Справа № 120/2172/19-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 р. Справа № 120/2172/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в м. Вінниці за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до товариства з обмеженою відповідальністю «Лорікінг» про стягнення податкового боргу та накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків, шо знаходяться в банку,

ВСТАНОВИВ:

05.07.2019 Головне управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області звернулось до суду з адміністративним позовом про стягнення з ТОВ «Лорікінг» податкової заборгованості на загальну суму 1448301,13 грн та накладення арешту на кошти та інші цінності вказаного платника податків, що знаходяться в банку, на зазначену суму боргу.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за відповідачем рахується заборгованість з податку на додану вартість в загальній сумі 1448301,13 грн, в тому числі за основним платежем - 944001,00 грн, штрафними санкціями - 462842,00 грн та пенею - 41458,13 грн. Такий борг виник 19.10.2018 на підставі податкових повідомлень-рішень № від 21.05.2019, № від 18.04.2019, № 004350005 від 05.10.2018, № від 29.11.2018. Крім того, спірна заборгованість відповідача включає пеню, нараховану контролюючим органом на підставі ст. 129 ПК України. Оскільки товариство самостійно не сплачує узгоджену суму зобов`язання в установлені законом строки, контролюючий орган звертається до суду з позовом про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, а майно, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, у відповідача відсутнє, контролюючий орган звертається до суду з позовом про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, а також накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться в банку.

Ухвалою суду від 10.07.2019 відкрито провадженні у справі за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, товариство з обмеженою відповідальністю «Лорікінг» знаходиться за адресою: 21018, м. Вінниця, вул. Родіона Скалецького, 7 офіс, 3. За цією ж адресою відповідач взятий на податковий облік в органах державної податкової служби.

Згідно з ч. 3 ст. 124 КАС України судовий виклик або судове повідомлення учасників справи здійснюється, зокрема, шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

Частиною одинадцятою статті 126 КАС України передбачено, що розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Судове засідання з розгляду цієї справи призначено на 07.08.2019.

Однак поштове відправлення із судовим викликом, що було надіслано на юридичну адресу відповідача, повернуто до суду поштовим відділенням зв`язку без виконання.

Представник позивача в судове засідання не з`явився та подав заяву про розгляд справи в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Частиною першою статті 205 КАС України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України у разі неявки без поважних причин або без повідомлення причин неявки в судове засідання учасника справи, який був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Крім того, в силу вимог ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).

З огляду на викладене суд вважає можливим розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження. При цьому враховуються положення ч. 5 ст. 250 КАС України, відповідно до яких датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов належить задовольнити повністю з огляду на таке.

Встановлено, що ТОВ «Лорікінг» () зареєстроване як юридична особа виконавчим комітетом Вінницької міської ради та перебуває на податковому обліку у Вінницькій ОДПІ Головного управління ДФС у Вінницькій області з 06.06.2018.

Згідно з даними інтегрованої картки платника податків станом на 30.06.2019 за відповідачем рахується заборгованість з податку на додану вартість на загальну суму 1448301,13 грн, в тому числі за основним платежем - 944001,00 грн, штрафними санкціями - 462842,00 грн та пенею - 41458,13 грн.

Як підтверджується матеріалами справи, вказана заборгованість виникла внаслідок несплати товариством податкових зобов`язань, визначених контролюючим органом згідно з податковими повідомленнями-рішеннями за № від 21.05.2019 на суму 3625,50 грн, № від 21.05.2019 на суму 3028,00 грн, № від 18.04.2019 на суму 9874,50 грн, № від 18.04.2019 на суму 3045,00 грн, № від 25.03.2019 на суму 162038,50 грн, № від 25.03.2019 на суму 3027,00 грн, № від 27.02.2019 на суму 614083,50 грн, № від 27.02.2019 на суму 31768,00 грн, № від 11.02.2019 на суму 75991,00 грн, № від 11.02.2019 на суму 139136,00 грн, № від 05.10.2018 на суму 45095,00 грн, № від 08.01.2019 на суму 9292,00 грн, № від 29.11.2018 на суму 431991,00 грн, № від 29.11.2018 на суму 5906,00 грн.

Крім того, борг включає суму пені відповідно до ст. 129 ПК України, нараховану позивачем в автоматичному режимі.

Вищевказані податкові повідомлення-рішення надсилались контролюючим органом на адресу відповідача. Водночас в судовому порядку не оскаржувались. Отже, відповідні суми грошових зобов`язань товариства з податку на додану вартість набули статусу узгоджених.

