Справа № 620/1075/19
Суддя: Літвіна Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1075/19 Суддя першої інстанції: Скалозуб Ю.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Літвіної Н.М.

суддів Сорочка Є.О.

Федотова І.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просив:

- визнати неправомірними дії Чернігівського ОТЦК та СП щодо не передання заяви про виплату компенсаційних сум військовослужбовцям, які стали інвалідами на розгляд Постійно діючої комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 направити на адресу Міністерства оборони України заяву ОСОБА_1 , та додані до неї документи щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги на розгляд Постійно діючої комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 січня 2019 року подав заяву до Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у зв`язку зі встановленням II групи інвалідності внаслідок отриманням поранення та контузії під час проходження військової служби в збройних силах з 03 червня 1986 року по 11 листопада 1987 року у складі в/ч НОМЕР_1 на території республіки Афганістан. До заяви позивач додав всі необхідні документи, передбачені Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України. Однак відповідач, всупереч вимог чинного законодавства повернув заяву, без направлення до Міністерства оборони України, у зв`язку з відсутністю документу, що свідчить про причини та обставини поранення.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду позов задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправними дії Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не направлення заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Зобов`язано Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки направити на адресу Міністерства оборони України заяву ОСОБА_1 від 21 січня 2019 року та додані до неї документи про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач, подав апеляційну скаргу, у якій, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних силах з 23 жовтня 1985 року по 30 листопада 1987 року.

В діючій армії перебував з 03 червня 1986 року по 11 листопада 1987 року в складі в/ч 2033 на території Республіки Афганістан, що підтверджується копією військового квитка НОМЕР_2 , виданого 23 жовтня 1985 року та копією довідки Ніжинсько-Куликівського об`єднаного міського військового комісаріату Чернігівської області від 10 вересня 2009 року № 3/92 (а.с. 12-13, 14).

Під час виконання обов`язків військової служби по наданню інтернаціональної допомоги в республіці Афганістан в 1986 - 1987 році ОСОБА_1 , було отримано мінно-вибухове осколкове поранення, ЗЧМТ та інші захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби. Даний факт підтверджено висновком судово-медичного експерта Ніжинської МР СМЕ від 10 вересня 2009 року (а.с. 16-17).

Згідно витягу із Протоколу Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України від 15 жовтня 2009 року № 792 в ОСОБА_1 встановлено поранення, контузія та захворювання, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії (а.с. 15).

В листопаді 2009 року ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності з причини поранення, контузії та захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується копією довідки МСЕ-ЧНВ № 059893 (а.с. 18).

В листопаді 2012 року ОСОБА_1 , встановлено безтерміново ІІ групу інвалідності з причини поранення, контузії та захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується копією довідки МСЕ-ЧНВ № 046883 (а.с. 19).

Тобто, з наявних в матеріалах справи доказів, вставнолено, що, ОСОБА_1 , є інвалідом війни ІІ групи, про що ним отримано відповідне посвідчення серії НОМЕР_3 (дійсне безтерміново) (а.с. 4)

У зв`язку з настанням інвалідності 21 січня 2019 року, з метою вирішення питання про виплату одноразової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, в країнах де велись бойові дії, ОСОБА_1 , звернувся до Чернігівського ОТЦК та СП із відповідною заявою та надав копії документів.

Листом від 01 лютого 2019 року за № 5/482с Чернігівським ОТЦК та СП було повернуто позивачу заяву від 21 січня 2019 року з додатками на доопрацювання (а.с. 7).

При цьому, встановлено, що Чернігівський ОТЦК та СП в своєму листі зазначає таке:

«…Відповідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 та наказу Міністра оборони України від 14 серпня 2014 року № 530 визначено перелік документів, який необхідний для призначення одноразової грошової допомоги.

Одним з обов`язкових є документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, або не є наслідком вчинення нею дії у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Оскільки копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення, контузії Вами надано не було, направляти документи до Департаменту фінансів Міністерства оборони України для подання на розгляд комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум не є доцільним».

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо повернення заяви із документами неправомірною, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Правове регулювання відносин між державою і військовослужбовцями та членами їх сімей у сфері соціального захисту здійснюється відповідно до Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-ХІІ) (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 2011-ХІІ, дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання (п. 1 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ).

Відповідно ч. 6 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ (у редакції, чинній на час встановлення позивачу інвалідності вперше) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби під час проходження військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, що визначається у відсотках від загальної суми допомоги на випадок загибелі (смерті), встановленої пунктом 5 цієї статті.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок № 975) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. 2 Постанови № 975 допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п. 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

При цьому, згідно п. 13 цього Порядку, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Аналізуючи вищезазначені норми, порядок призначення та виплати допомоги, полягає у наступному: особи, які мають право на одноразову допомогу звертаються з документами в обласний військовий комісаріат; обласний військовий комісаріат подає розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, та надсилається за належністю в Департамент фінансів Міністерства оборони України для розгляду їх Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги; перевірені фахівцями документи розглядаються Комісією та подаються Міністру оборони України для прийняття рішення про призначення одноразової допомоги; після прийняття рішення Міністром оборони України кошти надсилаються в обласний військовий комісаріат (військову частину), до якого були подані документи, для виплати одноразової допомоги отримувачам. Виплата одноразової допомоги провадиться в порядку черговості відповідно до дати подання документів після отримання Міністерством оборони коштів, передбачених на ці цілі.

Порядком № 975 до дискреційних повноважень комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби при МО України, після надходження документів, віднесена можливість або прийняти рішення про призначення, або відмовити у призначенні одноразової грошової допомоги.

Тобто, враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Чернігівський ОТЦК та СП не наділений чинними нормативно-правовими актами повноваженнями на самостійне визначення наявності/відсутності в осіб права на призначення чи відмову в отриманні одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю, або залишення їх заяв без реалізації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №750/5109/17.

Однак, як встановлено судом першої інстанції, відповідач всупереч викладеним в Порядку № 975 вимогам, вийшов за межі наданих законодавством України функцій та самостійно розглянув подану ОСОБА_1 заяву з додатками, прийняв рішення про її повернення на доопрацювання, у зв`язку із чим неправомірно перебрав на себе повноваження відповідної Комісії при Міністерстві оборони України.

Водночас, щодо посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 адресував свою заяву Голові правління Пенсійного фонду України та керувався в ній постановою Кабінету Міністрів України від 05 травня 1994 року № 290, колегія суддів зазначає, що із наданої відповідачем відповіді вбачається, що заява ОСОБА_1 від 21 січня 2019 року розглянута Чернігівським ОТЦК та СП як належна, в ній не йдеться мова щодо невірного застосування заявником положення чинного законодавства та заява повернута саме з підстав невідповідності, на думку відповідача, долучених заявником документів.

Враховуючи встановлене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Чернігівський ОТЦК та СП неправомірно, поза межами правового поля, повернув ОСОБА_1 його заяву від 21 січня 2019 року про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, чим порушив вищезазначені норми чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні спірних правовідносин було повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 286, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Літвіна

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов