Справа № 201/5708/19
Суддя: Ткаченко Н. В.
Дата ухвалення: 2019-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/5708/19
Провадження №2-а/201/319/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Державної фіскальної служби, Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИЛА:

17.05.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби, Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0815/12500/18 від 21.02.2019р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ст. 485 Митного кодексу України, а також про скасування постанови Державної фіскальної служби України від 09.04.2019р. (а.с. № 2 - 3).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. від 24.05.2019р. позивачеві поновлено строк для подачі адміністративного позову, відкрито провадження у справі і ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до положень п.20 ч.1 ст. 4, ч.2 ст. 12, 257, 268, 286 КАС України, витребувано у Київської митниці ДФС посадову інструкцію заступника начальника Київської митниці ДФС Бутенка С .С . і митну декларацію від 29.09.2018р. № UА500900/7551 (а.с. № 34).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що оскаржуваною постановою заступника начальника Київської митниці ДФС від 21.02.2019р. у справі про порушення митних правил № 0815/12500/18 його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 172 948, 89 грн.

За результатами оскарження постанови Київської митниці ДФС, постановою від 09.04.2019р. головного державного інспектора відділу Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДВС України Головко О.Л., постанова Київської митниці ДФС від 21.02.2019р. залишена без змін.

Позивач не погоджується з порядком і підставами притягнення до адміністративної відповідальності. Вказує, що 03.09.2018р. він як декларант ТОВ «Сакура-Анві» подав до Київської митниці ДФС митну декларацію № UA125230/2018/754302 на товар - чайники ТМ «Picola» PSK-003, потужністю 1500Вт, який надійшов з Китайської Народної Республіки на адресу одержувача - ТОВ «Оптова компанія Магніт». Митна декларація була заповнена на підставі наданих одержувачем товару товаросупровідних документів: комерційної пропозиції від 19.02.2018р., прайс-листа від 19.02.2018р., інвойсу від 18.07.2018р. № СА-20180222/2, митної декларації країни відправлення від 18.07.2018р. № 18516941.

Зазначив, що у 2018 році він неодноразово декларував аналогічний товар, тому під час заповнення митної декларації навіть використовував шаблони митних декларацій за 2018 рік.

04.09.2018р. під час проведення митного огляду товару було встановлено, що на маркуванні упаковки вказана потужність чайника - 1800Вт. Тому 12.10.2018р. Київською митницею ДФС прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA125230/2018/010078/2 у бік збільшення: з 3,42 доларів США до 4,27 доларів США за шт.

Оскаржуваною постановою визначено, що декларантом заявлені неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару (відомості про потужність чайника). Вважає, що відповідачем не доведено, що потужність чайника впливає на його ціну або митну вартість, а сам факт коригування митної вартості товару не є підставою для складання протоколу про порушення митних правил. Позивач стверджує, що не мав на меті звільнення від сплати митних платежів, зменшення їх розміру. Навіть виходячи з того, що митні платежі за митною декларацією № UA125230/2018/754302 мав сплати не він або ТОВ «Сакура-Анві», а ТОВ «Оптова компанія магніт» (вказано у гр. 9 митої декларації).

Звертає увагу на те, що Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи Департаменту податкових та митних експертиз ДФС надано висновок від 20.09.2018р. про те, що експериментально визначити потужність чайнику не можливо через відсутність відповідного обладнання та методики.

Окрім того, в порушення вимог ст. 526 МК України справа розглянута 21.02.2019р. за його відсутності, без повідомлення його про місце і час розгляду справи.

На підставі викладеного, просив суд позовні вимоги задовольнити.

На адресу відповідачів судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій останнім був встановлений п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів - у порядку ст.ст. 174, 175 КАС України, які вони завчасно отримали (а.с. № 35, 37).

Від представника відповідача - Київської митниці ДФС - Лазаренка В.А. (діє на підставі довіреності від 20.05.2019р. - а.с. №55) 25.07.2019р. до суду надійшов відзив з доданими до нього доказами (а.с. №52-54), в якому він не погодився із доводами позивача про безпідставність притягнення до адміністративної відповідальності, зазначив, що 03.09.2018р. до Київської митниці ДФС агентом з митного оформлення ТОВ «Сакура-Анві» ОСОБА_1 подано митну декларацію 03.09.2018р. № UA125230/2018/754302 в електронному вигляді (ЕМД) з прикріпленими до неї сканованими зображеннями товаросупровідних документів.

