Справа № 580/2289/19
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року справа № 580/2289/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді - Руденко А.В.,

за участю:

секретаря - Сачинської В.С.,

представника позивача - адвоката Драченка В.В. (за ордером),

відповідача - Недоступа Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Легіон" до приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Легіон" з позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця від 04.07.2019 у виконавчому провадженні №59464893 на суму 13019 грн. 22 коп.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 24.04.2019 у справі №648/870/18 стягнуто з ТОВ «Компанія Легіон» на користь ОСОБА_1 130192,24 грн майнової шкоди та 1301,92 грн судових витрат. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича від 04.07.2019 ВП №59464893 стягнуто з боржника ТОВ «Компанія Легіон» основну винагороду приватного виконавця у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом, а саме: 13019,22 грн.

Позивач вважає протиправною вказану постанову відповідача та зазначає, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення виконавцем дій з фактичного виконання рішення, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми. ТОВ «Компанія Легіон» 04 липня 2019 року добровільно сплатило вказану суму на рахунок ОСОБА_1 , тому у відповідача були відсутні правові підстави для стягнення основної винагороди приватного виконавця.

06 серпня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення адміністративного позову та зазначає, що нинішня редакція Закону України «Про виконавче провадження» пов`язує початок примусового виконання рішення саме з моментом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, про це свідчить сама назва статті 26 вказаного Закону - «Початок примусового виконання рішення».

04 липня 2019 року відповідачем розпочато виконання рішення, про що винесено відповідні постанови та вжито ряд заходів для його примусового виконання. Зокрема, 04.07.2019 приватним виконавцем Недоступом Д.М. винесено постанову про арешт коштів боржника в фінансових установах, та в цей же день, до кінця операційного часу, доставлено її до АТ «УкрСиббанк», АТ «Сбербанк», Черкаського ПАТ КБ «ПриватБанк», про що свідчать відмітки банківських установ на супровідному листі до постанов про арешт коштів боржника, та відповідні повідомлення про зупинення видаткових операцій по рахунках боржника. Відповідач стверджує, що боржнику було відомо, що 04.07.2019 на підставі постанови приватного виконавця Недоступа Д.М. заблоковано його рахунки у фінансових установах, вжиті заходи примусового виконання рішення, що і спонукало боржника заплатити кошти стягувачу. Погашення заборгованості по рішенню суду відбулось саме з рахунків боржника, відкритих в АБ «Південний», які не були заблоковані в день відкриття виконавчого провадження, оскільки працівники АБ «Південний» в м. Черкаси не прийняли постанову про арешт коштів від виконавця.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Руденко А.В. від 30.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі; призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши учасників справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

Постановами приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича від 04.07.2019 відкрито виконавчі провадження:

- ВП №59464893 з виконання виконавчого листа №648/870/18 від 02.07.2019, виданого Білозерським районним судом Херсонської області, про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Легіон» на користь ОСОБА_1 завданої майнової шкоди в розмірі 130192,24 грн; стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 10% суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом;

- ВП №59465260 з виконання виконавчого листа №648/870/18 від 02.07.2019, виданого Білозерським районним судом Херсонської області, про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Легіон» на користь ОСОБА_1 судового збору в сумі 1301,90 грн; стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 10% суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича від 04.07.2019 об`єднано виконавчі провадження №59464893, №59465260 у зведене виконавче провадження №59468275

Одночасно з винесенням постанов про відкриття виконавчих проваджень відповідач виніс такі постанови:

- постанову від 04.07.2019 ВП №59465260 про накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно, що належить боржнику ТОВ «Компанія Легіон» у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 145643,55 грн.;

- постанову від 04.07.2019 ВП №59465260 про накладення арешту на всі грошові кошти (у будь-якій валюті), що знаходяться на всіх рахунках боржника, відкритих в установах банків: АТ КБ «Приватбанк», АТ «Укрсиббанк», АТ «Південний» та ПАТ «Сбербанк», а також рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, а всього 145643,55 грн.;

- постанову від 04.07.2019 ВП №59464893 про оголошення в розшук майна боржника, зокрема, його транспортних засобів;

- постанову від 04.07.2019 ВП №59464893 про стягнення з боржника ТОВ «Компанія Легіон» основної винагороди приватного виконавця у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом, а саме: 13019,22 грн;

- постанову від 04.07.2019 ВП №59465260 про стягнення з боржника ТОВ «Компанія Легіон» основної винагороди приватного виконавця у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом, а саме 130,19 грн.

