Справа № 280/1664/19
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 серпня 2019 року Справа № 280/1664/19 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., за участі секретаря судового засідання Серебрянникової О.А., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтарське» (юридична адреса: 87515, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 116 - А)

до відповідача - Запорізького офісу великих платників податків (юридична адреса: 69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 190- А, )

про визнання дій протиправними щодо проведення камеральної перевірки,-

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтарське» (далі по тексту - позивач) до Запорізького офісу великих платників податків (далі по тексту - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати дії відповідача щодо проведення камеральної перевірки позивача за результатами якої складено акт від 26.03.2019 №318/28-10-47-09/33467331 «Про результати камеральної перевірки ТОВ «Шахтарське» з питань неподання Звіту про суми податкових пільго за 2018 рік» протиправними.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29.03.2019 ним було отримано акт від 26.03.2019 № 318/28- 10-47-09/33467331 «Про результати камеральної перевірки ТОВ «Шахтарськтранс» (код за ) з питань неподання Звіту про суми податкових пільг за 2018 рік», відповідно із отриманням вказаного акту перевірки позивач і дізнався про проведення камеральної перевірки, в силу положень ст. 76 ПК України.

Позивач вважає дії відповідача протиправними та такими, що вчинені не у спосіб передбачений законом з огляду на наступне. Підставою для проведення перевірки слугувало неподання у граничні строки звітів про суми податкових пільг позивачем. Даною перевіркою встановлено, що ТОВ «Шахтарськтранс» в порушення вимог пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України не подано звіти про суми податкових пільг за 2018 рік. Позивач зазначив, що звільняється від оподаткування ПДВ за операції з постачання вугілля у відповідності до п. 44, 45 підрозділу 2 розділу XX ПК України. Згідно з п. 30.6 ст. ЗО ПК України, суми податку та збору, не сплачені суб`єктом господарювання до бюджету у зв`язку з отриманням податкових пільг, обліковуються таким суб`єктом - платником податків. Облік зазначених коштів ведеться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. В свою чергу, відповідно до пункту 30.6 статті 30 Податкового кодексу України, постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1233 затверджено Порядок обліку сум податків та зборів, не сплачених суб`єктом господарювання до бюджету у зв`язку з отриманням податкових пільг. Отже, на позивача, оскільки він користувався податковими пільгами у 2018 році зі сплати податку на додану вартість покладався обов`язок по подачі до контролюючого органу за місцем реєстрації звітів про суми податкових пільг за три, шість, дев`ять і дванадцять календарних місяців 2018 року. На думку позивача, вбачається, що безпідставно контролюючим органом встановлено вищезазначене порушення вимог Податкового кодексу України, оскільки таке порушення не має ніякого відношення до подання звіту про суми податкових пільг, та стосується подання податкової декларації до контролюючих органів. З огляду на таке, просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 17.04.2019 позовну заяву залишено без руху та надано 10-ти денний строк на усунення недоліків.

У встановлений Ухвалою суду строк, позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 13.05.19 відкрито загальне позовне провадження по справі №280/1664/19 та призначено підготовче засідання на 03.06.19 об 16 год. 00 хв.

27.05.2019 через канцелярію суду (вх. №21332) від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечував та зазначив наступне. 26.03.2019 контролюючим органом складено акт від 26.03.2019 № 318 /28-10-47-09/33467331 «Про результати камеральної перевірки ТОВ "Шахтарськтранс" з питань неподання Звіту про суми податкових пільг за IV квартал 2018 року. На підставі зазначеного акту прийняте податкове повідомлення-рішения від 19.04.2019 № . Перевіркою встановлено неподання Звіту про суми податкових пільг за IV квартал 2018 року ТОВ «Шахтарськтранс» з податку на додану вартість. Починаючи з 2017 року, у відповідності до п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України Звіт про суми податкових пільг набув статусу податкової декларації. Відповідно до пп.49.18.2, п.49.18 ст. 49 Податкового кодексу України: «Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період. За звітні періоди І квартал, півріччя, 9 місяців 2018 року ГУ ДФС у Донецькій області було складено акт від 19.11.2018 №3096/05-99-46-03/33467331 щодо неподання Звітів про суми податкових пільг за відповідні періоди, яким було встановлено порушення пп. 49.18.2 н. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України. Фактично ТОВ «Шахтарськтранс» не було подано Звіт про суми податкових пільг за IV квартал 2018 року. Таким чином, в порушення пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України ТОВ «Шахтарськтранс» не подано Звіт про суми податкових пільг за IV квартал 2018 року. Сукупність вказаних обставин спростовує твердження Позивача про наявність порушень при проведенні перевірки, що у свою чергу свідчить про безпідставність позовних вимог.

