Справа № 359/5823/16-а
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

09 серпня 2019 року

Київ

справа №359/5823/16-а

адміністративне провадження №К/9901/34031/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А. В.,

суддів: Мартинюк Н. М., Мельник-Томенко Ж. М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу №359/5823/16-а

за позовом Бориспільського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Київській області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про видворення за межі території України в примусовому порядку,

за касаційною скаргою Бориспільського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Київській області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2017 року (постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Мацедонської В.Е., суддів: Лічевецького І.О., Мельничука В.П.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 21 липня 2016 року в с. Старе Бориспільського району Київської області по вул. Перемоги співробітниками відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення УДМС України в Київській області був виявлений громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на території України без наявних законних підстав та документів, які б давали право законного перебування його на території України на визначений термін.

2. У липні 2016 року Бориспільський районний відділ Управління державної міграційної служби України в Київській області звернувся до суду з позовом, в якому просив примусово видворити з України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

3. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що громадянин ОСОБА_1 знаходиться на території України без будь яких законних підстав та не має жодних документів, які б надавали право останньому знаходитись на території України на законних підставах. Як встановлено зі слів та пояснення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від прибув в Україну із Росіїйської Федерації в грудні 2013 року, власний паспорт втратив жодних інших документів не має, до консульських установ та інших уповноважених органів з приводу відновлення та легалізації свого становища не звертався, крім того іноземець заявив, що законного джерела існування, коштів для існування та постійного місця проживання він не має.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

4. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2016 року позов Бориспільського районного відділу управління Державної міграційної служби України у Київській області задоволено, допустивши невідкладний розгляд і вирішення справи, примусово видворено громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.

5. Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що законні підстави для знаходження на території України у відповідача відсутні, коштів для виїзду з території України не має, працевлаштуватись на території України не має змоги. Крім цього, відповідач не відноситься до осіб, яким надано статут біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту. У зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вимоги Бориспільського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Київській області про примусове видворення громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 є обґрунтованими.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

6. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2017 року суд

Апеляційну скаргу громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 - задоволено.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2016 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Бориспільського районного відділу управління Державної міграційної служби України у Київській області - відмовити.

7. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що матеріали справи не містять жодних доказів прийняття компетентним органом рішення про примусове повернення громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому має бути зазначено строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України, що не перевищує 30 днів з дня його прийняття.

8. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність передбачених ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підстав для винесення судом постанови про примусове видворення з України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: невиконання відповідачем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення та підстав вважати, що він ухилятиметься від виконання такого рішення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. У касаційній скарзі позивач просить скасувати Київського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2017 року та залишити в силі Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2016 року.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

10. Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду апеляційної інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

У позивача були обгрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ухилятиметься від виконання рішення про повернення вь країну походження відсутність законних підстав для перебування іноземця на території України (передбачені ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства), відсутність документів, які б надавали право на перетин кордонів для виїзду з території України, відсутність документів, на право перебування на території України.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у грудні 2013 року прибув до України, з Російської Федерації. Документів які б посвідчували законність його перебування на території України не має.

12. 21 липня 2016 року співробітниками сектору по протидії нелегальній міграції УДМС України в Київській області відповідач був виявлений в місті Бориспіль Київської області та доставлений до Бориспільського РВ УДМС України в Київській області для з`ясування всіх необхідних обставин та оформлення відповідних документів.

13. Того ж дня Бориспільський районний відділ Управління державної міграційної служби України в Київській області звернувся до суду з позовом, в якому просив примусово видворити з України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки у відповідача відсутні документи, що надають право на виїзд з території України.

IV. Рух адміністративної справи в суді касаційної інстанції

14.Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 квітня 2017 року було відкрито провадження в адміністративній справі № 359/5823/16-а за касаційною скаргою Бориспільського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Київській області

15. Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів " від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII з Вищого адміністративного суду України до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду передано матеріали касаційної скарги К/9901/34031/18 за правилами пункту 4 частини першої Розділу VІІ "Перехідні положення" цього кодексу.

16.Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2018 року для розгляду справи № 359/5823/16-а визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Білоус О.В., суддів:, Желтобрюх І.Л., Стрелець Т.Г.

17.Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2019 року для розгляду справи № 359/5823/16-а визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Жук А.В., суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.

V. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

18. Конституція України.

18.1. Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

19. Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22 вересня 2011 року №3773-VI.

19.1. Частина перша статті 26. Іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

19.2. Частина четверта статті 26. Рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду.

19.3. Частина п`ята статті 26. Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

19.4. Стаття 29. Передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

Прийняття Україною іноземця або особи без громадянства відповідно до міжнародного договору про реадмісію не змінює підстав для перебування на території України, що існували до такого прийняття.

Іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

19.5. Частина перша статті 30. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

VІ.ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20. Суд касаційної інстанції здійснює перевірку законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

21. Колегія суддів Верховного Суду вважає обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

22. Частиною першою статті 30 Закону України № 3773-VI передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

23. Отже, вказаною нормою статті встановлено, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеної постанови адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин.

24. Крім того, із змісту наведеної норми вбачається, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто, обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Подібний висновок про застосування норм права викладено у Постанові Верховного Суду від 28 лютого 2019 року у справі №754/2198/17.

25. Разом з цим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивачем приймалось рішення відносно відповідача про примусове повернення з території України та докази того, що відповідач ухилявся або схилятиметься від виконання цього рішення.

26. Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має родинні зв`язки в Україні (проживає його брат), в матеріалах справи міститься копія паспорту, виданого ОСОБА_1 в Республіці Узбекистан.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що у позивача були відсутні обгрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення з підстав відсутності паспорту, родинних зв`язків та коштів для виїзду з території України.

27. З огляду на встановлені фактичні обставини колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність передбачених ч.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підстав для винесення судом постанови про примусове видворення з України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28. Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

29. Таким чином, оскільки при ухваленні рішення апеляційний суд порушень норм матеріального та процесуального права не допустив, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Бориспільського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2017 року у даній справі - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А. В. Жук

Судді Н. М. Мартинюк

Ж. М. Мельник-Томенко