У ЕМД заявлено відомості про товар № 1: електричні чайники з нержавіючої сталі: автоматичне вимикання, захист від сухого кипіння, бездротова базова система з 360 градусним обертанням зі зручним прихованим збереженням шнура, прихований нагрівальний елемент, світловий індикатор, потужність 1500 Вт, місткість 1,8 л. Арт. PSK-003 - 7572 шт. Торгівельна марка «Рісоlа». Виробник: «CAWIN PLASTIC AND ELECTRIC APPLIANCES CO., LIMITED». Країна виробництва CN.

04.09.2018р. під час митного огляду, результати якого засвідчено Актом про проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 04.09.2018р. № UA125230/2017/754302, встановлено, що ОСОБА_1 заявлено неправдиві відомості щодо потужності товару, а саме згідно маркування на виробі та упаковці, а також згідно інформації, яка зазначена в інструкції, потужність електричного чайника місткістю 1,8 л., арт. PSK-003, торговельної марки «Рісоlа», становить «1800 Вт», а у ЕМД ОСОБА_1 заявлено потужність «1500 Вт», і надано документи, які містять неправдиві відомості про потужність товару.

12.10.2018р. посадовою особою відділу митного оформлення № 2 митного поста «Димитрово» винесено Рішення про коригування митної вартості № UА125230/2018/010078/2, яким митна вартість товарів, заявлених у ЕМД від 03.09.2018р.№ UA125230/2018/754302, збільшена на 180 172,17 грн. (6 378,6528 доларів США). Коригування здійснено шляхом застосування резервного методу для визначення митної вартості товару, передбаченого ст. 64 МК України, зокрема, посадовою особою за допомогою АСМО «Інспектор» було сформовано запит для отримання інформації про ціни по попередніх митних оформленнях. При використанні отриманої на запит інформації посадовою особою було вибрано ЕМД від 26.09.2018р. № UA500090/2018/007551, оформлену Одеською митницею ДФС, та зроблено відповідне посилання на неї як джерело інформації стосовно рівня митної вартості товару «чайники потужністю 1800 Вт» - 4,27 дол.США.

На підставі цього рішення відділом митного оформлення № 2 митного поста «Димитрово» здійснено розрахунок митних платежів та встановлено суму недоборів у розмірі 57 649,63 грн.

Вважає, що агентом з митного оформлення ТОВ «Сакура-Анві» ОСОБА_1 умисно вчинені дії спрямовані на зменшення розміру митних платежів шляхом заявлення митній декларації неправдивих відомостей, необхідні для визначення митної вартості товару. Тому його дії вірно кваліфіковано за ст. 485 МК України.

Не погодився з тим, що провадження у справі про порушення митних правил здійснено з порушеннями вимог ст.ст. 526, 486, 494 МК України. На виконання вимог ч. 9 ст. 494 МК України примірник протоколу про порушення митних правил № 0815/12500/18 від 30.10.2018р. направлено позивачеві на адресу місця реєстрації листом митниці від 31.10.2018р. № 8428/4/10-70-64-47 (поштове відправлення 605), та на адресу ТОВ «Сакура - Анві» листом митниці від 31.10.2018р. № 8427/4/10-70-64-47 (поштове відправлення 591). Відповідно до ч. 10 ст. 494 МК України протокол вважається врученим, у тому числі у разі, якщо особа не перебувала за повідомленою нею або наявною в органах доходів і зборів адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним.

Крім того, позивач надавав пояснення по справі про порушення митних правил 08.02.2019р., що вказує на те, що він був обізнаний про зміст протоколу про порушення митних правил. А про розгляд справи на 21.02.2019р. позивача було повідомлено листом митниці від 12.02.2019р. № 1637/5/10-70-20-47 (поштове відправлення 269). Цей лист було направлено на електронну пошту позивача: .