Ухвалою суду від 03.06.2019 продовжено строк підготовчого засідання та відкладено підготовче засідання на 08.08.2019 о/об 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 26.06.2019 виправлено описку в даті відкладення підготовчого засідання на 24.07.2019 о/об 16 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 24.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 07.08.2019 о/об 10 год. 30 хв.

За письмовими заявами сторін, розгляд справи здійнесно у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 розділу І та пп.75.1.1 п.75.1 ст.75, ст.76 розділу II Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ (зі змінами і доповненнями) (далі - ПК України), в порядку стаїті 76 розділу II ПКУ, проведено камеральну перевірку з питань неподання Звіту про суми податкових пільг за IV квартал 2018 Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтарськтранс».

29.03.2019 складено акт № 318 /28-10-47-09/33467331 «Про результати камеральної перевірки ТОВ "Шахтарськтранс" з питань неподання Звіту про суми податкових пільг за IV квартал 2018 року. На підставі зазначеного акту прийняте податкове повідомлення-рішения від 19.04.2019 № .

Перевіркою встановлено неподання Звіту про суми податкових пільг за IV квартал 2018 року ТОВ «Шахтарськтранс» з податку на додану вартість, що є порушенням пп.49.18.2 п. 49.18 ст. 49 ПК України.

Вважаюче, що оскільке таке порушення не має ніякого відношення до подання звіту про суми податкових пільг, та стосується подання податкової декларації до контролюючих органів, позивач звернувся до суду з позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Між тим, підпунктом 16.1.6 вказаної статті передбачено обов`язок платника податків подавати контролюючим органам інформацію, відомості про суми коштів, не сплачених до бюджету в зв`язку з отриманням податкових пільг (суми отриманих пільг) та напрями їх використання (щодо умовних податкових пільг - пільг, що надаються за умови використання коштів, вивільнених у суб`єкта господарювання внаслідок надання пільги, у визначеному державою порядку).

За визначенням, наведеним у пункті 30.1 статті 30 Податкового кодексу України, податковою пільгою є передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Згідно пунктів 30.2, 30.6 статті 30 Податкового кодексу України підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Суми податку та збору, не сплачені суб`єктом господарювання до бюджету у зв`язку з отриманням податкових пільг, обліковуються таким суб`єктом - платником податків. Облік зазначених коштів ведеться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пункт 30.9 цієї статті визначає, що податкова пільга надається шляхом: а) податкового вирахування (знижки), що зменшує базу оподаткування до нарахування податку та збору; б) зменшення податкового зобов`язання після нарахування податку та збору; в) встановлення зниженої ставки податку та збору; г) звільнення від сплати податку та збору.

Відповідно до пункту 2 Порядку обліку сум податків та зборів, не сплачених суб`єктом господарювання до бюджету у зв`язку з отриманням податкових пільг, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 1233 від 27.12.2010 (далі - Порядок №1233) суб`єкт господарювання, що не сплачує податки та збори у зв`язку з отриманням податкових пільг, веде облік сум таких пільг та складає звіт про суми податкових пільг (далі - звіт) за формою згідно з додатком до Порядку №1233.

Пунктом 3 цього Порядку передбачено, що звіт подається суб`єктом господарювання за три, шість, дев`ять і дванадцять календарних місяців за місцем його реєстрації протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового періоду. У разі коли суб`єкт господарювання пільгами не користується, звіт не подається.

Відповідно до пункту 8 Порядку №1233 податкові пільги визначаються за операціями з постачання товарів та/або послуг, що є об`єктами обкладення податком на додану вартість і відповідно до Податкового кодексу України та міжнародних договорів України, ратифікованих Верховною Радою України, звільнені від оподаткування або оподатковуються за нульовою ставкою, а також тих, до яких застосовані спеціальні режими оподаткування в галузі сільського господарства.

