Справа № 640/8703/19
Суддя: Літвіна Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8703/19 Суддя першої інстанції: Федорчук А.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Сорочка Є.О.

Федотова І.В.

при секретарі Білоус А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» до Управління Держпраці у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» звернулось до суду з позовом до Управління Держпраці у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року відмовлено у вжитті заходів забезпечення позову.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач - ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України», подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та прийняти нову ухвалу про задоволення заяви. Позивач вказує, що Управління Держпраці у Чернігівській області прийнято постанову від 02 травня 2019 року № 25-14-018/0343/142 про накладення штрафу на ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» у розмірі 41730 грн 00 коп., яка становить предмет судового оскарження у даній справі. Відповідно до вказаної постанови сума штрафу підлягає сплаті протягом одного місяця з дня її прийняття. Водночас, скаржник вважає, що у випадку несплати такого штрафу до 02 червня 2019 року посадовими особами відповідача може бути звернено оскаржувану постанову до виконання. У зв`язку з чим скаржник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити реалізацію ефективного захисту та відновлення порушених прав товариства.

Відповідно до положень ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову в забезпеченні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів, підтверджуючих наявність правових підстав для прийняття судом рішення про забезпечення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується із даним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 150 КАС України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Частина 2 ст. 150 КАС України встановлює, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Пунктом п. 1 ч. 1 ст. 151 КАС України встановлено, що позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Із вказаної норми вбачається, що законодавець встановив три підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі, зокрема такими є: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Способами забезпечення адміністративного позову є зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються та заборона вчиняти певні дії, а заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, під час розгляду адміністративних справ», в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

При цьому, за правилами ч. 1 ст. 77 КАС України тягар доведення необхідності вжиття заходів забезпечення позову покладається саме на позивачів, які ініціюють таке клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії постанови Управління Держпраці у Чернігівській області Державної служби України з питань праці від 02 травня 2019 року № 25-14-018/0343/142 про накладення на ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (, м. Київ, вул. Саксаганського, штрафу в розмірі 41730 грн 00 коп до набрання чинності судовим рішенням в цій адміністративній справі;

- встановлення заборони Управлінню Держпраці у Чернігівській області Державної служби України з питань праці вчиняти будь-які дії з примусового виконання постанови від 02 травня 2019 року №25-14-018/0343/142 про накладення на ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (, м. Київ, вул. Саксаганського, штрафу в розмірі 41730 грн 00 коп до набрання чинності судовим рішенням в цій адміністративній справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилався на те, що оскаржувана ним постанова порушує права товариства, а у випадку невжиття заходів забезпечення позову ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» необхідно буде докласти значних зусиль для відновлення прав. Позивач зазначає, що у випадку відкриття виконавчого провадження у зв`язку з здійсненням заходів примусового її виконання можливе здійснення арешту рахунків товариства у зв`язку з чим може зупинитись господарська діяльність товариства.

Дослідивши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем не було наведено достатньо обґрунтованих доказів, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди, а вказано про припущення позивача з приводу «ймовірності» здійснення незаконних, на його думку дій, в той час, як вжиття заходів забезпечення позову шляхом вчинення тих дій, на яких наполягає позивач, може призвести до порушення прав та законних інтересів інших осіб.

Позивачем не обґрунтовано, тих підстав, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів про які він зазначає у клопотанні, або що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, колегія суддів зазначає, що позивач просить забезпечити позов шляхом зупинення дії оскаржуваної постанови.

Проте, вирішення заяви про забезпечення адміністративного позову у спосіб, про який просить позивач, є фактично вирішення спору по суті, що є неприпустимим та не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Літвіна

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов

Повний текст постанови виготовлено 08 серпня 2019 року.