На підставі вищевикладеного, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від представника відповідача - ДФС України - Пухлія В.В. (діє на підставі довіреності від 12.02.2019р. - а.с. № 80 ) 25.07.2019р. до суду також надійшов відзив (а.с. № 74-79 ), у якому означений відповідач повністю підтримав заперечення на позов Київської митниці ДФС, вважав, що оскаржувана постанова посадової особи Київської митниці ДФС прийнята у межах та у спосіб, що передбачений Конституцією України, Законами України, обґрунтовано і правомірно, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, вважаю, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У справі встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Як свідчать матеріали справи про адміністративне правопорушення (постанови Київської митниці ДФС від 21.02.2019р. і постанова ДФС України від 09.04.2019р.) 03.09.2018р. до відділу митного оформлення № 2 митного поста «Димитрово» Київської митниці ДФС агентом з митного оформлення ТОВ «Сакура-Анві» ОСОБА_1 з метою випуску у вільний обіг товарів, що надійшли на адресу ТОВ «Оптова компанія Магніт» (м. Дніпро), подано митну декларацію 03.09.2018р. № UA125230/2018/754302 в електронному вигляді (ЕМД) (а.с. № 4).

У ЕМД заявлено відомості про товар № 1: електричні чайники з нержавіючої сталі: автоматичне вимикання, захист від сухого кипіння, бездротова базова система з 360 градусним обертанням зі зручним прихованим збереженням шнура, прихований нагрівальний елемент, світловий індикатор, потужність 1500 Вт, місткість 1,8 л. Арт. PSK-003 - 7572 шт. Торгівельна марка «Рісоlа». Виробник: «CAWIN PLASTIC AND ELECTRIC APPLIANCES CO., LIMITED». Країна виробництва CN.

Для підтвердження митної вартості товару до ЕМД були додані товаросупровідні документи: комерційна пропозиція від 19.02.2018р., прайс-лист від 19.02.2018р., інвойс від 18.07.2018р. № СА-20180222/2, митна декларація країни відправлення від 18.07.2018р. № 18516941 (а.с. № 5-9).

04.09.2018р. за результатами митного огляду складено Акт про проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 04.09.2018р. № UA125230/2017/754302, яким зафіксовано, що товар згідно маркування не відповідає відомостям, заявленим у графі 31 ЕМД та товаросупровідних документах (проформа інвойс від 22.02.2018р. № СА-20180222/2, інвойс від 18.07.2018р. № СА-20180222/2, прайс-лист від 19.02.2018р. № б/н), а саме: згідно маркування на виробі та упаковці, а також згідно інформації, яка зазначена в інструкції, потужність електричного чайника місткістю 1,8 л., арт. PSK-003, торговельної марки «Рісоlа», складає - 1800 Вт, а заявлено - «1500 Вт».

На запит ДФС до Департаменту податкових та митних експертиз ДФС, отримано висновок управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи від 20.09.2018 № 134, про те, що визначити, чи впливає потужність на вартість і ціноутворення електричного чайника ТМ «Рісоlа» не видається можливим.

12.10.2018р. посадовою особою відділу митного оформлення № 2 митного поста «Димитрово» винесено Рішення про коригування митної вартості № UА125230/2018/010078/2, яким митна вартість товарів, заявлених у ЕМД від 03.09.2018р.№ UA125230/2018/754302, збільшена на 180 172,17 грн. (6 378,6528 доларів США). На підставі цього рішення відділом митного оформлення № 2 митного поста «Димитрово» здійснено розрахунок митних платежів та встановлено суму недоборів у розмірі 57 649,63 грн.

30.10.2018р. Київською митницею ДФС у відношенні позивача ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 0815/12500/18. Постановою заступника начальника Київської митниці ДФС Бутенка С.С. 21.02.2019р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 172 948, 89 грн. (а.с. № 13-16).

За наслідками оскарження позивачем цієї постанови до Державної фіскальної служби України, постановою від 09.04.2019р. головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління митних розслідувань та міжнародної взаємодії Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії до Державної фіскальної служби України Головко О . Л ., постанова Київської митниці ДФС від 21.02.2019р. залишена без змін (а.с. № 20-22).

