

У судовому засіданні 25.07.2019 на підставі ст. 250 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремтеплоатом» () зареєстровано в якості юридичної особи.

На підставі направлень від 13.03.2018 №556. №557, виданих ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (далі ПК України), на підставі наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 13.03.2018 №790 відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Ремтеплоатом» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Кастром Груп» () за 2 квартал 2015 року, ТОВ «Ліагро Сервіс Груп» () за 4 квартал 2016 року, ТОВ «Сетіка» () за 3 квартал 2017 року, за результатами якої складено акт від 28.03.2018 №196/08-01-14-15/37381426.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п. 187.1 ст. 187, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету на загальну суму 329 117 грн., у т.ч. по періодах: 2 квартал 2015 року у сумі 11 956 грн., 4 квартал 2016 року у сумі 143 630 грн., 3 квартал 2017 року у сумі 173 531 грн.

На підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 15.05.2018 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 411 396,25 грн. (329 117 грн. за податковим зобов`язанням, 82 279,25 грн. за штрафними санкціями).

Висновки акта перевірки ґрунтуються на тому, що позивач неправомірно сформував дані податкового обліку за безтоварними операціями з придбання товарів (послуг) у ТОВ «Кастром Груп», ТОВ «Ліагро Сервіс Груп», ТОВ «Сетіка» та безпідставно включив до складу податкового кредиту відповідні суми податку на додану вартість, оскільки реальність господарських операцій не підтверджена з урахуванням наявності вироку Печерського районного суду м. Києва від 01.12.2015 по справі №757/42406/15-к та ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.12.2018 №209/3986/18, якими встановлено фіктивність ТОВ «Кастром Груп» та ТОВ «Ліагро Сервіс Груп». Крім того, на користь документального оформлення операцій з ТОВ «Сетіка» при їх фактичному невиконанні свідчить відсутність основних засобів та трудових ресурсів у контрагентів позивача. Також, позивачем не підтверджено способу транспортування (перевезення) придбаного товару.

Викладена інформація, на думку відповідача, свідчить про фактичну неможливість виконання поставок саме задекларованими контрагентами та отримання позивачем активів у вигляді товару невідомого походження.

Не погоджуючись із висновками податкового органу та правомірністю вищевказаного податкового повідомлення-рішення, ТОВ «Ремтеплоатом» звернулось до суду із даним позовом.

Перевіряючи правомірність дій відповідача суд виходить з наступного.

Згідно усталеної позиції Верховного Суду при розгляді справ даної категорії судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції (фактичне здійснення господарських операцій); підтвердження господарських операцій належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції, зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій ТОВ «Ремтеплоатом» з його контрагентами ТОВ «Кастром Груп», ТОВ «Ліагро Сервіс Груп», ТОВ «Сетіка»; мету придбання та обставини використання придбаних товарів (послуг) у власній господарській діяльності позивача; встановити спеціальну податкову правосуб`єктність учасників господарської операції.

На підтвердження реальності господарських операцій та використання придбаних товарів (послуг) у власній господарській діяльності позивач надав суду копії наступних документів:

1) Договори поставки від 28.07.2017 №28/07-2017 та від 10.08.2017 №10/08-2017, за умовами яких постачальник (ТОВ «Сетіка») зобов`язується передати, а покупець (ТОВ «Ремтеплоатом») зобов`язується прийняти та сплатити вартість товару відповідно до умов даних Договорів;

- рахунки на оплату: від 31.07.2017 №101 на загальну суму 172 200,00 грн. (в т.ч. ПДВ 28 700,00 грн.) на товар тепловий пункт; від 31.07.2017 №103 на загальну суму 160 056,00 грн. (в т.ч. ПДВ 26 676,00 грн.) на товар електроводонагрівач та регулятор температур; від 31.07.2017 №104 на загальну суму 198 504,00 грн. (в т.ч. ПДВ 33 084,00 грн.) на товар регулятор перепаду тиску, кондиціонер Mitsubishi Electrik; від 31.07.2017 №107 на загальну суму 155 523,00 грн. (в т.ч. ПДВ 25 920,50 грн.) на товар кондиціонер, автоматичний регулятор тиску; від 12.08.2017 №108 на загальну суму 354 900,00 грн. (в т.ч. ПДВ 59 150,00 грн.) на товар автоматичний регулятор, кондиціонерMitsubishi Electrik, приточна установка, вузол прочищення стовбура в автом. пожежогас. ВПС, шибер сміттєпроводу з функцією вогневідсікання;

