Справа № 280/1233/19
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

07 серпня 2019 року Справа № 280/1233/19 м. Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання: Сонгулія О.В., представника позивача адвоката Гончаренко Н.А. представників відповідача 1: Каркач П.В., Ляховецької С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про відмову від адміністративного позову в справі за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ),

Комунарського районного військового комісаріату м.Запоріжжя (69083, м.Запоріжжя, вул.Музична, буд.2-А; )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач 1), Комунарського районного військового комісаріату м.Запоріжжя (далі відповідач 2), в якому позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача 1 та відповідача 2 щодо порушення пункту 2 та пункту 6 контракту від 04.06.2018 року та Постанови кабінету міністрів України №1644 від 23 листопада 2006 року «Про порядок і розміри грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам»;

2) зобов`язати відповідача 1 виплатити 1 023,09 грн., передбачених пунктом 2 контракту та Постанови кабінету міністрів України №1644 від 23 листопада 2006 року «Про порядок і розміри грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам»;

3) стягнути з відповідача 1 компенсацію втрати частини доходу за порушення строків виплати коштів, передбачених пунктом 2 контракту та Постанови кабінету міністрів України № 1644 від 23 листопада 2006 року «Про порядок і розміри грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам».

07.08.2019 до суду надійшла заява представника позивача, у якій з посиланням на пункт 2 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України просить закрити провадження у справі та здійснити розподіл витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В обґрунтування заяви вказує, що 16.08.2019 на рахунок позивача надійшли грошові кошти у розмірі 823,00 грн. (за вирахуванням ПДФО та військового збору) від ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок задоволення відповідачем 1 позову після його пред`явлення до суду. Вважає, що відповідачем 1 самостійно виправлено власну бездіяльність та бездіяльність відповідача 2, в результаті чого відновлено законні права та інтереси позивача, у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовитись від позову. З посиланням на статтю 140 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з відмовою від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, просить присудити всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

У судовому засіданні 07.08.2019 представник позивача підтримав заяву з викладених в ній підстав, зазначив, що до матеріалів справи надавались письмові докази, які підтверджують понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, зокрема акти виконаних робіт, платіжні документи про сплату відповідних коштів. Просив заяву задовольнити.

У судовому засіданні представники відповідача 1 в частині задоволення заяви про відмову від позову поклались на розсуд суду, однак заперечували проти задоволення заяви в частині присудження з відповідача 1 понесених позивачем судових витрат, оскільки вважають, що невиплата належних позивачу сум до звернення до суду з даним позовом відбулась не з вини Запорізького обласного військового комісаріату.

Представник Комунарського районного військового комісаріату м.Запоріжжя в судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до пункту 1 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Заслухавши думку представників сторін, розглянувши клопотання представника позивача, перевіривши надані до матеріалів справи письмові докази, суд зазначає наступне.

В силу приписів частини першої статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.

Частиною четвертою статті 183 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, примирення сторін проводиться в порядку, встановленому статтями 189, 190 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Положеннями частини шостої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України, які кореспондуються зі змістом частини шостої статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

В контексті наведеного при розгляді поданої заяви судом не встановлено будь-яких фактів, які б могли свідчити про те, що заявлена позивачем відмова від позову суперечить закону чи порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси.

За наведених обставин, суд приймає відмову позивача від позову.

За приписами пункту 2 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Отже, провадження в даній справі підлягає закриттю.

Відповідно до частини другої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з частино першою статті 140 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписами пункту 2 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України врегульовано, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З аналізу наведених норм права можна дійти висновку, що склад та розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу має бути доведений належними та допустимими доказами.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в межах даної адміністративної справи, суд зазначає, що в ході розгляду справи позивачем та представником позивача надавались до матеріалів справи договір про надання правової допомоги від 29 березня 2019 року № 8, укладений між позивачем та адвокатом Гончаренко Н.А.; додаток № 1 до вказаного Договору «Перелік вартості послуг; квитанції № 4563282 від 11.04.2019, та №0.0..1 від 08.06.2019 про сплату ОСОБА_1 на користь адвоката Гончаренко Н.А. коштів в сумі 1000 грн та 200 грн відповідно; квитанції №16212272 від 11.04.2019 та №0.0..2 від 08.06.2019 про сплату комісії банку за приймання платежу; орієнтовний розрахунок витрат, пов`язаних з розглядом справи №280/1233/19 в сумі 3 200 грн, рахунок на оплату завдатку за юридичні послуги в сумі 1000 грн, рахунки на оплату за юридичні послуги, акти приймання-передачі наданих послуг.

Всупереч положенням частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем не подано до суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачем взагалі не визначено розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу, про присудження яких він просить суд.

Суд зазначає, що надані до матеріалів справи в ході судового розгляду докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу містять суперечливі відомості, зокрема: орієнтовний розрахунок витрат, пов`язаних з розглядом справи, є меншим, ніж розмір фактично сплачених позивачем коштів, а наведений в ньому опис наданих послуг не відповідає змісту актів приймання-передачі виконаних робіт; не наведено обґрунтувань витраченого часу на складання клопотання про відмову від позову (2 години); не обґрунтовано необхідність подання заяви про поновлення строку звернення до суду від 16.05.2019 (вартість послуги 500 грн. відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 21.05.2019) з урахуванням того, що при відкритті провадження в справі ухвалою суду від 25.03.2019 судом не встановлено несвоєчасне звернення позивача до суду; не визначено змістовних вимог щодо наданих квитанцій про сплату банківських послуг тощо.

Крім того, суд звертає увагу, що позовну заяву у справі подано позивачем 22 березня 2019 року, Договір про надання правової допомоги укладено між позивачем та адвокатом Гончаренко Н.А 29 березня 2019 року.

Разом з тим, у договорі про надання правової допомоги №8 від 29 березня 2019 року відсутній номер справи, в якій адвокат має право представляти інтереси позивача.

Дослідивши зміст договору від 29 березня 2019 року та додатку №1 до договору суд вказує, що знеособлений характер договору (без прив`язки до розгляду справи №280/1233/19) та загальний спектр повноважень адвоката Гончаренко Н.А. на здійснення представництва інтересів в усіх судових органах України уповноважує адвоката не тільки на надання правової допомоги, пов`язаної з розглядом справи №280/1233/19 в Запорізькому окружному адміністративному суді, а й на надання інших послуг правового характеру.

Враховуючи вказану обставину, документи, які складатимуться на виконання вищезазначеного договору, повинні деталізувати кожну окремо надану в межах договору послугу та максимально повно містити інформацію щодо неї.

Так, квитанція №4563282 від 11.04.2019 має призначення платежу: оплата за юридичні послуги, що унеможливлює ідентифікувати оплачений завдаток за юридичні послуги саме з наданими послугами в межах розгляду справи №280/1233/19.

Підсумовуючи викладене, та враховуючі суперечливі відомості та неточності в наданих позивачем доказах на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано свій обов`язок щодо доведення розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу та взагалі не визначено їх розмір, у зв`язку з чим в задоволенні заяви про здійснення розподілу витрат, пов`язаних з розглядом справи, необхідно відмовити.

Керуючись статтями 132, 134, 189, 238, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову задовольнити.

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комунарського районного військового комісаріату м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

В задоволенні заяви про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом справи, відмовити.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд

Повне судове рішення виготовлено 12.08.2019

Суддя М.О. Семененко