Справа № 826/17781/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 серпня 2019 року № 826/17781/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у спрощеному проваджені адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Калинівка-Преміум»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Калинівка-Преміум» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 12 вересня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що податковим повідомленням рішенням № від 23 серпня 2017 року позивача вже притягнуто до відповідальності за порушення граничного терміну реєстрації податкових накладних, а саме: №1927 від 28 квітня 2016 року (подана на реєстрацію 25 жовтня 2016 року, кількість днів затримки - 180), №1630 від 16 вересня 2016 року (подана на реєстрацію 19 жовтня 2016 року, кількість днів затримки - 33), №1307 від 22 жовтня 2016 року (подана на реєстрацію 07 листопада 2016 року, кількість днів затримки - 16), №1305 від 22 жовтня 2016 року (подана на реєстрацію 07 листопада 2016 року, кількість днів затримки - 16), №1301 від 21 жовтня 2016 року (подана на реєстрацію 07 листопада 2016 року, кількість днів затримки - 17), №1312 від 22 жовтня 2016 року (подана на реєстрацію 07 листопада 2016 року, кількість днів затримки - 16), №1311 від 22 жовтня 2016 року (подана на реєстрацію 07 листопада 2016 року, кількість днів затримки - 16), №1425 від 07 листопада 2016 року (подана на реєстрацію 23 листопада 2016 року, кількість днів затримки - 16), №2023 від 20 листопада 2016 року (подана на реєстрацію 08 грудня 2016 року, кількість днів затримки - 18), №1906 від 15 листопада 2016 року (подана на реєстрацію 02 грудня 2016 року, кількість днів затримки - 17), №1851 від 23 грудня 2016 року (подана на реєстрацію 10 січня 2017 року, кількість днів затримки - 18).

Позивач зазначає, що вищезазначене податкове повідомлення рішення не оспорював та сплатив штраф в сумі 24664,29 грн., що підтверджується випискою з банку від 06 вересня 2017 року, а тому податкове повідомлення-рішення № від 12 вересня 2018 року вважає протиправним та таким, що не відповідає чинному законодавству, оскільки відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог, виходячи з того, що Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві діяло в межах наданих повноважень та на підставі норм чинного законодавства України при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У липні 2018 року Головним управління Державної фіскальної служби у м. Києві проведена камеральна перевірка своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Калинівка-Преміум».

За результатами даної перевірки 18 липня 2018 року відповідачем складено Акт №14115/26-15-12-07-20/38947036 про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Калинівка-Преміум» за період з 2015-2016 роки, а саме наступних податкових накладних: №1927 дата складання 28 квітня 2016 року (дата реєстрації 25 жовтня 2016 року, кількість днів затримки - 165), №1630 дата складання 16 вересня 2016 року (дата реєстрації 19 жовтня 2016 року, кількість днів затримки - 18), №1425 дата складання 07 листопада 2016 року (дата реєстрації 23 листопада 2016 року, кількість днів затримки - 1), №1906 дата складання 15 листопада 2016 року (дата реєстрації 02 грудня 2016 року, кількість днів затримки - 2), №2023 дата складання 20 листопада 2016 року (дата реєстрації 08 грудня 2016 року, кількість днів затримки - 3), №1301 дата складання 21 жовтня 2016 року (дата реєстрації 07 листопада 2016 року, кількість днів затримки - 2), №1305 дата складання 22 жовтня 2016 року (дата реєстрації 07 листопада 2016 року, кількість днів затримки - 1, №1307 дата складання 22 жовтня 2016 року (дата реєстрації 07 листопада 2016 року, кількість днів затримки - 1), №1311 дата складання 22 жовтня 2016 року (дата реєстрації 07 листопада 2016 року, кількість днів затримки - 1), №1312 дата складання 22 жовтня 2016 року (дата реєстрації 07 листопада 2016 року, кількість днів затримки - 1), №1851 дата складання 23 грудня 2016 року (дата реєстрації 10 січня 2017 року, кількість днів затримки - 3).

На підставі акту камеральної перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 12 вересня 2018 року, яким за порушення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначених пунктом 201.10 статті 201 та згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, до позивача застосовані штрафні санкції на загальну суму 24664,29 грн.

