Справа № 308/6069/19
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/7739/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів: Кухтея Р.В., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 травня 2018 року, ухвалене суддею Придачук О.А. в місті Ужгороді о 18 год. 02 хв. у справі № 308/6069/19 за позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася з позовом в суд до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця за межі України.

У обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач о 08 год. 55 хв. 29.05.2019 року виявлений та затриманий у складі групи осіб спільною міжвідомчою групою у складі прикордонного наряду «Група реагування» ВПС «Великий Березний», представників НПУ у Закарпатській області, на відстані 5 км. від державного кордону в районі 196-197 прикордонних знаків ділянки віпс «Новоселиця» ВПС «Великий Березний» Перечинського району Закарпатської області при спробі незаконного перетинання державного кордону з України у Словацьку Республіку на ділянці відповідальності ВПС «Великий Березний». Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні. Своїми діями відповідач вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 204-1 КУпАП у зв`язку чим, позивача відповідно до ст. 263 КУпАП, затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення. Позивач встанови, що документи, які посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні, у зв`язку з чим звернувся з цим позовом до суду.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 травня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Затримано громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, громадянином Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 травня 2018 року та відмовити в задоволенні адміністративного позову.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги, громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , посилається на те, що звернення з позовом про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця за межі України, відповідно до статті 289 КАС України, можливе у випадку, коли суб`єктом владних повноважень подано адміністративний позов про примусове видворення та додає, що такого позову позивачем у справі подано не було, а отже відсутні підстави для застосування статті 289 КАС України та звернення з позовом про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця за межі України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, які належним чином повідомлені про судове засідання, справу розглянуто у відкритому судовому засіданні без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку передбаченому ч. 4 ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 29.05.2019 року о 08 год. 55 хв. був виявлений та затриманий у складі групи осіб спільною міжвідомчою групою у складі прикордонного наряду «Група реагування» ВПС «Великий Березний», представників НПУ у Закарпатській області, на відстані в 5 км. від державного кордону в районі 196-197 прикордонних знаків ділянки віпс «Новоселиця» ВПС «Великий Березний» Перечинського району Закарпатської області при спробі незаконного перетинання державного кордону з України у Словацьку Республіку на ділянці відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 .

Документів що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України відповідач не мав.

29 травня 2019 року стосовно відповідача складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

30 травня 2019 року начальником Чопського прикордонного загону прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції, виходив з того, що оскільки у відповідача немає законних підстав перебування на території України, а також документів, які дають право на перетин державного кордону, суд першої інстанції вирішив задовольнити адміністративний позов.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Виходячи з цієї норми, законодавцем фактично виділено окремий випадок звернення із позовною заявою - про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації; фактичною підставою для такого звернення є відсутність в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

При цьому, можливість звернення із таким позовом не пов`язана законодавцем саме із процедурою видворення іноземця чи особи без громадянства.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно з ч. 3 та 4 цієї статті центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Оскільки приписи ст. 289 КАС України є спеціальними по відношенню до норми ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а також прийняті пізніше ніж вказаний Закон, тому у випадку, що розглядається, вони користуються пріоритетом у застосуванні.

Згідно з ч.ч. 11, 13 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Водночас, неможливість ідентифікації відповідача є перешкодою для початку процедури його примусового повернення чи видворення, оскільки питання визначення країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства залишається не з`ясованим.

Враховуючи відсутність у іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, а також високий ризик втечі, у позивача виникла необхідність забезпечити ідентифікацію відповідача, тому позивачем обґрунтовано та підставно заявлено цей позов.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 травня 2018 року в справі № 308/6069/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Р. В. Кухтей
Я. С. Попко
Повний текст постанови складено 09.08.2019 року