Справа № 200/6203/19-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2019 р. Справа№200/6203/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., при секретарі судового засідання Воліковій О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач, управління) про (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) про:

- визнання протиправним та скасування рішення від 18 березня 2019 року № 677 про відмову в призначенні пенсії,

- зобов`язання зарахувати до пільгового стажу періоди роботи: в ШБУ №3 комбінату «Дніпрошахтобуд» в якості гірничого майстра з 28 липня 1994 року по 14 лютого 1995 року; в «Димитровському шахтобудівному управлінні №1» треста «Красноармійськвуглебуд» в якості гірничого майстра з повним робочим днем під землею з 11 квітня 1995 року по 30 грудня 1995 року; в якості гірничого майстра з повним робочим днем під землею в ТОВ «Біфомма» з 02 січня 1996 року по 12 лютого 1996 року; в якості гірничого підземного з повним робочим днем під землею на орендному підприємстві «Днепрострой» з 07 жовтня 1992 року по 01 червня 1993 року, тобто 1 рік 11 місяців 19 днів стажу,

- зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням всього страхового і пільгового стажу у тому числі з 28 липня 1994 року по 14 лютого 1995 року; в «Димитровському шахтобудівному управлінні №1» треста «Красноармійськвуглебуд» в якості гірничого майстра з повним робочим днем під землею з 11 квітня 1995 року по 30 грудня 1995 року; в якості гірничого майстра з повним робочим днем під землею в ТОВ «Біфомма» з 02 січня 1996 року по 12 лютого 1996 року; в якості гірничого підземного з повним робочим днем під землею на орендному підприємстві «Днепрострой» з 07 жовтня 1992 року по 01 червня 1993 року.

В обґрунтування позову зазначено, що 05 березня 2019 року позивач звернувся до управління із заявою про призначення пенсії відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 18 березня 2019 року № 677 відповідач відмовив у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного підземного стажу роботи.

Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, тому звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 16 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою від 29 травня 2019 року прийнято заяву про збільшення розміру позовних вимог.

03 червня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача повністю заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що рішенням управління було відмовлено позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що позивачем не було надано заяву на розгляд комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, що створюються при Головних управліннях Пенсійного фонду, чим порушено вимоги Порядку № 18-1 від 10 листопада 2006 року. Окрім того, надана позивачем архівна довідка №П-221/35-09 не містить відомостей про безпосередню зайнятість протягом повного робочого дня на підземних роботах, а з довідок № 17 від 12.02.2019 р. та № 840арх від 22.01.2019 р. вбачається, що позивач взагалі не працював в підземних умовах. Також відповідач зазначає, що трудова книжка позивача не містить відомостей про видання наказів про прийняття та звільнення, а також позивачем не було надано наказу про атестацію робочих місць ТОВ «Біфомма».

Ухвалою суду від 05 червня 2019 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

11 червня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву. Відповідач зазначив, що постановою КМУ від 31 березня 1994 року №202 затверджений Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних роботах і відкритий гірничих роботах, пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, ради та інших корисних копалин, на будівництві шахт, рудників та в металургії, терміном не менше 25 років. Орендне підприємство «Днепрострой» займалось роботами по будівництву метрополітенів, тунелів, інших підземних споруджень, які не передбачені постановою №202.

Ухвалою суду від 13 червня 2019 року підготовче засідання було відкладено.

Ухвалою суду від 26 червня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 26 липня 2019 року.

Позивач та представник відповідача, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду не з`явились.

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 19 червня 1998 року), РНОКПП: НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 05 березня 2019 року звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії.

Рішенням в.о. начальника Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 677 від 18 березня 2019 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного підземного стажу роботи 25 років.

Вказаним рішенням до підземного стажу роботи не враховано період роботи на орендному підприємстві «Днепрострой» з 07 жовтня 1992 року по 01 червня 1993 року в якості гірничого робітника підземного, оскільки відповідно до наданих документів, в тому числі наказу про затвердження списків професій, посад, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, зазначене орендне підприємство займалось роботами по будівництву метрополітенів, тунелів, інших підземних споруджень, які не передбачені Постановою № 202.