Надаючи оцінку правомірності звернення податкового органу з вимогами про стягнення вказаної заборгованості, суд керується наступними мотивами.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.

Крім того, згідно з п. 56.11 ст. 56 ПК України така сума грошового зобов`язання не підлягає оскарженню.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В силу вимог пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Податковий борг - це сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Судом встановлено, що станом на 30.06.2019 за відповідачем обліковується податковий борг у розмірі 1448301,13 грн, в тому числі за основним платежем - 944001,00 грн, штрафними санкціями - 462842,00 грн та пенею - 41458,13 грн.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В силу положень п. 59.4, 59.5 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З матеріалів справи вбачається, що 12.11.2018 відповідачу надіслано податкову вимогу № 308054-50 від 08.11.2019 на суму податкового боргу в розмірі 46806,76 грн, після чого сума податкового боргу збільшилась.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган вправі звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

З огляду на викладене та беручи до уваги те, що відповідач у встановлений законом строк не сплатив суму узгодженого податкового зобов`язання, суд приходить до переконання про наявність у податкового органу права на стягнення податкового боргу за цим адміністративним позовом, з рахунків у банках, що обслуговують відповідача.

Надаючи оцінку вимогам податкового органу в частині накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться в банку, на суму спірної податкової заборгованості, суд керується такими мотивами.

Відповідно до пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту органами державної податкової служби визначені статтею 94 ПК України. При цьому за своїм змістом норми даної статті охоплюють як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Пунктом 94.1 статті 94 ПК України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

В силу вимог абз. 2 пп. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПК України застосування адміністративного арешту коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.

Отже, за змістом вищевказаних норм чинного законодавства безумовною підставою для звернення податкового органу до суду із вимогою про накладення арешту на кошти платника податків є відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг, в тому числі недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу, або ж майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Як видно з матеріалів справи, перед зверненням до суду з відповідним позовом позивач вжив необхідних заходів з метою встановлення наявності у відповідача майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг, що виник станом на 26.12.2018.

Так, згідно з листом Головного управління Держпродспоживчслужби у Вінницькій області від 16.01.2019 № 02-10/315 на запит позивача № 195/9/02-32-50-07 від 03.01.2019 за ТОВ «Лорікінг» сільськогосподарська техніка не зареєстрована.

Крім того, інформаційною довідкою з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, реєстру іпотек, реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо суб`єкта № 154230945 від 29.01.2019 року підтверджується відсутність у відповідача нерухомого майно, на яке можливо звернути стягнення.

Також відповідно до інформації, отриманої з єдиного державного реєстру МВС України, зареєстровані транспортні засоби за товариством не значаться, що видно із службової записки заступника начальника управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Вінницькій області від 14.01.2019 № 74/02-32-13-03.

Отже, на думку суду, позивач належними і допустими доказами підтвердив факт відсутності у відповідача майна, за рахунок якого може бути погашений спірний податковий борг. При цьому суд зауважує, що відповідні підтверджуючі документи були зібрані податковим органом саме у зв`язку з виникненням такого боргу, а їхнє оформлення не безпосередньо перед зверненням до суду не впливає на їх дійсність.

З огляду на викладене суд погоджується з доводами позивача про те, що відсутність у відповідача майна унеможливлює виконання покладених на податковий орган функцій щодо забезпечення виконання платником податків своїх зобов`язань з погашення податкового боргу. Відтак позовні вимоги про накладення арешту на кошти та інші цінності ТОВ «Лорікінг», що знаходяться в банку, визнаються судом підставними і такими, що підлягають задоволенню.

Перевіривши обґрунтованість заявлених позовних вимог та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області належить задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують товариство з обмеженою відповідальністю «Лорікінг» (, місцезнаходження: вул. Родіона Скалецького, 7, офіс 3, м. Вінниця, 21018), кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 1448301,13 грн (один мільйон чотириста сорок вісім тисяч триста одна гривня 13 копійок).

Накласти арешт на кошти та інші цінності товариства з обмеженою відповідальністю «Лорікінг» (, місцезнаходження: вул. Родіона Скалецького, 7, офіс 3, м. Вінниця, 21018), що знаходяться в банку, на суму податкового боргу в розмірі 1448301,13 грн (один мільйон чотириста сорок вісім тисяч триста одна гривня 13 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: Головне управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (, місцезнаходження: Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100);

2) відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Лорікінг» (, місцезнаходження: вул. Родіона Скалецького, 7, офіс 3, м. Вінниця, 21018).

Повне судове рішення складено та підписано суддею 09.08.2019.

Суддя Сало Павло Ігорович