Справа № 580/2267/19
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року справа № 580/2267/19
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;, починаючи з 09.10.2018;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з 09.10.2018 на підставі частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року та виплатити різницю між належною до сплати до сплати та фактично виплаченою пенсією.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.05.2018 у справі №823/1439/18 зобов`язано відповідача відповідно до статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснити позивачу з 01 жовтня 2017 року перерахунок пенсії з інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01 жовтня 2017 року до моменту здійснення перерахунку. Однак 08.10.2018 позивачу здійснено перерахунок та виплачено різницю між фактично виплаченою та перерахованою пенсією за період з 01.10.2017 до 08.10.2018. Разом з тим, всупереч вищевказаному судовому рішенню та вимогам чинного законодавства відповідач припинив виплату перерахованої пенсії з 09.10.2018, тому позивач просив задовольнити позов.

07.08.2019 відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.05.2018 у справі №823/1439/18 зобов`язано відповідно до статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з 01.10.2017 до моменту здійснення перерахунку. Отже, рішенням суду визначено кінцевий строк виплати пенсії, а саме момент здійснення перерахунку. Оскільки перерахунок пенсії позивачу на підставі згаданого рішення здійснений 08.10.2018, тому відсутні підстави для подальшої виплати пенсії з урахуванням проведеного перерахунку пенсії позивача.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.05.2018 у справі №823/1439/18 зобов`язано відповідача відповідно до статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснити позивачу з 01 жовтня 2017 року перерахунок пенсії з інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01 жовтня 2017 року до моменту здійснення перерахунку.

08.10.2018 Головним управлінням ПФУ у Черкаській області на підставі вказаного рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.05.2018 у справі №823/1439/18 позивачу здійснено перерахунок пенсії за період з 01.10.2017 до 08.10.2018. При цьому, з 09.10.2018 пенсія позивачу виплачується у розмірі, що був нарахований до здійснення такого перерахунку.

Надаючи оцінку встановленим обставинам в контексті позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості.

Пунктом 6 статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Стаття 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

Частинами 1 та 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні «Суханов та Ільченко проти України» (заяви № 68385/10 та № 71378/10) від 26 червня 2014 року Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52).

Перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки на умовах, передбачених законом, а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення законів. Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (параграф 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, заяви № 23759/03 та № 37943/06).

Європейська соціальна хартія (переглянута), яка набрала чинності для України 01 лютого 2007 року, визначає (п. 23 частини 1), що сторони визнають метою своєї політики, яку вони запроваджуватимуть усіма відповідними засобами як національного, так i міжнародного характеру, досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися такі права та принципи: кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Частиною 1 статті 5 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Як встановлено судом, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.05.2018 у справі №823/1439/18 зобов`язано відповідача відповідно до статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснити позивачу з 01 жовтня 2017 року перерахунок пенсії з інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01 жовтня 2017 року до моменту здійснення перерахунку.

Так, у мотивувальній частині вказаного рішення зазначено, що Законом України від 03.10.17 №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено в наступній редакції: «Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року».

Тобто, Законом № 2148-VIII розширено перелік категорій осіб, які мають право на отримання пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, а саме:

1) особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань;

2) особи, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби.

Отже, виходячи з аналізу вказаних правових норм, вбачається, що з 01.10.17р. право на перерахунок пенсії по інвалідності на підставі ст. 59 Закону №796-ХІІ з розрахунку п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, мають особи наступної категорії:

- особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань;

- особи, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби.

Крім того, вищевказаним рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.05.2018 у справі №823/1439/18 встановлено, що з 5 листопада 1986 року по 08 січня 1987 року позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та отримав 22,65 ренген опромінення, що підтверджується архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 18.07.2013 №21932. Крім того, факт участі позивача у ліквідації наслідків катастрофи на Чорнобильській АЕС підтверджується довідкою від 08.01.1987 №2326/20 командира в/ч НОМЕР_1 та довідкою Смілянсько-Кам`янського об`єднаного військового комісаріату від 26.01.2012 №14/ГС3. Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААА №540146 позивачу 10.04.2014 встановлено ІІ групу інвалідності, захворювання так пов`язане з виконанням службових обов`язків із ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та у відповідності до копії посвідчення серія НОМЕР_2 - позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії

З урахуванням викладеного, Черкаський окружний адміністративний суд у рішенні від 08.05.2018 у справі №823/1439/18 дійшов висновку, що позивач, будучи призваним на спеціальні збори з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та отримавши у зв`язку з цим інвалідність належить до числа осіб, на яких поширюється дія ч. 3 ст. 59 Закону №796-ХІІ та яким, на її підставі має бути здійснений перерахунок пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.05.2018 у справі №823/1439/18 набрало законної сили 14.08.2018, суд дійшов висновку, що право позивача на перерахунок йому пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону №796-ХІІ підтверджено вказаним рішенням суду та відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України не підлягає доказуванню.

Для вирішення спору суд врахував, що мотивувальна частина вищевказаного рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.05.2018 у справі №823/1439/18 не містить обмежень щодо кінцевого строку виплати позивачу перерахованої відповідно до ч.3 ст.59 Закону №796-ХІІ пенсії.

При цьому, твердження відповідача, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.05.2018 у справі №823/1439/18 визначено кінцевий строк виплати перерахованої пенсії, а саме: момент здійснення перерахунку, - є безпідставним, оскільки цим рішенням зобов`язано відповідача виплатити лише різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01 жовтня 2017 року до моменту здійснення перерахунку, а не обмежено строк виплати перерахованої пенсії, на яку позивач має право за законом.

Частиною 2 статті 14 КАС України встановлено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.

На підставі ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Пунктом 2 частини 2 статті 129 Конституції України визначено обов`язковість рішень суду однією з основних засад судочинства.

Таким чином, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб, фізичних та юридичних осіб і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, з огляду на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України», суд дійшов висновку, що припиняючи нарахування та виплату позивачу пенсії, право на яку встановлено позивачу законом та підтверджено рішенням суду, що набрало законної сили, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії. При цьому, право на отримання пенсії є об`єктом захисту за статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії є таким, що не ґрунтується на Законі.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Щокін проти України», питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним.

Отже, встановлення відсутності законності втручання, тобто вчинення дій не у спосіб, визначений законом, є достатньою підставою для висновку про те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що припинення виплати позивачу перерахованої пенсії з 09.10.2018 здійснено не у спосіб та не на підставах, передбачених Законодавством України, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 12, 14, 72, 76, 90, 241-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії з інвалідності, як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 09.10.2018.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) перерахунок та виплату пенсії з інвалідності, як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 09.10.2018.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Гайдаш