Зазначені штрафні санкції сплачені позивачем 17 жовтня 2018 року, що підтверджується банківською випискою та платіжним дорученням.

Проте, вважає, що такі дії відповідача є протиправними, а тому звернувся з даною позовною заявою до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В свою чергу відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 210 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем в ході господарської діяльності складено податкові накладні №1927 від 28 квітня 2016 року, №1630 від 16 вересня 2016 року, №1425 від 07 листопада 2016 року, №1906 від 15 листопада 2016 року, №2023 від 20 листопада 2016 року, №1301 від 21 жовтня 2016 року, №1305 від 22 жовтня 2016, №1307 від 22 жовтня 2016 року, №1311 від 22 жовтня 2016 року, №1312 від 22 жовтня 2016 року, №1851 від 23 грудня 2016 року.

При цьому на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних вказані податкові накладні подані: податкова накладна №1927 від 28 квітня 2016 року (дата реєстрації 25 жовтня 2016 року), №1630 від 16 вересня 2016 року (дата реєстрації 19 жовтня 2016 року), №1425 від 07 листопада 2016 року (дата реєстрації 23 листопада 2016 року), №1906 від 15 листопада 2016 року (дата реєстрації 02 грудня 2016 року), №2023 від 20 листопада 2016 року (дата реєстрації 08 грудня 2016 року), №1301 від 21 жовтня 2016 року (дата реєстрації 07 листопада 2016 року), №1305 від 22 жовтня 2016 року (дата реєстрації 07 листопада 2016 року), №1307 від 22 жовтня 2016 року (дата реєстрації 07 листопада 2016 року), №1311 від 22 жовтня 2016 року (дата реєстрації 07 листопада 2016 року), №1312 від 22 жовтня 2016 року (дата реєстрації 07 листопада 2016 року), №1851 від 23 грудня 2016 року (дата реєстрації 10 січня 2017 року).

Таким чином, порушення позивачем встановлених законодавством термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних становить: №1927 від 28 квітня 2016 року (кількість днів затримки - 165), №1630 від 16 вересня 2016 року (кількість днів затримки - 18), №1425 від 07 листопада 2016 року (кількість днів затримки - 1), №1906 від 15 листопада 2016 року (кількість днів затримки - 2), №2023 від 20 листопада 2016 року (кількість днів затримки - 3), №1301 від 21 жовтня 2016 року (кількість днів затримки - 2), №1305 від 22 жовтня 2016 року (кількість днів затримки - 1), №1307 від 22 жовтня 2016 року (кількість днів затримки - 1), №1311 від 22 жовтня 2016 року (кількість днів затримки - 1), №1312 від 22 жовтня 2016 року (кількість днів затримки - 1), №1851 від 23 грудня 2016 року (кількість днів затримки - 3).

Пунктом 120-1.1 статті 120 ПК України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

На підставі пункту 120-1 статті 120 ПК України відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 23 серпня 2017, згідно із яким до позивача застосовані штрафні санкції у сумі 24664 грн. 29 коп.

Натомість, як вбачається із матеріалів справи, позивачем на момент винесення спірного податкового повідомлення-рішення штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних вже були сплачені, що підтверджується банківською випискою від 06 вересня 2017 року, копія якої наявна в матеріалах справи. Вказаний факт відповідачем не спростований.

Відповідно до статті 111 ПК України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Згідно із пунктом 113.1 статті 113 ПК України строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов`язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

Пунктом 116.2 статті 116 ПК України передбачено, що за одне податкове правопорушення контролюючий орган може застосувати тільки один вид штрафної (фінансової) санкції (штрафу), передбаченої цим Кодексом та іншими законами України.

До того ж статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Частинами першою та другою статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у п. 50 рішення від 13.01.2011 (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975р. у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 ст. 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10.07.2003, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Аналіз наведених норм у їх сукупності дає підстави для висновку про те, що завданням судочинства є вирішення судом спору з метою ефективного захисту порушеного права.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача за поданим адміністративним позовом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 12, 72-77, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Калинівка-Преміум» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 12 вересня 2018 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Калинівка-Преміум» (04128, м. Київ, вулиця Берковецька, 6, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, ) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Калинівка-Преміум» (04128, м. Київ, вулиця Берковецька, 6, ).

Відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко