Справа № 160/5509/19
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2019 року Справа № 160/5509/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
за участі секретаря судового засіданняПіскун Я.В.
представника позивача представника відповідача Жорніченко Д. В . Агаджанян О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекс-Плюс" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головне управління ДФС у Дніпропетровській області безпідставно дійшла висновку по не спрямованість правочинів, укладених позивачем з ТОВ «Бракарард», на настання реальних правових наслідків. Позивач зазначає, що його контрагент виготовив для позивача товар та надав послуги з його розповсюдження, що підтверджується видатковими накладними та податковими накладними, актами приймання передачі. Позивач зазначає, що порушення ТОВ «Бракарард» податкової дисципліни не є підставою для відмови у праві на податковий кредит. Окрім того, позивач зазначає, що взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом. Також позивач наголошує на тому, що вироку суду стосовно посадових осіб ТОВ «Бракарард» немає, вироком або іншим судовим рішенням не встановлено фіктивність підприємства ТОВ «Бракарард». Від імені ТОВ «Бракарард» первинні документи підписані директором ОСОБА_2 , а не з особою, яка є фігурантом кримінального провадження.
Ухвалою суду від 08.07.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Відповідач через відділ діловодства суду надав відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Правочин, укладений позивачем з ТОВ «Бракарард», не спрямований на настання правових наслідків: посадові особи ТОВ «Бракарард» є фігурантами кримінального провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2017 року по справі № 201/7573/17 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 205 КК України, а саме: ОСОБА_3 створив за винагороду ТОВ «Бракарард» з метою прикриття незаконної діяльності, що призвело до того, що невстановлені особи отримали можливість здійснення фінансово-господарської діяльності за межами податкового контролю від імені формально призначеного засновника та директора ТОВ «Бракарард», в порушення встановленого законодавством порядку. ТОВ «Бракарард» з моменту його реєстрації не здійснював легальну господарську діяльність.
Ухвалою суду від 14.08.2019 року закрито підтовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.
Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову вказуючи на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято ним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України,.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.
З 17.01.2019 року по 23.01.2019 року відповідачем проведено позапланову документальну невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на прибуток та ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «Бракарард» за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.
За наслідками вищевказаної перевірки складно Акт № 3973/04-36-14-20/35203962 від 30.01.2019 року.
У вищевказаному акті відповідачем зроблено, зокрема, висновок про заниження податку на додану вартість у сумі 26 606 грн. та заниження податку на прибуток на загальну суму 23 945 грн. Суму грошових зобов`язань з ПДВ не було збільшено через обмеження встановлені п.102 ст. 102 ПК України.
Висновок відповідача у акті перевірки № 3973/04-36-14-20/35203962 від 30.01.2019 року стосовно ТОВ «Бракарард» обґрунтований тим, що правочини укладені позивачем з контрагентом ТОВ «Бракарард» є такими, що не спрямовані на настання реальних правових наслідків, оскільки:
- посадові особи ТОВ «Бракарард» є фігурантами кримінального провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2017 року по справі № 201/7573/17 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 205 КК України, а саме: ОСОБА_3 створив за винагороду ТОВ «Бракарард» з метою прикриття незаконної діяльності, що призвело до того, що невстановлені особи отримали можливість здійснення фінансово-господарської діяльності за межами податкового контролю від імені формально призначеного засновника та директора ТОВ «Бракарард», в порушення встановленого законодавством порядку.
- ТОВ «Бракарард» з моменту його реєстрації не здійснював легальну господарську діяльність.
Суд не погоджується з висновком відповідача зробленим у Акті № 3973/04-36-14-20/35203962 від 30.01.2019 року щодо не спрямованості договорів, які укладено позивачем з ТОВ «Бракарард», на настання правових наслідків, з наступних причин.
Процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість і формування витрат повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення правосуб`єктності учасників господарської операції.
3. встановлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку вимог щодо документального підтвердження понесених витрат.
5. встановлення факту понесення позивачем вказаних витрат.
Суд зазначає, що не є обов`язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань визнання недійсними (у тому числі і нікчемними) право чинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Оцінуватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Таким чином, судом відхиляються доводи відповідача про те, що правочин укладений позивачем з ТОВ «Бракарард» є нікчемними через те, що за ланцюгом між попередніми контрагентами ТОВ «Бракарард» правочини визнані податковим органом ризикованими, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Крім того, відповідач не надав суду беззаперечних та неспростовних доказів того, що не виконання контрагентами ТОВ «Бракарард» своїх договірних зобов`язань, мало наслідком безтоварність операцій між позивачем та ТОВ «Бракарард».
Суд також зазначає, що не є підставою для відмови у праві на податковий кредит порушення податкової дисципліни, вчинені ТОВ «Бракарард» (аналогічну позицію займає Верховний Суд України у постанові від 13.01.2009 року, номер судового рішення в ЄДРСР - 3060678).
Судом також відхиляються посилання відповідача на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2017 року по справі № 201/7573/17, як на доказ фіктивності господарської діяльності ТОВ «Бракарард» з наступних причин.
Вказаною вище ухвалою суду звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 205 КК України та закрито стосовно нього кримінальне провадження.
Ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2017 року по справі № 201/7573/17 набрала законної сили 02.10.2017 року, що підтверджується відповідним написом на ухвалі суду.