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 21.02.2019р., вона прийнята за відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до частин 1, 2 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

За приписами ст. 498 Митного кодексу України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Як видно з наданих відповідачем (Київською митницею ДФС) ОСОБА_1 було надіслане повідомлення листом від 31.10.2018р. № 8428/4/10-70-64-47 про розгляд справи 13.12.2018р. об 11 год. 00 хв., яке було вручено позивачеві лише 19.01.2019р. (а.с. № 57-59).

Надіслане ОСОБА_1 повідомлення листом від 12.02.2019р. № 1637/5/10-70-20-47 про розгляд справи 21.02.2019р. об 11 год. 15 хв. (поштове відправлення 269), вручене позивачеві лише 25.03.2019р. (а.с. № 60-63).

Таким чином, повідомлення про розгляд справи було вручено вже коли справа була фактично розглянута, за відсутністю доказів належного своєчасного сповіщення ОСОБА_1 про її розгляд. У зв`язку із цим постанова від 21.02.2019р. і не містить відомостей про отримання вказаних листів позивачем.

При розгляді справи встановлено, що в порушення статті 526 МК України, Київською митницею ДФС не було повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи про порушення митних правил, чим порушено права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 498 МК України.

Частиною 4 ст. 526 МК України передбачено, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Враховуючи відсутність доказів про належне сповіщення про місце і час розгляду справи позивача, вказана справа про порушення митних правил не могла розглядатися за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення.

Відповідно до ч. 1ст. 531 МК України, однією з підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

Окрім цього, згідно зі ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Положеннями ст. 486 МК України визначено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Що стосується статті 485 МК України, то це правопорушення за конструкцією диспозиції статті є правопорушеннями з формальним складом, оскільки не передбачає обов`язкового настання будь-яких наслідків протиправних дій.

Проаналізувавши положення статей 10 та 11 КпАП України, можна зробити однозначний висновок, що адміністративні правопорушення з формальним складом можуть вчинятися тільки з умисною формою вини. Оскільки лише умисна форма вини передбачає ставлення особи до своїх дій, а необережна форма вини характеризує ставлення особи тільки до наслідків своїх протиправних дій.

Тим більше, що стосується статті 485 МК України, то диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 50 МК України, відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Частинами 1, 2 ст. 51 МК України, встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до ч.2 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Частиною 4 ст. 58 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно із ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 ст. 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; та інші, при наявності відповідних умов.

При здійсненні уповноваженої особи ОСОБА_1 декларанта - ТОВ «Сакура-Анві» митного оформлення в режимі «імпорт» товару, який надійшов на його адресу, в повній відповідності було дотримано вимоги МК України, щодо визначення митної вартості товару.

А саме, як вірно зазначено самим відповідачем у постанові, що оскаржується, до митного оформленні разом із митною декларацією ЕМД типу ІМ 40 ДЕ № UA125230/2018/754302 надано товаросупровідні документи: комерційна пропозиція від 19.02.2018р., прайс-лист від 19.02.2018р., інвойс від 18.07.2018р. № СА-20180222/2, митна декларація країни відправлення від 18.07.2018р. № 18516941.

Вищезазначені документи не містили між собою розбіжностей, ознак підробки та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Та обставина, що згідно маркуванням на виробі, на упаковці, в інструкції, потужність електричного чайника складала 1 800 Вт, а не 1500 Вт, не свідчить про те, що позивач підробив товаросупровідні документи, мав умисел на таку підробку з метою заявлення неправдивих відомостей, які вплинуть на розмір митних платежів.

Окрім того, як свідчать матеріали справи на запит ДФС до Департаменту податкових та митних експертиз ДФС, отримано висновок управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи від 20.09.2018р. № 134, про те, що експериментально встановити потужність електричного чайника та відповідність його характеристик, зокрема потужності, заявленої у гр. 31 МД від 03.09.2018р., не можливу у зв`язку із відсутністю у Департаменту податкових та митних експертиз ДФС відповідного обладнання.