- видаткові накладні: від 31.07.2017 №101 на загальну суму 172 200 грн (в т.ч. ПДВ 28 700,00 грн.); від 31.07.2017 №107 на загальну суму 155 523,00 грн. (в т.ч. ПДВ 25 920,50 грн.); від 31.07.2017 №103 на загальну суму 160 056,00 грн. (в т.ч. ПДВ 26 676,00 грн.); від 31.07.2017 №104 на загальну суму 198 504,00 грн. (в т.ч. ПДВ 33 084,00 грн.);

- акт звірки взаємних розрахунків від 12.12.2017;

- картки складського обліку матеріалів;

- акт списання від 29.09.2017 №СпТ-000032.

2) Договір підряду від 05.12.2016 №05/12, за умовами якого підрядник (ТОВ «Ліагро Сервіс Груп» в особі директора ОСОБА_1 ) на власний ризик, в порядку та на умовах, визначених даним Договором, у відповідності до проектно-кошторисної документації виконати роботи на об`єкті: «Газовий корпус», які замовник (ТОВ «Ремтеплоатом») зобов`язується прийняти та оплатити;

- подорожні листи службового легкового автомобіля від 01.11.2017 та 01.12.2017;

- ліцензію, видана ТОВ «Ліагро Сервіс Груп» Державною архітектурно-будівельною інспекцією України;

- рахунок на оплату від 21.12.2016 №ЛГ-122128 на загальну суму 861 777,42 грн. (в т.ч. ПДВ 143 629,57 грн.);

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року;

- лист до Запорізької АЕС від 25.11.2016 №216/1 «Про оформлення перепусток»;

- журнал реєстрації вступного інструктажу з охорони праці;

- протоколи засідання комісії по перевірці знань з питань охорони праці;

- акти приймання виконаних будівельних= робіт (форма КБ2в) за грудень 2016 року;

- підсумкова відомість ресурсів за грудень 2016 року на об`єкті «Газовий корпус» та «Азотно-киснева станція №2»;

- розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису №2-1-1 та №2-1-2 на електромонтажні роботи та на монтаж електроустаткування та кабелів;

- акти вартості устаткування, яке придбавається виконавцем роіт за грудень 2016 року.

3) Договір поставки від 14.05.2015 №4, відповідно до умов якого постачальник (ТОВ «Кастром Груп» в особі директора ОСОБА_2 ) зобов`язується в порядку і терміни, встановлені цим Договором, передати у власність покупцеві (ТОВ «Ремтеплоатом») товар, а покупець зобов`язується прийняти такий товар і сплатити його на умовах, визначених у цьому Договорі;

- графік постачання товару;

- товарно-транспортну накладну від 14.05.2015 №1;

- довіреність від 14.05.2015 №1 на отримання цінностей;

- видаткову накладну від 14.05.2105 №КА-051423 на товар кільце ущільнююче загальною вартістю 71 736 грн. (в т.ч. ПДВ 11 956,00 грн.);

- рахунок-фактуру від 14.05.2015 на загальну суму 71 736 грн. (в т.ч. ПДВ 11 956,00 грн.);

На підтвердження використання у власній господарській діяльності товару кільце ущільнююче, до матеріалів справи також надано: податкову накладну від 14.05.2015 №1 (покупець Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» УПГГК ШВПГКН), товарно-транспортну накладну від 14.05.2015 №1, довіреність від 14.05.20165 №273 на отримання цінностей, рахунок-фактуру від 17.04.2015 №СФ-0000012, видаткову накладну від 14.05.2015 №РН-0000001,

Також, до матеріалів справи надано виписку по банківських рахунках за період 09.06.2015, 02.06.2017, 22.12.2016; інструкції та паспорти до придбаного товару; наказ від 02.02.2015 №3 ВК про прийняття ОСОБА_3 на роботу за сумісництвом на посаду енергетика; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу TOYOTA COROLLA, легковий сєдан, власником якого є ОСОБА_3 , відомості про кількість працівників ТОВ «Ремтеплоатом», податкову декларацію ТОВ «Ліагро Сервіс Груп» за листопад 2016 року.