У відповідності до ч.6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2017 року по справі № 201/7573/17 встановлено, що фізична особа ОСОБА_3 створив ТОВ «Бракарард» та ТОВ «Нормаком плюс» з метою прикриття незаконної діяльності, що призвело до того, що не встановлені органом досудового розслідування особи отримали можливість здійснювати фінансові операції за межами податкового контролю від імені формально визначеного засновника та директора в порушення встановленого законодавством порядку.

У відповідності до вимог ч.6 ст. 78 КАС України ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2017 року по справі № 201/7573/17 є обов`язковою для адміністративного суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, судом встановлено, що фізична особа ОСОБА_3 створив ТОВ «Бракарард» з метою здійсненню фіктивного підприємництва.

Однак судом під час розгляду справи встановлено, що правочини з позивачем від імені ТОВ «Бракарард» підписував директор ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 у відповідності до інформації з ЄДРПОУ, яка міститься у матеріалах справи, є засновником та керівником ТОВ «Бракарард» починаючи з 16.01.2015 року.

Таким чином, у період здійснення господарської діяльності з позивачем керівником та засновником ТОВ «Бракарард» не був ОСОБА_3 .

У листі Вищого адміністративного суду України від 14.11.2012 року № 2379/12/13-12 вказано, що норма частини четвертої статті 72 КАС України поширюється лише на особу, щодо якої постановлено відповідний вирок або прийнято постанову. Тому обов`язковими є лише обставини щодо безпосередньо цієї особи (засудженого (виправданого) або притягнутого (не притягнутого) до адміністративної відповідальності), а не щодо інших осіб. Наприклад, не можна вважати обов`язковими обставини щодо діяння фізичної особи, встановлені під час розгляду справи про її адміністративний проступок, при оцінці правомірності поведінки юридичної особи, працівником (представником) якої була ця фізична особа, якщо йдеться про відповідальність за порушення юридичною особою законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами.

Враховуючи те, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2017 року по справі № 201/7573/17 встановлено обставини щодо фіктивного підприємництва стосовно фізичної особи ОСОБА_3 , то вказані вище обставини встановлені ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2017 року по справі № 201/7573/17 не можуть стосуватися іншої особи - ОСОБА_2 , який став засновником та керівником ТОВ «Бракарард» з 16.01.2015 року.

Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарської операції між позивачем та ТОВ «Бракарард».

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Бракарард» укладено договір від 02.02.2015 року № 0015/02-15 та від 05.03.2015 року № 000268/03-15 на виготовлення рекламної продукції, у відповідності до яких ТОВ «Бракарард» зобов`язувалось виготовити для позивача друковану рекламну продукцію, а позивач зобов`язувався її оплатити.

Також судом встановлено, що між позивач та ТОВ «Бракарард» укладено договір про надання послуг з розповсюдження рекламної продукції № 0018/02-15 від 16.02.2015 року та № 000271/03-15 від 16.03.2015 року, у відповідності до яких ТОВ «Бракарард» зобов`язалось розповсюдити рекламну продукцію позивача, а останній зобов`язався оплатити надані послуги.

Факт виготовлення ТОВ «Бракарард» товару для позивача підтверджується видатковими накладними, копії яких знаходяться у матеріалах справи.

Факт розповсюдження ТОВ «Бракарард» рекламної продукції підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), копії яких містяться у матеріалах справи.

Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

ТОВ «Бракарард» видало позивачу податкові накладні, які перераховано у акті перевірки та копії яких містяться у матеріалах справи.

Судом на підставі інформації з ЄДРПОУ встановлено, що ТОВ «Бракарард» є зареєстрованою юридичною особою.

З сайту Державної фіскальної служби та відомостей, які вказані на сторінці 4 акту перевірки судом встановлено, що ТОВ «Бракарард» станом на день здійснення господарських операцій з позивачем було платником ПДВ та вправі було видавати податкові накладні.

Судом на підставі відомостей, які містяться на сторінці 4 акту перевірки встановлено, що відповідно до звіту за формою 1-ДФ за 1 квартал 2015 року на підприємстві ТОВ «Бракарард» працювало 11 осіб.

За вказаних обставин ТОВ «Бракарард» могло виготовити та розповсюдити для позивача рекламну продукцію.

У матеріалах справи знаходяться зразки рекламної продукції, яку ТОВ «Бракарард» розробило та розповсюдило для позивача.

Суд звертає увагу на те, що документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Універсальний принцип розгляду податкових спорів полягає у наступному: перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

За вказаних обставин судом встановлено рух активів від ТОВ «Бракарард» до позивача.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення відповідача є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Сума судових витрат складається із судового збору у розмірі 1921 гривень, який сплачено позивачем згідно платіжного доручення, яке міститься у матеріалах справи.

За вказаних обставин сума судового збору підлягає стягнення з відповідача.

Керуючись ст. ст.139, 194, 205, 242-246, 250, 255, 262, 295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекс-Плюс» (, 49000, м. Дніпро, вул. Академіка Чекмарьова, 2) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (, 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «р» від 05.03.2019 року № , винесене Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекс-Плюс».

Стягнути з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекс-Плюс» судовий збір у розмірі 1921 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 14 серпня 2019 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили станомна 14.08.2019 року Помічник судді Згідно з оригіналом Помічник судді С.В. Златін Лісна А.М. Лісна А.М.