Окрім того, у зв`язку з ненаданням заяви та повного пакету документів для розгляду комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, до пільгового стажу позивача не враховано періоди роботи на ліквідованих підприємствах, а саме з 28 липня 1994 року по 14 лютого 1995 року в ШБУ №3 комбінату «Дніпрошахтобуд» в якості гірничого майстра, з 11 квітня 1995 року по 30 грудня 1995 року в Димитровському шахтобудівному управлінні №1» треста «Красноармійськвуглебуд» в якості гірничого майстра з повним робочим днем під землею.

Також до пільгового стажу не зараховано період роботи з 02 січня 1996 року по 12 лютого 1996 року в якості гірничого майстра з повним робочим днем під землею в ТОВ «Біфомма», оскільки заявником не була надана довідка про пільговий характер роботи.

Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі за текстом - Закон 1058) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону 1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно п.2 Розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» (далі за текстом - Закон 1788).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі - Закон № 1788) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

У відповідності до статті 14 Закону № 1788-XII працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Вищевказана норма закону кореспондується із частиною 3 статтею 114 Закону № 1058- IV (чинна редакція) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до ст.62 Закону 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Як вбачається з трудової книжки позивача НОМЕР_3 , останній 02 січня 1996 року був прийнятий на ТОВ «Біфомма» в якості гірничого майстра з повним робочим днем у шахті та 12 лютого 1996 року звільнений за власним бажанням.

Суд не приймає посилання відповідача на не зарахування вказаного періоду до пільгового стажу у зв`язку з ненаданням довідки про пільговий характер роботи, оскільки період роботи позивача на ТОВ «Біфомма» в якості гірничого майстра з повним робочим днем у шахті з 02 січня 1996 року по 12 лютого 1996 року підтверджено належним та допустимим доказом, а саме трудовою книжку, а тому позивач має право на зарахування до пільгового стажу цього періоду роботи.

Разом з цим, суд зазначає, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

З аналізу наведених норм слідує, що відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації, а не на працівника.

Зі спірного рішення також вбачається, що до пільгового стажу позивача не враховано періоди роботи на ліквідованих підприємствах, а саме з 28 липня 1994 року по 14 лютого 1995 року в ШБУ №3 комбінату «Дніпрошахтобуд» в якості гірничого майстра, з 11 квітня 1995 року по 30 грудня 1995 року в Димитровському шахтобудівному управлінні №1» треста «Красноармійськвуглебуд» в якості гірничого майстра з повним робочим днем під землею у зв`язку з ненаданням заяви та повного пакету документів для розгляду комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Суд зазначає, що Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, визначений Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 року № 18-1 (далі - Порядок № 18-1).

Згідно положень пункту 6 Порядку № 18-1 основним завданням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття рішень щодо підтвердження стажу для призначення пенсії або відмову в його підтвердженні в установленому порядку.

З аналізу змісту Порядку № 18-1 вбачається, що Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, був прийнятий на виконання пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1993 року N 637.

В той же час, як вже було зазначено раніше, Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, застосовується в разі коли відсутня трудова книжка, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

З наведеного вбачається, що обов`язок звернення до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника позивач мав би тоді, коли у його трудовій книжці були відсутні необхідні записи або містилися неправильні чи неточні записи про періоди його роботи.

В трудовій книжці позивача щодо вищезазначених період роботи є такі записи:

- 28.07.1994 р. прийнятий в ШБУ №3 комбінату «Дніпрошахтобуд» гірничим майстром з повним робочим днем під землею;

- 14.02.1995 р. звільнений за власним бажанням;

- 11.04.1995 р. прийнятий в Димитровське шахтобудівне управління №1 треста «Красноармійськвуглебуд» гірничим майстром повний робочий день;

- 30.12.1995 р. звільнений за власним бажанням.

Отже, періоди роботи позивача в ШБУ №3 комбінату «Дніпрошахтобуд», в якості гірничого майстра з 28 липня 1994 року по 14 лютого 1995 року та в Димитровському шахтобудівному управлінні №1 треста «Красноармійськвуглебуд» в якості гірничого майстра з повним робочим днем під землею з 11 квітня 1995 року по 30 грудня 1995 року підтверджені належним та допустимим доказом, а саме трудовою книжку, а тому посилання відповідача на відсутність відомостей у архівних довідках про роботу позивача у підземних умовах, не приймається судом.