Одним із основних принципів, на яких ґрунтується бухгалтерський облік та фінансова звітність, відповідно до ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є принцип превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частина друга статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлює, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як, зокрема, наголосив Верховний Суд у постанові від 14.05.2019 №820/3546/18, наявність у платника окремих первинних документів є обов`язковою, але не вичерпною підставою для визначення правильності формування податкового кредиту, адже правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (послуг) із метою використання таких товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства, а не саме лише оформлення відповідних документів.

Відтак, первинні документи, не можуть бути свідченням фактичного виконання операцій з поставки товарів чи надання послуг за наявності у справі обставин, які виключають можливість виконання такого роду дій між суб`єктами, вказаними в цих документах, як постачальник та покупець.

Досліджуючи питання пов`язаності придбаних позивачем товарів (послуг) з його господарською діяльністю, суд зазначає наступне.

Відповідно до визначення частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті ПК України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямовану на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За правилами, встановленими пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 ПК України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З аналізу вказаних правових норм та обставин справи суд приходить до висновку, що необхідними та достатніми підставами для формування даних податкового обліку та включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товару, робіт чи послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв`язку з таким придбанням.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Матеріали справи містять копії вироку Печерського районного суду м. Києва від 01.12.2015 по справі №757/42406/15-к та ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.12.2018 №209/3986/18, якими встановлено такі обставини.

Так, вироком Печерського районного суду м. Києва від 01.12.2015 по справі №757/42406/15-к, який набрав законної сили 05.01.2016, затверджено угоду від 30 жовтня 2015 року між прокурором прокуратури Печерського району м. Києва Безкоровайним Б.В. та обвинуваченим ОСОБА_2 про визнання винуватості. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 358 КК України. Згідно вказаного вироку, ОСОБА_2 13 жовтня 2014 року, перебуваючи в м. Києві, на прохання маловідомої особи на ім`я « ОСОБА_4 » за грошову винагороду підписав протокол № 1 загальних зборів учасників ТОВ «Кастом Груп» () від 13.10.2014 щодо створення вказаного товариства, затвердження розміру статутного капіталу на загальну суму 477 000,00 грн, 100% якого належить нібито йому, обрання директором товариства себе, з створенням фіктивного суб`єкта підприємництва ТОВ «Кастом Груп» ( ). Підписання ОСОБА_2 реєстраційних документів ТОВ «Кастом Груп» () дало змогу невстановленим слідством особам здійснювати незаконну діяльність, користуватися печаткою підприємства, прикриваючись фактом державної реєстрації вказаного товариства. Крім того, ОСОБА_2 13 жовтня 2014 року, в денний час доби, перебуваючи в м. Києві, підробив документи ТОВ «Кастом Груп» () з метою їх використання іншими особами. Так, для досягнення своєї злочинної мети ОСОБА_2 , передав невстановленій слідством особі копію свого паспорту громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, необхідні для складання статутних та реєстраційних документів підприємства, при цьому достовірно знаючи, що фактично частку статутного фонду не вносив, до статутного фонду його не передавав та не від кого не приймав як засновник, і не збирався, як вказано в цих документах, займатися підприємницькою діяльністю, а також усвідомлюючи, що в подальшому статутні документи ТОВ «Кастом Груп» (), які надають право на перереєстрацію підприємства, проведення підприємницької діяльності та отримання від неї прибутку, будуть використанні іншими особами шляхом подання у відповідні державні органи, підробив документи за наступних обставин.

Також, ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.12.2018 №209/3986/18, яка набрала законної сили 30.12.2018, звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України закрито на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Разом з тим, ухвалою встановлено, що ОСОБА_1 , відповідно до розробленого злочинного плану, повинен був надати свій паспорт та довідку при присвоєння ідентифікаційного номеру для проведення дій, необхідних для внесення змін до відомостей про юридичну особу - ТОВ «Ліагро Сервіс Груп» () за грошову винагороду, без мети здійснення фінансово-господарської діяльності від імені вказаного підприємства. Після придбання ТОВ «Ліагро Сервіс Груп» шляхом державної реєстрації внесення змін до відомостей про юридичну особу, ОСОБА_1 став єдиним засновником та власником вказаного підприємства з 29.04.2016 року, проте фактично жодної участі в діяльності підприємства не брав. Невстановлені особи отримали можливість, використовувати реквізити ТОВ «Ліагро Сервіс Груп», укладати господарські угоди та первинні бухгалтерські документи, що свідчили про нібито реалізацію товарів, робіт (послуг) ТОВ «Ліагро Сервіс Груп» для підприємств реального сектору економіки, відображати їх дані в податковій звітності, чим сприяли незаконному формуванню з податку на додану вартість. Окрім цього, невстановлені слідством особи отримали можливість складати та подавати від імені ОСОБА_1 офіційні документи податкової звітності ТОВ «Ліагро Сервіс Груп» до місцевих органів Державної Фіскальної Служби за місцем реєстрації. У подальшому, у період з 29.04.2016 року по 13.04.2017 року, невстановлена досудовим розслідуванням особа, всупереч встановленого законами України порядку здійснення підприємницької діяльності, у порушення обов`язків суб`єкта господарювання - платника податків щодо належного ведення бухгалтерського та податкового обліку фінансово-господарської діяльності, ведення в установленому порядку обліку об`єктів оподаткування та доходів і витрат, складання звітності, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, здійснювала незаконну підприємницьку діяльність, шляхом проведення оформлення безтоварних операцій щодо реалізації від імені фіктивного суб`єкта господарювання ТОВ «Ліагро Сервіс Груп» та виписала податкові накладні на реалізацію товарів (робіт, послуг) на загальну суму 112 695 420 грн., в т.ч. ПДВ 18 782 570 грн., чим забезпечено формування податкового кредиту з ПДВ покупців на загальну суму 18 782 570 грн. наступним суб`єктам підприємницької діяльності: в тому числі ТОВ «РТА» (код за 0). На підставі таких (прим.: що оформлювались з порушенням вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність») документів невстановленою особою проводилось оформлення продажу та придбання продукції, надавання послуг, виконання робіт контрагентам-покупцям, які за такими правочинами та господарськими операціями отримали податкову вигоду у вигляді зменшення об`єкта оподаткування з податку на додану вартість, податку на прибуток, а саме враховували такі витрати при визначенні об`єкта оподаткування з податкових зобов`язань платників податків за період з 29.04.2016 року по 13.04.2017 року на суму 112 695 420 грн., в т.ч. ПДВ 18 782 570 грн. Зокрема, таку податкову вигоду отримано контрагентами-покупцями, а саме: в тому числі ТОВ «РТА» (код за 0).

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд наголошує, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку. Аналогічна позиція також висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 по справі №816/870/17, від 21.02.2019 по справі № 826/15530/17, від 11.12.2018 по справі № 826/13126/17.

Зібрані у справі докази підтверджують, що господарські операції ТОВ «Ремтеплоатом» з контрагентами ТОВ «Кастром Груп» та ТОВ «Ліагро Сервіс Груп» за період, що перевірявся, не мали реального характеру та не відповідають дійсному економічному змісту. Первинні документи, надані позивачем, не можуть розцінюватися судом як належні докази по справі, оскільки фіктивність контрагентів встановлена у судовому порядку. Доказів на підтвердження зворотного до суду не надано.

За таких підстав, суд вважає, що позивач неправомірно формував дані податкового обліку за перевірений період по взаємовідносинам з ТОВ «Кастром Груп» та ТОВ «Ліагро Сервіс Груп», а отже висновки контролюючого органу про заниження позивачем податку на додану вартість ж правомірними.

Щодо взаємовідносин ТОВ «Ремтеплоатом» з ТОВ «Сетіка» суд зазначає про таке.

Як вбачається зі змісту акта перевірки та пояснень позивача (від 19.03.2018), наданих на запит контролюючого органу, доставка товарно-матеріальних цінностей, придбаних у ТОВ «Сетіка» здійснювалася попутним вантажним транспортом, який здійснював перевезення вантажу до м. Енергодар, проте дозавантаження підприємства було незначним, розрахунок за вантажні послуги здійснювався директором, оскільки перевізник не надав квитанцію про оплату.

Разом з цим, відповідно до наданих в судових засіданнях пояснень позивач зазначає про те, що перевезення вантажу здійснювалось власним транспортом працівника підприємства, на підтвердження чого до матеріалів справи надано наказ від 02.02.2015 №3 ВК про прийняття ОСОБА_3 на роботу за сумісництвом на посаду енергетика та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу TOYOTA COROLLA, легковий сєдан, власником якого є ОСОБА_3 .

