Справа № 810/2380/18
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/2380/18
УХВАЛА

09 серпня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Безименної Н.В., суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю. перевіривши апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року позов задоволено.

Відповідач, не погоджуючись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху, через її невідповідність ст.295, 296 КАС України, а саме: апеляційну скаргу подано з пропуском строку, не додано документ про сплату судового збору.

Вказана ухвала отримана апелянтом 06 червня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

До апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивоване тим, що рішення суду першої інстанції отримано 19 березня 2019 року, на підтвердження чого подано копію супровідного листа суду першої інстанції зі штампом вхідної кореспонденції

Відповідно до ч.1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Згідно з ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд, надаючи оцінку наведеним доводам апелянта, зазначає, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Апелянт, як суб`єкт владних повноважень, повинен бути обізнаний з порядком та строками апеляційного оскарження, встановленими процесуальним законодавством, а також вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог КАС України.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Повний текст оскаржуваного рішення складено 13 березня 2019 року, а з даною апеляційною скаргою відповідач звернувся лише 19 квітня 2019 року, згідно штемпелю ВПЗ на конверті, отже апеляційну скаргу подано скаржником після закінчення строків, установлених ст.295 КАС України.

В обґрунтування підстав пропуску строку апеляційного оскарження відповідач посилається на те, що копію повного тексту оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції отримано ним 19 березня 2019 року, що підтверджується вхідним штемпелем на копії супровідного листа суду першої інстанції.

Утім, номер та дата штемпелю вхідної документації містять інформацію щодо фіксування реєстрації кореспонденції при надходженні до податкового органу та не підтверджують дату фактичного отримання такої кореспонденції адресатом.

Належними доказами дати отримання копії судового рішення могли б бути, наприклад: поштовий конверт з відтиском штемпелю поштового відділення, довідка суду першої інстанції про час направлення копії оскаржуваного рішення.

Проставлення штампу вхідної кореспонденції є односторонньою дією відповідача, а тому не може бути належним доказом дотримання процесуального строку.

Утім, своїм правом на усунення недоліків, визначених ухвалою про залишення апеляційної скарги без руху, щодо належного підтвердження обставин, наведених у клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження, відповідач не скористався, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постановах Верховного Суду від 22 січня 2018 року у справі №810/1538/15 та від 29 жовтня 2018 року у справі №686/21593/16-а, який в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Таким чином, наведені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними, в той же час, об`єктивних та поважних причин пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження судом не встановлено, а тому підстав до поновлення пропущеного апелянтом строку суд не вбачає.

Строк для усунення недоліків апеляційної скарги сплинув 17 червня 2019 року.

У встановлений судом строк та в період до 09 серпня 2019 року вимоги ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2019 року скаржником виконано не було, в той же час, об`єктивних та поважних причин пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження апелянтом не зазначено, а судом не встановлено, у зв`язку з чим наявні підстави, визначені п.4 ч.1 ст.299 КАС України для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст.ст.169, 299 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання Державної фіскальної служби України про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма