Справа № 264/3854/19
Суддя: Іванченко А. М.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/3854/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2019 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А.М., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Маріуполі адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Сартанської селищної ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати противоправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Сартанської селищної ради №13 від 24.05.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП. В обґрунтування позову зазначено, що його не було повідомлено про складання протоколу та подальшого розгляду справи. Вказав, що відповідач позбавив його права та можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме порушено право на захист. Додатково зазначив, що будь-яких доказів того, що розміщена інформація на фасаді будівлі за адресою: м.Маріуполь, пр. Миру, 123, крамниця «Корона» впливала на формування архітектурно-художнього образу міста, в протоколі не зазначено та до протоколу не додано.

Позивач та його представник, який діє на підставі ордеру, адвокат Лисов В.Л. у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву з проханням про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що підтримують позовні вимоги та просять їх задовольнити.

Представник відповідача Богадиця А.А. надала суду заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності, заперечуючи проти скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, з підстав, викладених у письмовому відзиві, відповідно до якого зазначила, що постанова є законною. Звернула увагу суду на те, що секретарем Адміністративної комісії виконавчого комітету Сартанської селищної ради за адресою місця фактичного мешкання ФОП ОСОБА_1 було направлено простого листа з проханням з`явитись на засідання комісії, але останній не з`явився з невідомих причин та постанова від 24.05.2019 року №13 була направлена позивачу поштою. Додатково зазначила, що ОСОБА_1 було повідомлено також по телефону.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є лише одним із можливих видів доказів наряду зокрема і з протоколом про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що 04.04.2019 року Інспекцією міської ради з благоустрою м.Маріуполя було складено протокол №001060 відносно ФОП ОСОБА_1 про те, що при обстеженні території по АДРЕСА_1 було виявлено елементи зовнішнього художнього оформлення на фасаді приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », без затверджених паспортів, що є порушенням п.14-1.20 Розділ 14-1 Правил благоустрою території міста Маріуполя, затверджених рішенням Маріупольської міської ради №6/8-616 від 21.06.2011 зі змінами та доповненнями, внесеними рішенням міської ради від 20.09.2011, №6/11-962 від 16.04.2013, №6/27-3040 від 23.12.2016, №7/14-1099, ст.152 КУпАП. Від підпису у протоколі ОСОБА_1 відмовився та від отримання копії протоколу відмовився.

Також, судом встановлено, що постановою Адміністративної комісії Виконавчого комітету Сартанської ради №13 від 24.05.2019 року ФОП ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП, оскільки 04.04.2019 року виявлено самовільне розміщення елементів зовнішнього художнього оформлення без затвердженого паспорту, що є порушенням п.14-1.20 Розділ 14-1 Правил благоустрою території міста Маріуполя, затверджених рішенням Маріупольської міської ради №6/8-616 від 21.06.2011 зі змінами та доповненнями, внесеними рішенням міської ради від 20.09.2011, №6/11-962 від 16.04.2013, №6/27-3040 від 23.12.2016, №7/14-1099, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн. Також у постанові зазначено, грошовий штраф повинен бути внесений на рахунок у 15 денний термін з дня вручення постанови, а своєчасно несплачений штраф буде примусово стягнутий у подвійному розмірі та становитиме 3400,00 грн. порядку встановленому ст.308 КУпАП.

Стаття 152 КУпАП передбачає відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

При цьому, відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначені у Законі України «Про благоустрій населених пунктів».

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані: 1) утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію; 2) дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; 3) не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів; 4) відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів; 5) допускати на об`єкти благоустрою, що перебувають у їх власності або користуванні, аварійно-рятувальні та інші служби для здійснення заходів щодо запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно з ч.1 ст.34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Враховуючи зміст ч.4 ст.179 Господарського кодексу України, суд вважає, що під поняттям «Типові правила» слід розуміти правила, затверджені Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від їх змісту, але мають право конкретизувати їх положення.

Так, наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.11.2017 року №310 були затверджені Типові правила благоустрою території населеного пункту. При цьому, зі змісту вказаних правил вбачається, що вони не містять норм щодо вимог до розміщення зовнішньої реклами та елементів зовнішнього художнього оформлення.

В той же час, Правила благоустрою території міста Маріуполя, які затверджені рішенням Маріупольської міської ради №6/8-616 від 21.06.2011 зі змінами та доповненнями, внесеними рішенням міської ради від 20.09.2011 №6/11-962, від 16.04.2013 №6/27-3040, від 23.12.2016 №7/14-1099 містять розділ 14-1 «Вимоги до розміщення зовнішньої реклами та елементів зовнішнього художнього оформлення», а підпункт 14-1.20 цього розділу передбачає, що елементи зовнішнього художнього оформлення, встановлені без затверджених паспортів, вважаються розміщеними самовільно.

Таким чином, суд робить висновок, що вимога про паспорт на елемент зовнішнього художнього оформлення, яка передбачена Правилами благоустрою території міста Маріуполя, затверджених рішенням Маріупольської міської ради №6/8-616 від 21.06.2011 р. не відповідає вимогам Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.11.2017 року №310.

Стаття 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до абз.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», документ дозвільного характеру це дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Згідно з пункту 14-1.19 розділу 14-1 «Вимоги до розміщення зовнішньої реклами та елементів зовнішнього художнього оформлення» Правил благоустрою території міста Маріуполя, якщо розміщення елементів зовнішнього художнього оформлення не передбачено проектною документацією будівлі (споруди), погодженою та затвердженою у встановленому порядку, то її розміщення здійснюється на підставі паспорта, оформленого в порядку, визначеному Положенням про порядок розміщення зовнішньої реклами та елементів зовнішнього художнього оформлення на територіях м.Маріуполя, а згідно з пп.14-1.20 цього Розділу, елементи зовнішнього художнього оформлення, встановлені без затверджених паспортів, вважаються розміщеними самовільно.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є фізичної особою - підприємцем, тобто суб`єктом господарювання. На фасаді приміщення магазина « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де Позивач здійснює свою підприємницьку діяльність, була розміщена інформація. ФОП ОСОБА_1 ніяких документів з приводу розміщення вказаної вивіски не оформлював. Внаслідок чого, на нього було складено протокол за порушення пп.14-1.20 Розділу 14-1 Правил благоустрою території міста Маріуполя та ст.152 КУпАП, а в подальшому притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Отже, суд робить висновок, що за своїм змістом, паспорт на елемент зовнішнього художнього оформлення, передбачений Правилами благоустрою території міста Маріуполя є документом без оформлення якого забороняється розміщувати елементів зовнішнього художнього оформлення на фасаді будівлі (споруди), а самовільне розміщення таких елементів зовнішнього художнього оформлення вважається порушенням Правил благоустрою території міста Маріуполя, внаслідок чого особа притягають до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що паспорт на елемент зовнішнього художнього оформлення, передбачений Правилами благоустрою території міста Маріуполя є документом дозвільного характеру, оскільки за його відсутності, особі заборонено вчиняти певні дії - розміщувати вивіску на фасаді будівлі, так як вона може бути притягнута до юридичної відповідальності.

В той же час, ч.3 ст.34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачає, що Правила благоустрою території населеного пункту не можуть передбачати обов`язок фізичних і юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Крім того, відповідно до пункту 14-1.11 розділу 14-1 «Вимоги до розміщення зовнішньої реклами та елементів зовнішнього художнього оформлення» Правил благоустрою, до елементів зовнішнього художнього оформлення належать вивіски, таблички, штендери, покажчики та інші елементи дизайну міського середовища, які впливають на формування архітектурно-художнього образу міста.

Будь - яких доказів того, що розміщена інформація на фасаді приміщення за адресою в м.Маріуполі по пр. Миру, 123, впливала на формування архітектурно-художнього образу міста, суду не надано.

Відповідно до ст.7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Згідно зі ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, оскільки Закон України «Про благоустрій населених пунктів» та наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.11.2017 року №310 має вищу юридичну силу у порівнянні з Правилами благоустрою території міста Маріуполя, та їх положення не передбачають обов`язку громадян оформлювати паспорта на елементи зовнішнього художнього оформлення, то суд робить висновок, що в діях ФОП ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, а тому його позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає необхідним зауважити про наступне.

Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ст. 152 КУпАП розглянуто, відповідно до ст. 218 КУпАП України, адміністративною комісією виконавчого комітету Сартанської селищної ради 24.05.2019 року та ФОП ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 1700,00 грн.

Адміністративна комісія виконкому є колегіальним органом, рішення (постанова) по справі приймається більшістю голосів членів комісії.

Відповідно до Положення про адміністративну комісію, підставою для розгляду Адміністративною комісією справи є протокол про адміністративне правопорушення, складений у встановленому порядку уповноваженою на те посадовою особою, іншими особами відповідно до Кодексу.

Справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа може розглядатися лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення особи про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На засіданні адміністративної комісії позивач присутній не був у зв`язку з тим що повістка йому вручена не була, тому про день та час розгляду справи він не був повідомлений належним чином.

Постанову якою його було визнано винним він отримав лише 06.06.2019 року про що свідчить відстеження через сайт Укрпошти у відповідності до штрих-коду відправленого листа.

Стаття 268 КУпАП встановлює, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідач в свою чергу, при винесенні постанови №13 та накладенні штрафу, не впевнився в тому, що особа була належним чином повідомлена про дату час та місце розгляду адмінматеріалів у відношенні нього, позбавив його права надати пояснення, не врахував пом`якшуючі обставини, відсутність притягнення особи до адміністративної відповідальності, відсутність судимостей, його матеріальний стан, сумлінне каяття чи навпаки невинуватість та відсутність факту вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_1 був позбавлений своїх законних прав на захист, надання пояснень, права користування правовою допомогою та не повідомлений про дату час і місце розгляду у відношенні нього адміністративних матеріалів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає, що адміністративна комісія виконавчого комітету Сартанської селищної ради під час розгляду справи про притягнення ФОП ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності порушила вимоги ст.ст. 245, 268, 283 КУпАП, а саме: відповідач при винесенні даної постанови не впевнився в тому, що дана особа була належним чином повідомлена, що, в свою чергу, позбавило права надати пояснення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 72, 73, 77, 90, 242 - 246, 250, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Сартанської селищної ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №13 від 24.05.2019 року винесену адміністративною комісією виконавчого комітету Сартанської селищної ради про накладення на ФОП ОСОБА_1 до адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 1700,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Цей строк може бути поновлений у разі його пропуску з поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. М. Іванченко