04.07.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване обтяження - арешт нерухомого майна (витяг від 04.07.2019 №172604762).

04.07.2019 Черкаське регіональне управління АТ «Укрсиббанк», Черкаське ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» та АТ «Сбербанк» отримали постанову від 04.07.2019 про арешт грошових коштів та наклали арешт на рахунки боржника - позивача у справі.

На виконання рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 24.04.2019 у справі №648/870/18, ТОВ «Компанія Легіон» 04.07.2019 року з рахунка, відкритого у АБ «Південний», перерахувало на рахунок ОСОБА_1 131494,14 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1 від 04.07.2019.

Згідно із заявою від 08.07.2019 стягувача ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 131 494 грн. 14 коп. були зараховані на його картковий рахунок 04.07.2019 о 19 год. 13 хв.

Заявою від 08.07.2019 позивач повідомив приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. про добровільне виконання рішення суду, просив закрити виконавче провадження та скасувати арешти на рахунках боржника.

Відповідно до платіжного доручення №861 від 08.07.2019 товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Легіон» перерахувало на депозитний рахунок ОСОБА_2 13399,41 грн боргу за ВП №59468275.

Згідно з постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича від 08.07.2019 виконавче провадження ВП №59468275 закінчено згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»; припинено чинність арешту всіх грошових коштів боржника, що знаходяться на всіх рахунках боржника.

Не погоджуючись з постановою відповідача від 04.07.2019 про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця ВП 59464893, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відносини щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404).

Згідно зі ст. 1 Закону №1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404 примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Зі змісту частини 2 статті 5 Закону №1404 вбачається, що примусове виконання виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, має право здійснювати приватний виконавець.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №1404 приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частина п`ята статті 26 Закону №1404 передбачає, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону №1404 (в редакції, що діє з 28.08.2018) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (ч. 2 ст. 27 Закону №1404).

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (ч. 4 ст. 27 Закону №1404).

Частина дев`ята статті 27 Закону №1404 визначає, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

За змістом положень статей 26, 27 Закону № 1404-VIII стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Приватний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

Судом встановлено, що на виконання вимог ч. 4 ст. 27 Закону №1404 відповідач про стягнення основної винагороди приватного виконавця вказав у постановах про відкриття виконавчих проваджень від 04.07.2019.

Ч. 3 ст. 11 Закону №1404 передбачає, що строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Отже рішення суду про стягнення грошових коштів є виконаним до відкриття виконавчого провадження у разі його виконання боржником до дати винесення постанови державним чи приватним виконавцем.

Судом встановлено, що позивач сплатив стягувачу ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 131 494 грн. 14 коп. в день відкриття виконавчих проваджень, тобто 04.07.2019, отже у такому разі дії приватного виконавця про стягнення винагороди приватного виконавця у сумі 13 019 грн. 22 коп. є законними.

Суд вважає необгрунтованими доводи позивача, що він зміг добровільно виконати рішення Білозерського районного суду Херсонської області у справі №648/870/18 лише після того, як отримав копію рішення суду з поміткою, що воно набрало законної сили, оскільки доказів того, коли отримав таке рішення, суду не надав.

При цьому суд погоджується з доводами відповідача, що позивач перерахував кошти ОСОБА_1 лише після арешту рахунків у банках, оскільки перерахування здійснено згідно з платіжним дорученням №1 від 04.07.2019 з рахунку позивача у АТ «Південний», тобто банку, який отримав постанову відповідача про накладення арешту на рахунки позивача, однак не прийняв її, в той час як інші банки арешт на рахунки позивача наклали. Це узгоджується також з тією обставиною, що зарахування грошових коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 відбулось о 19 год. 13 хв.

При цьому платіжне доручення №1 від 04.07.2019 не містить часу його прийняття АТ «Південний», тому не підтверджує ту обставину, що перерахування грошових коштів ОСОБА_1 відбулось незалежно від відкриття виконавчих проваджень відповідачем.

Посилання позивача на те, що обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору, відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження», є фактичне виконання судового рішення та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень є необґрунтованими, оскільки виходячи із вищенаведених положень чинного законодавства, стягнення з боржника виконавчого збору в постанові про відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних причин.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, у задоволенні яких необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя А.В. Руденко