Справа № 640/18092/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 серпня 2019 року № 640/18092/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення
встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 17 квітня 2018 року.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що висновки акта перевірки, на яких ґрунтується оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача, за твердженням позивача, є безпідставним та таким, що суперечить діючому податковому законодавству, а отже винесене відповідачем податкове повідомлення-рішення є неправомірним і підлягає скасуванню.

Представник відповідача проти позову заперечував, зазначивши у відзиві на позовну заяву, що відповідач у спірних правовідносинах діяв в межах та у спосіб, встановлені чинним законодавством.

Взявши до уваги доводи та заперечення учасників справи, дослідивши надані сторонами матеріали та оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про достатність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, в період з 11 квітня 2018 року по 17 квітня 2018 року уповноваженими особами відповідача згідно наказу від 29 березня 2018 року №4890 та на підставі направлень від 03 квітня 2018 року №1822/26-15-14-09 та №1823/26-15-14-09 проведена перевірка господарської одиниці за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкта господарювання (платника податків) - ФОП ОСОБА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій.

За результатами вказаної перевірки складено акт (довідку) фактичної перевірки від 17 квітня 2018 року №0651/26/15/14/.

Так, у наведеному вище акті уповноваженими особами відповідача стосовно інформації про факти, встановлені в ході перевірки, зокрема зазначено, що в магазині позивача здійснюється торгівля технічно складного товару, який відноситься до групи УКТЗЕД , а саме: USB джойстик для ПК «PC GamePad контролер 852» за ціною 110,00 грн.

Розрахунки проводились в готівковій формі. Під час проведення контрольної розрахункової операції суб`єктом господарювання видано видаткову накладну №2913 на суму покупки. Також встановлено, що розрахунок проведено без використання Книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки та без застосування РРО.

В той же час, в акті перевірки зазначено, що у лютому 2018 року працівниками Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві проведена фактична перевірки ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 14 лютого 2018 року №0242/26/15/14/ та встановлено порушення вимоги пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року №265/95-ВР.

На підставі акта перевірки від 14 лютого 2018 року №0242/26/15/14/ до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафну(фінансову) санкцію у розмірі 1,00 грн.

Крім цього, в акті фактичної перевірки від 17 квітня 2018 року №0651/26/15/14/ зазначено, що з 15 лютого 2018 року по 10 квітня 2018 року позивачем реалізовано товару на суму 19911,39 грн. без застосування реєстратора розрахункових операцій.

На підставі висновків акта фактичної перевірки від 17 квітня 2018 року №0651/26/15/14/ Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві прийнято податкове повідомлення рішення № від 17 квітня 2018 року, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 19911,30 грн.

Згідно викладеного у позовній заяві, позивач не погоджується з такими висновками та прийнятим податковим повідомленням-рішенням і вважає їх безпідставними з огляду на те, що USB джойстик для ПК «PC GamePad контролер 852» не є технічно складним товаром, а отже відсутній обов`язок при продажу товару використовувати реєстратор розрахункових операцій.

На підтвердження своєї позиції, позивач зазначив, зокрема, що при продажі вищезазначеного товару ним видано лише видаткову накладну, оскільки інших документів ані продавцем, ані виробником не передбачено.

Більше того, позивачем наголошено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2018 року у справі №826/5756/18 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 23 лютого 2018 року №. Вказаним рішенням, задовольняючи позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 , суд виходив з того, що проведення фактичної перевірки у термін з 08 лютого 2018 року до 14 лютого 2018 року є таким, що проведено з порушенням норм законодавства, у зв`язку з тим, що постанова Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2017 року №1104 набрала законної лише 23 лютого 2018 року.

Враховуючи вищенаведене, вважаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року №265/95-ВР (надалі - Закон №265/95-ВР) дія якого, згідно абзацу 1 преамбули, поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

За визначеннями, наведеними у статті 2 Закону №265/95-ВР, реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо.

Статтею 15 Закону №265/95-ВР встановлено, що контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI.

Стаття 296 Податкового кодексу України стосується ведення обліку і складення звітності платниками єдиного податку.

Зокрема, пунктом 296.10 статті 296 Податкового кодексу України встановлено, що реєстратори розрахункових операцій не застосовуються платниками єдиного податку: першої групи; другої і третьої груп (фізичні особи - підприємці) незалежно від обраного виду діяльності, обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 1000000 гривень. У разі перевищення в календарному році обсягу доходу понад 1000000 гривень застосування реєстратора розрахункових операцій для такого платника єдиного податку є обов`язковим. Застосування реєстратора розрахункових операцій розпочинається з першого числа першого місяця кварталу, наступного за виникненням такого перевищення, та продовжується у всіх наступних податкових періодах протягом реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку.

Норми цього пункту не поширюються на платників єдиного податку, які здійснюють реалізацію технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту.

Також, згідно пункту 6 статті 9 Закону №265/95-ВР реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються: при продажу товарів (крім технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту) (наданні послуг) фізичними особами - підприємцями, які відносяться відповідно до Податкового кодексу України до груп платників єдиного податку, що не застосовують реєстратори розрахункових операцій.