Проте, суд кретично оцінює такі пояснення з огляду на значний обсяг і габарити придбаного у ТОВ «Сетіка» товару, оскільки транспортний засіб TOYOTA COROLLA є легковим автомобілем і не призначений для вантажних перевезень.

В той же час, згідно додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2009 N207 «Про затвердження Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, необхідним документом є, зокрема, товарно-транспортна накладна.

Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 №363, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля (пункт 11.1 Правил № 363).

Як встановлено пунктом 11.7 цих Правил, перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається перевізнику.

За змістом цієї норми товарно-транспортні накладні повинні у всякому разі бути в наявності як у покупця так і у продавця, безвідносно до умов договору поставки про зобов`язану сторону щодо доставки товару. При цьому, такі товарно-транспортні накладні повинні містити всю інформацію, яка б давала можливість здійснити облік транспорту, який здійснював перевезення, водія, який керував транспортом, товару, який перевозився, його якісних та кількісних характеристик (маса, кількість, найменування тощо).

Сам факт наявності у позивача видаткових накладних, виписаних від імені постачальника, або інших документів, складених з посиланням на поставку товарів (послуг) не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах.

Аналогічна позиція викладена у рішеннях Верховного Суду від 06 червня 2018 року справа №П/811/2247/14, від 04 квітня 2018 року справа №813/1687/17.

За таких обставин, суперечливість пояснень позивача щодо способу транспортування придбаного у ТОВ «Сетіка» товару, відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів, які б підтверджували таке транспортування саме від зазначеного контрагента, підтверджують сумнівність господарських операцій.

Крім того суду не надано доказів використання придбаних у ТОВ «Сетіка» товарів у власній господарській діяльності. Доданий до матеріалів справи Акт списання від 29.09.2017 №СпТ-000032 містить причину списання договір від 03.05.2017 №17798/2017, проте вказані товари придбано пізніше, у липні 2017, а сам договір від 03.05.2017 №17798/2017 до матеріалів справи не надано.

Також до матеріалів справи не надано доказів оплати на користь ТОВ «Сетіка» грошових коштів за придбаний товар, хоча умовами договорів передбачена оплата протягом 30 календарних днів з дати поставки. Наданий акт звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого за позивачем обліковується заборгованість, не може вважатися належним доказом на момент розгляду справи по суті, оскільки датований ще 12.12.2017, а доказів оплати/наявності заборгованості на момент дослідження судом спірних правовіносин підприємством не надано.

Вказані обставини в сукупності свідчать про те, що документи позивача за спірний період, оформлені по взаємовідносинам з ТОВ «Сетіка», складені формально, тобто за відсутності реального отримання послуг від даного контрагента, а тому висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 28.03.2018 №196/08-01-14-15/37381426, є обґрунтованими.

Показання свідка головного інженера ТОВ «Ремтеплоатом» ОСОБА_5 , який зауважував про реальність господарських операцій із контрагентами позивача, не можуть бути безумовною підставою для скасування спірного податкового повідомлення-рішення з огляду на те, що вони спростовуються іншими доказами у сукупності.

Стосовно посилань позивача на порушення податковим органом строків винесення спірного податкового повідомлення-рішення суд зазначає про таке.

За правилами, встановленими пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З наданих відповідачем до матеріалів справи доказів вбачається, що акт перевірки від 28.03.2018 №196/08-01-14-15/37381426 направлено на юридичну адресу позивача 29.03.2018, проте поштове відправлення повернуто на адресу контролюючого органу 02.05.2018 із зазначенням причин невручення: «за закінченням терміну зберігання».

Пунктом 42.4 статті 42 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Таким чином, датою вручення акту перевірки є 02.05.2018.

Отже, термін винесення податкового повідомлення-рішення протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки є дотриманим.

Таким чином, позивачем не доведено фактичного виконання господарських операцій ТОВ «Ремтеплоатом» з контрагентами ТОВ «Кастром Груп» () за 2 квартал 2015 року, ТОВ «Ліагро Сервіс Груп» () за 4 квартал 2016 року, ТОВ «Сетіка» () за 3 квартал 2017 року, отже збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість контролюючим органом правомірно, а підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.05.2018 № та задоволення позовних вимог у суду відсутні.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремтеплоатом» до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписано 05.08.2019.

Суддя Ю.П. Бойченко