Враховуючи вищенаведене позивач має право на зарахування періодів роботи в ШБУ №3 комбінату «Дніпрошахтобуд» в якості гірничого майстра з 28 липня 1994 року по 14 лютого 1995 року та в Димитровському шахтобудівному управлінні №1 треста «Красноармійськвуглебуд» в якості гірничого майстра з повним робочим днем під землею з 11 квітня 1995 року по 30 грудня 1995 року до пільгового стажу.

Зі спірного рішення вбачається, що до підземного стажу роботи не враховано період роботи на орендному підприємстві «Дніпрострой» з 07 жовтня 1992 року по 01 червня 1993 року в якості гірничого робітника підземного, оскільки відповідно до наданих документів, в тому числі наказу про затвердження списків професій, посад, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, зазначене орендне підприємство займалось роботами по будівництву метрополітенів, тунелів, інших підземних споруджень, які не передбачені Постановою № 202.

Суд зазначає, що Постановою КМУ № 202 від 31 березня 1994 року затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

З трудової книжки позивача вбачається, що 07 жовтня 1992 року позивач був прийнятий на орендне підприємство «Дніпрострой» на посаду гірничого робітника 3 розряду на підземних роботах з повним робочим днем під землею та 01 червня 1993 року звільнений за власним бажанням.

Матеріали справи містять також архівну довідку №П-126/2 від 27 грудня 2018 року, відповідно до якої, наказом орендного підприємства «Дніпробуд» № 61, затверджено список №1 виробництв, робіт, професій, посад на підземних роботах, зайнятість на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, в якому серед інших є професія гірничого робітника підземного.

Згідно наданого наказу № 61 від 31 травня 1994 року орендним підприємством «Дніпробуд» затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій на підземних роботах зайнятість на яких дає право на призначення пенсії на пільгових умовах: 10103000 підземні роботи по будівництву метрополітенів, тунелів, інших підземних споруд, серед яких в тому числі є гірничі робітники підземні.

Суд звертає увагу відповідача, що відповідно вищевказаного наказу, діяльність підприємства не обмежується лише будівництвом тунелів та метрополітенів.

З огляду на наведене та враховуючи те, що трудовою книжкою та архівною довідкою підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 07 жовтня 1992 року по 01 червня 1993 року працював на посаді гірничого робочого, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а тому позивач має право на зарахування цього періоду роботи до підземного стажу.

Враховуючи вищенаведене, рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від № 677, прийнято в супереч вимогам діючого законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Разом з цим, суд зазначає, що статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

В контексті викладеного, враховуючи той факт, що суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий стаж позивача, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача, буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії згідно ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ,зарахувавши до пільгового стажу позивача періодИ роботи: в ШБУ №3 комбінату «Дніпрошахтобуд» з 28 липня 1994 року по 14 лютого 1995 року, в «Димитровському шахтобудівному управлінні №1» треста «Красноармійськвуглебуд» з 11 квітня 1995 року по 30 грудня 1995 року, в ТОВ «Біфомма» з 02 січня 1996 року по 12 лютого 1996 року, на орендному підприємстві «Днепрострой» з 07 жовтня 1992 року по 01 червня 1993 року.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, у порядку ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0..1, судові витрати у розмірі 384,20 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 677 від 18 березня 2019 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Добропільске об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька обл., м. Добропілля, вул. Незалежності, 28а, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) від 05 березня 2019 року про призначення пенсії згідно ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи в ШБУ №3 комбінату «Дніпрошахтобуд» з 28 липня 1994 року по 14 лютого 1995 року, в «Димитровському шахтобудівному управлінні №1» треста «Красноармійськвуглебуд» з 11 квітня 1995 року по 30 грудня 1995 року, в ТОВ «Біфомма» з 02 січня 1996 року по 12 лютого 1996 року, на орендному підприємстві «Днепрострой» з 07 жовтня 1992 року по 01 червня 1993 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Добропільского об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька обл., м. Добропілля, вул. Незалежності, 28а, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Вступну та резолютивну частини рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті 26 липня 2019 року.

Повний текст рішення складено 05 серпня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Є.І. Грищенко