Отже, суб`єкти господарювання, які користуються пільгами і не сплачують до бюджету суми податків/зборів, повинні вести облік податкових пільг. Такий облік ведуть відповідно до Порядку №1233. Крім того, на суб`єкт господарювання покладений обов`язок звітувати про це перед контролюючими органами, подаючи звіт про суми податкових пільг. Форму Звіту наведено в додатку до Порядку № 1233. На підставі такої звітності податкові органи, у свою чергу, ведуть облік-контроль податкових пільг.

При цьому, даним Порядком визначено, що звіт про суми податкових пільг подається суб`єктом господарювання за операціями з постачання товарів та/або послуг, що є об`єктами обкладення податком на додану вартість та які звільнені від оподаткування, або оподатковуються за нульовою ставкою.

Як вбачається з матеріалів справи, перевіркою встановлено, ТОВ «Шахтарськтранс» було подано податкові декларації з податку на додану вартість за звітний період жовтень 2018 р. з реєстраційним № від 20.11.2018, в якій в р.5 зазначено операції, які звільнені від оподаткування (ст.197 розділу V ПК України, підрозділ 2 розділу XX ПК України) у сумі 387968680 грн.

До декларації подано Додаток №6 за реєстраційним № від 20.11.2018, в якому зазначено операції, які звільнені від оподаткування - постачання вугілля.

ТОВ «Шахтарськтранс» подано податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний період листопад 2018 р. за реєстраційним № від 20.12.2018, в якій в р.5 зазначено операції, які звільнені від оподаткування (ст.197 розділу V ПК України, підрозділ 2 розділу XX ПК України) у сумі 495357527 грн.

До декларації подано Додаток №6 під реєстраційним № від 20.12.2018 в якому зазначено операції, які звільнені від оподаткування - постачання вугілля.

ТОВ «Шахтарськтранс» подано податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний період грудень 2018 р. за реєстраційним № від 21.01.2019, в якій в р.5 зазначено операції, які звільнені від оподаткування (ст.197 розділу V ПК України, підрозділ 2 розділу XX ПК України) у сумі 473411097 грн.

До декларації подано Додаток №6 під реєстраційним № від 22.05.2017, в якому зазначено операції, які звільнені від оподаткування - постачання вугілля.

Додаток №6 (Д6) подається платниками, які заповнюють рядок 5 декларації з податку на додану вартість та декларують операції, які звільнені від оподаткування згідно ст.197 розділу V Податкового кодексу України, підрозділ 2 розділу XX Податкового кодексу України.

За звітні періоди І квартал, півріччя, 9 місяців 2018 року ГУ ДФС у Донецькій області було складено акт від 19.11.2018 №3096/05-99-46-03/33467331 щодо неподання Звітів про суми податкових пільг за відповідні періоди, яким було встановлено порушення пп.49.18.2 н. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України.

Фактично ТОВ «Шахтарськтранс» не було подано Звіт про суми податкових пільг за IV квартал 2018 року.

Позивачем факт неподання такого звіту не заперечується.

Крім того, відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України у редакції до 01.01.2017 передбачалось, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Після 01.01.2017 зазначена правова норма викладена у новій редакції, а саме: «Податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.»

Отже, звіт про суми податкових пільг починаючи з 2017 року у відповідності до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України набув статусу податкової декларації, а згідно п.3 Порядку №1233 звіт про суми податкових пільг подається суб`єктом господарювання за три, шість, дев`ять і дванадцять календарних місяців за місцем його реєстрації протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового періоду.

Відповідно до пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

В контексті наведеного суд зазначає, оскільки з 01.01.2017 звіт про пільгові операції - податкова декларація, отже, за неподання звіту про пільгові операції передбачена відповідальність згідно Податкового кодексу України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

У відповідності до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При цьому, суд враховує, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

На переконання суду, питання, які можуть вплинути на результат розгляду справи, судом було розглянуто та надано їм оцінку у повній мірі.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій та прийняття спірного рішення.

Натомість позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

За таких обставин суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно, враховуючи те, що у задоволенні позову необхідно відмовити, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтарське» (юридична адреса: 87515, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 116 - А) до Запорізького офісу великих платників податків (юридична адреса: 69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 190- А, ) про визнання дій протиправними щодо проведення камеральної перевірки - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписане суддею 07.08.2019.

Суддя Р.В.Сацький