Позивач вказав, що являється платником єдиного податку третьої групи фізичною особою-підприємцем та протягом календарного року його дохід не перевищує 1000000 грн. та він не здійснює торгівлю технічно складним побутовим товаром, а тому не зобов`язаний використовувати РРО.

Водночас, як вбачається з акту перевірки, та про що було вказано вище, за висновками посадових осіб контролюючого органу встановлено факт реалізації позивачем технічно складного товару, який відноситься до УКТЗЕД , зокрема перевіркою встановлено повторний факт торгівлі технічно складними товарами за готівку без використання належним чином зареєстрованого реєстратора розрахункових операцій, а саме - USB джойстик для ПК «PC GamePad контролер 852» за ціною 110,00 грн.

У відповідності до визначення, наведеного у пункту 25-1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року №1023-XII (Закон №1023-XII), технічно складні побутові товари - непродовольчі товари широкого вжитку (прилади, машини, устаткування та інші), які складаються з вузлів, блоків, комплектуючих виробів, відповідають вимогам нормативних документів, мають технічні характеристики, супроводжуються експлуатаційними документами і на які встановлено гарантійний строк.

При цьому, згідно абзацу другого частини п`ятої статті 6 Закону №1023-XII виробник (виконавець) зобов`язаний забезпечити технічне обслуговування та гарантійний ремонт продукції, а також її випуск і поставку для підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт, у необхідному обсязі та асортименті запасних частин протягом усього строку її виробництва, а після зняття з виробництва - протягом строку служби, в разі відсутності такого строку - протягом десяти років.

Відповідно до Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року №506 (Порядок №506), а саме за його пунктом 2, до технічно складних побутових товарів належать непродовольчі товари широкого вжитку (прилади, машини, устаткування та інші), які складаються з вузлів, блоків, комплектуючих виробів, відповідають вимогам нормативних документів, мають технічні характеристики, супроводжуються експлуатаційними документами і на які встановлено гарантійний термін.

За пунктом 7 Порядку №506 необхідна, доступна та достовірна інформація про товари, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, доводиться виробником (продавцем) до відома споживача в експлуатаційних документах, що додаються виробником до товару.

До експлуатаційних документів належать текстові, графічні конструкторські документи, які окремо або разом дають можливість ознайомитися із споживчими властивостями товару і в яких визначаються правила його експлуатації, зокрема технічний паспорт чи інший документ, що його замінює.

Згідно абзацу третього частини п`ятої статті 6 Закону №1023-XII перелік груп технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2017 року №231 затверджено перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Згідно найменувань групи товарів з УКТЗЕД - 8471: Машини автоматичного оброблення iнформацiї та їх блоки; магнiтнi або оптичнi зчитувальнi пристрої, машини для перенесення даних на носiї iнформацiї у кодованому виглядi та машини для оброблення аналогічної iнформацiї, в іншому місці не зазначені.

Отже, наведене дає підстави зробити висновки про те, що однією з умов для застосування реєстраторів розрахункових операцій платниками єдиного податку другої і третьої груп (фізичними особами - підприємцями) незалежно від обсягів отриманого доходу від продажу, є реалізація технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту.

У той же час, пунктом 1 статті 17 Закону 265/95-ВР встановлено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня; за кожне наступне вчинене порушення - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

Однак, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що відповідачем в межах спірних правовідносин не було доведено факту повторної реалізації технічного складного товару, зокрема джойстику, який відноситься до УКТЗЕД 8471, але не входить до відповідних його підгруп, оскільки на даний товар не передбачені експлуатаційні документи, наявність яких є необхідною умовою в контексті вимог пункту 7 Порядку №506 та, відповідно, пункту 25-1 статті 1 Закону №1023-XII для визнання такого товару технічно складним.

При цьому, слід зазначити, що пунктом 1 статті 17 Закону 266/95-ВР відповідальність за повторне порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги) застосовується у розмірі 100 відсотків вартості товарів (послуг) проданих саме з порушеннями, встановленими цим підпунктом, а не в обсязі вартості всього реалізованого товару за перевіряємий період.

Також, у поданому відповідачем відзиві на адміністративний позов останнім не наведено обґрунтованих заперечень на доводи позивача та, відповідно, не спростовано їх.

Згідно частини першої, частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як наслідок, відповідно до матеріалів справи та викладеного вище в сукупності, наявне дає підстави суду вважати, що відповідач не виконав покладений на нього обов`язок і не довів суду належними та допустимими доказами правомірність прийнятного ним та оскаржуваного у даній справі податкового повідомлення-рішення, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 242-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Гусленко Вікторії Вікторівни задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 17 квітня 2018 року.

3. Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця Гусленко Вікторії Вікторівни ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (адреса: 04116, м. Київ, вулиця Шолуденка, 33/19) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач - Фізична особа-підприємець Гусленко Вікторія Вікторівна ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ).

Відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві (адреса: 04116, м. Київ, вулиця Шолуденка, 33/19).

Суддя Т.І. Шейко