Згідно з інформацією торгівельних мереж електричних пристроїв, у т.ч. в мережі Інтернет, на ринку України існує пропозиція електричних чайників торгівельної марки «Рісоlа», моделі PSK-003 потужністю 1500Вт, середня ринкова вартість на момент проведення дослідження становить 248грн.40коп.

Інформації щодо пропозиції електричних чайників торгівельної марки «Рісоlа», моделі PSK-003 потужністю 1800Вт, ідентичних за зовнішнім виглядом та матеріалами виготовлення, наданому на дослідження зразку, відсутні.

Враховуючи зазначене, визначити, чи впливає потужність на вартість і ціноутворення електричного чайника ТМ «Рісоlа» не видається можливим.

Таким чином, висновок про виявлення факту правопорушення митних правил, що є підставою для порушення справи про порушення митних правил, повинен робитись виключно за умови достатності даних, що вказують на наявність складу правопорушення, обов`язковим елементом якого є винні дії суб`єкта правопорушення.

Згідно із ч. 3 ст. 53 МК України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Пунктом 7 ч. 3 ст. 53 МК України до таких додаткових документів віднесено копію митної декларації країни відправлення.

Отже, згідно з положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 53 МК України визначення митної вартості на підставі додаткових документів здійснюється у випадках наявності в основних документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів або щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Однак, розбіжностей або ознак підробки в поданих до митного оформлення документах не було. Більш того, жодної письмової вимоги щодо надання додаткових документів, передбачених п. 7 ч. 3 ст. 53 МК України, з боку відповідача декларант не отримував.

Враховуючи відсутність розбіжностей між основними документами у декларанта були відсутні підстави, передбачені ч. 3 ст. 53 МК України для визначення митної вартості на підставі додаткових документів, до яких належить копія експортної декларації.

Згідно листа Європейської Комісії до Держмитслужби щодо експортних декларацій країни відправлення 27.03.2008р., відповідно до міжнародних митних стандартів, транспортні документи та/або інвойси, але не експортна декларація, мають бути представлені імпортером для підтвердження та перевірки митної декларації. Ці документи містять достатню інформацію, наприклад країна відправлення/призначення, вартість, тощо.

Крім того, матеріали адміністративної справи № 0815/12500/18 не містять документів (експортних декларацій), на підставі яких митниця дійшла до висновку про невідповідність заявленої за МД № UA125230/2018/754302 від 03.09.2018р. митної вартості товару.

Наявність спеціальної протиправної мети у ст. 485 МК України вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини.

ОСОБА_1 , як уповноваженою особою ТОВ «Сакура-Анві», було виконано вимоги ст.ст. 52, 53, 57 МК України, визначено митну вартість на підставі основних документів, розбіжності між якими були відсутні, мети та умислу зменшувати митні платежі у нього не було, а отже в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 485 МК України.

Матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією статті 485 МК України.

Під час митного оформлення товарів в режимі «імпорт» МД № UA125230/2018/754302 від 03.09.2018р. декларантом було надано органу доходів і зборів усі документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, які підтверджують митну вартість товару і обраний метод її визначення.

Жоден з документів, що подавалися митному органу при митному оформлені товару, як підстави для переміщення товарів, підробленими або одержаними незаконним шляхом, або такими, що містять неправдиві відомості, не визнавалися.

Декларантом до митного оформлення був поданий той інвойс, що був наданий контрагентом та підстав для сумніву щодо достовірності інформації, яку він подає, у ОСОБА_1 не було.

Тобто у декларанта був відсутній умисел на внесення неправдивих відомостей про вартість товару, зазначеного в інвойсах, а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 485 Митного кодексу України.

Відповідачем у спірній постанові не наведено належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 могло бути відомо про відмінність вартості товарів та наявність у нього прямого умислу на вчинення дій, відповідальність за які, передбачена ст. 485 Митного кодексу України.

Отже не можна вважати виправданим застосування відповідачем (Київською митницею ДФС) коригування вартості товару шляхом застосування резервного методу для визначення митної вартості товару, передбаченого ст. 64 МК України.

