Справа № 808/251/15
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

08 серпня 2019 року

Київ

справа №808/251/15

адміністративне провадження №К/9901/5119/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргу на постановуФізичної особи - підприємця Сабалдашнього Олександра Михайлович Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 (судді Божко Л.А., Лукманової О.М., Прокопчук Т.С.)
у справі№ 808/251/15
за позовом до Фізичної особи - підприємця Сабалдашнього Олександра Михайловича Запорізької митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України
пропро стягнення надмірно сплачених сум податку на додану вартість, -

ВСТАНОВИВ:

06.01.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом (з урахування заяви про уточнення позовних вимог від 30.03.2015 р.) до Запорізької митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України про визнання неправомірною бездіяльність Запорізької митниці Міндоходів щодо ненадання Головному управлінню Державної казначейської служби України в Запорізькій області висновку про повернення з Державного бюджету України фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 суми надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 227193,03 грн. та зобов`язати Запорізьку митницю Міндоходів вчинити дії щодо підготовки та направлення висновку до відповідного органу казначейської служби про повернення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 надмірно сплаченого податку на додану вартість в розмірі 227 193,03 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.03.2015 р. (з урахуванням ухвали про виправлення описки в судовому рішенні від 30.03.2015 р.) адміністративний позов задоволено в повному обсязі. Визнано протиправною бездіяльність Запорізької митниці Міндоходів щодо ненадання Головному управлінню Державної казначейської служби України в Запорізькій області висновку про повернення з Державного бюджету України фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 суми надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 227193,03 грн. Зобов`язано Запорізьку митницю Міндоходів підготувати на направити висновок до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про повернення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 надмірно сплаченого податку на додану вартість в розмірі 227193,03 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року за наслідками апеляційного перегляду справи за апеляційною скаргою відповідача в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції, та залишити в силі рішення суду першої інстанції, яке скасовано помилково.

19.10.2015 Вищим адміністративним судом України, касаційне провадження за касаційною скаргою відкрито.

17.01.2018 касаційна скарга передана на розгляд судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Юрченко В.П. в порядку пункту четвертого частини першої розділу 7 «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства у редакції Закону від 03.10.2017 № 2147.

Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 01 лютого 2013 року між позивачем та компанією «ALISK TARIM URUNLERI TURIZM NAKLIYE INS.GIDA MADDESI SAN.TIC.LTD.STI» укладено зовнішньоекономічний контракт №31, згідно якого здійснено поставку товару: абрикос сушений без кісточок промислового типу: врожай 2012 року, у кількості 44 МТ, за ціною 1250 доларів США/МТ.

З метою митного оформлення товару в режимі імпорт, 03.06.2012 позивачем до митного посту митного органу були подані декларації митної вартості № 112050000/2013/013428, митна вартість товару декларантом визначена за ціною контракту та відповідно, виходячи з даної суми було розраховано податкові зобов`язання.

11.06.2013 Запорізькою митницею прийнято рішення №112050000/2013/000458/2 про визначення митної вартості товару за резервним (шостим) методом.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням про визначення митної вартості, позивач звернувся з відповідною позовною заявою до Запорізького окружного адміністративного суду.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.12.2013 рішення Запорізької митниці Міндоходів від 11.06.2013 року №112050000/2013/000458/2 було скасовано, у стягненні суми надмірно сплаченого ПДВ за результатами коригування митної вартості відмовлено. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2014 постанова суду першої інстанції залишена без змін.

29.10.2014 ФОП ОСОБА_1 звернувся до Запорізької митниці із заявою (вих. №185), в якій просив здійснити відповідні перерахунки щодо сплачених платежів.

18.11.2014 за вих. №5628/24/08-70-52-0102 Запорізька митниця надала відповідь, що питання щодо повернення митних платежів не було предметом розгляду справи в суді, тому і підстави для повернення відсутні.

Не погоджуюсь з відмовою про повернення надміру сплаченого ПДВ, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що рішення Запорізької митниці про визначення митної вартості товарів від 11.06.2013 №112050000/2013/000485/1 скасоване в судовому порядку і таке судове рішення набрало законної сили, а тому Запорізька митниця зобов`язана була вчинити всі необхідні та достатні дії щодо повернення надмірно сплачених коштів за заявою позивача.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд апеляційної інстанції зазначив, що позивачем не дотримано порядок повернення надмірно сплачених митних платежів, що не дає можливості стягнути їх.

Суд касаційної інстанції приходить до висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийнято без дотримання вимог статті 159 КАС України (в редакції до 15.12.2017 р.) щодо законності та обґрунтованості, з таких підстав.

Повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів визначено ст.301 Митного кодексу України, відповідно до якого, - у разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів митний орган не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов`язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб митного органу, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у разі встановлення факту протиправної бездіяльності Запорізької митниці Міндоходів щодо ненадання Головному управлінню Державної казначейської служби України в Запорізькій області висновку про повернення з Державного бюджету України фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 суми надмірно сплаченого податку - позов підлягає задоволенню. В такому випадку, суд зобов`язаний вирішити справу з метою ефективного захисту прав та інтересів фізичних та юридичних осіб від порушень з боку органів державної влади, а встановивши право позивача на повернення надміру сплаченого податку ПДВ, суд може вийти за межі позовних вимог та обрати найефективніший спосіб захисту порушеного права.

Разом з тим, суди попередніх інстанцій виходили з достовірно встановленого факту про наявність надміру сплаченого податку на додану вартість в розмірі 227193,03 грн. Але жодного доказу про наявність надмірної сплати суми ПДВ у розмірі 227193, 03 грн. судами не витребувано, в той час, як вказана обставина є визначальною. Судами правильно враховано судові рішення по справі № 808/6971/13-а, яким визнано протиправним та скасовано рішення відповідача про коригування митної вартості від 11.06.2013, як підставу для повернення суми надміру сплаченого податку. Разом з тим, з цих рішень також не можливо зробити висновок щодо фактичної сплати позивачем даної суми, яка після судового оскарження набула статусу «надміру сплачена» та підлягає поверненню.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, взагалі не перевірив відповідність дій суб`єкта владних повноважень щодо дотримання зазначених вимог статті 301 МК України. Зазначаючи про порушення певного порядку повернення надмірно сплачених митних платежів, суд апеляційної інстанції не зазначив які саме порушення допущено позивачем, та чи не допущено відповідачем надмірного формалізму. Крім того, в порушення норм процесуального права, суд розглядав первісні позовні вимоги без заяви про їх уточнення від 30.03.2015 р.

Викладене дає підстави стверджувати прo непoвнoту встанoвлення судами всіх oбставин справи, щo мають значення для правильнoгo вирішення справи, щo такoж вказує на непідтвердження відпoвідних oбставин та фактів належними засoбами та у передбачений чинним закoнoдавствoм спoсіб.

Вказана oбставина залишились пoза межами дoслідження судами щo, з урахуванням пoвнoважень касаційнoгo суду (які не дають касаційній інстанції права дoсліджувати дoкази, встанoвлювати та визнавати дoведеними oбставини, щo не були встанoвлені в судoвoму рішенні), виключає мoжливість перевірити Верхoвним Судoм правильність виснoвків судів пoпередніх інстанцій в цілoму пo суті спoру.

Під час нoвoгo рoзгляду справи суду слід взяти дo уваги викладене в цій пoстанoві, встанoвити наведені у ній oбставини, щo вхoдять дo предмета дoказування у даній справі, дати правильну юридичну oцінку встанoвленим oбставинам та пoстанoвити рішення відпoвіднo дo вимoг статті 242 Кoдексу адміністративнoгo судoчинства України.

За правилами пункту 1 частини 2 статті 353 Кoдексу адміністративнoгo судoчинства України підставoю для скасування судoвих рішень судів першoї та (абo) апеляційнoї інстанцій і направлення справи на нoвий судoвий рoзгляд є пoрушення нoрм прoцесуальнoгo права, яке унемoжливилo встанoвлення фактичних oбставин, щo мають значення для правильнoгo вирішення справи, якщo суд не дoслідив зібрані у справі дoкази.

З oгляду на викладене, ухвалені у справі судoві рішення підлягають скасуванню з направленням справи на нoвий рoзгляд дo суду першoї інстанції.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355 Кoдексу адміністративнoгo судoчинства України,

ПOСТАНOВИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця Сабалдашнього Олександра Михайлович - задовольнити, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2015 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 - скасувати. Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва ,

С.С. Пасічник

Судді Верховного Суду