Приймаючи рішення про визначення митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, митний орган не навів жодних розрахунків, за якими ним було визначено таку вартість товару, що є порушенням ст. 55 МК України. Натомість, здійснив порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено (ЕМД від 26.09.2018р. №UA500090/2018/7551, оформлену Одеською митницею ДФС, використане як джерело інформації стосовно рівня митної вартості товару «чайники потужністю 1800 Вт» - 4,27 дол.США).

У порушення самої норми ст. 64 МК відповідач не зазначив про послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

У графі 33 також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

В той же час, доказів того, що відповідач провів необхідну консультацію у належний спосіб матеріли справи не містять.

Під час розгляду справи цієї справи не встановлено, що в документах, які були подані декларантом разом з МД № UA110150/2018/204503 для підтвердження митної вартості товару, наявні недостовірні відомості, розбіжності чи ознаки підробок.

З огляду на викладене, вважаю, що позивачем надані відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені МК України, що дають можливість визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту).

Подані документи ідентифікують оцінюваний товар та містять об`єктивні і достовірні дані, що піддаються обчисленню, які підтверджують ціну товарів, що підлягає сплаті позивачем на користь продавця.

Статтею 487 Митного кодексу України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 10 КпАП України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Обставини щодо можливого надання митному органу неправдивих відомостей під час митного оформлення імпортованого товару, які стали підставою для недорахування відповідних податків і зборів, не могли і не залежали від волі позивача, та не можуть свідчити про його умисел на ухилення від сплати митних платежів, а отже в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона в складі адміністративного правопорушення, що є необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням вищевикладених аргументів, наявні документи не містять підтвердження очевидності вини ОСОБА_1 , отже висновки, зроблені у постанові про порушення митних правил, є припущеннями.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 МК України, у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Відповідно до положень, визначених ст. 531МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; укладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Враховуючи невідповідність винесеної постанови положенням Митного кодексу України, недоведеність умислу ОСОБА_1 на вчинення дій, передбачених диспозицією статті 485 Митного кодексу України, не підтвердження висновків органу доходів і зборів достовірними даними, постанова Київської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 0815/12500/18 від 21.02.2019р. є протиправною і підлягає скасуванню.

З цих же підстав підлягає скасуванню постанова від 09.04.2019р. головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління митних розслідувань та міжнародної взаємодії Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Державної фіскальної служби України Головко О.Л., якою постанова Київської митниці ДФС від 21.02.2019р. залишена без змін, оскільки під час перевірки законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил, вищим органом ДФС України у порушення вимог ст.ст. 530, 531 МК України не перевірено наявності у діях ОСОБА_5 ознак порушення митних правил; об`єктивність і повнота провадження у справі; відповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; правильна кваліфікації вчиненого правопорушення. Постанова ДФС України від 09.04.2019р. є ідентичною за змістом постанові Київської митниці ДФС від 21.02.2019р., що не дає підстави вважати цю постанову наслідком перевірки законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил.

На підставі ст. 139 КАС України, у зв`язку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про адміністративне правопорушення, а також враховуючи роз`яснення, що містяться в Постанові Пленуму ВАСУ від 23.01.2015р. № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011р. «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, приходжу до висновку, що судові витрати по справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 3, 485, 526, 531 МК України, ст. 10 КпАП України, ст.ст. п.20 ч.1 ст. 4, ч.2 ст. 12, 139, 243, 255, 257, 268, 286 КАС України, суддя,

В И Р І Ш И Л А:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської митниці Державної фіскальної служби, Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил - задовольнити.

Скасувати постанову заступника начальника Київської митниці ДФС Бутенка С.С. у справі про порушення митних прав № 0815/12500/18 від 21.02.2019р. про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає суму 172 948 грн. 85 коп.

Скасувати постанову головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління митних розслідувань та міжнародної взаємодії Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Державної фіскальної служби України Головко О.Л. від 09.04.2019р. про залишення без змін постанови заступника начальника Київської митниці ДФС Бутенка С.С. у справі про порушення митних правил № 0815/12500/18 від 21.02.2019р. про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.