Справа № 440/2450/19
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

09 серпня 2019 року м. ПолтаваСправа №440/2450/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лубенського відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №11 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Лубенського відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №11 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, у якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення від 14.06.19 №263/03.14-9 про відмову у перерахунку пенсії згідно частини третьої статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Рішення Конституційного Суду України від 25.04.19 №1-рп(ІІ)2019;

зобов`язати відповідача здійснити з 25.04.19 перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 державну пенсію по інвалідності, обчислену з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Рішення Конституційного Суду України від 25.04.19 №1-рп(ІІ)2019.

Позовні вимоги обґрунтував посиланням на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до постраждалих першої категорії та визнаний особою з інвалідністю другої групи, захворювання пов`язане з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому отримує пенсію по інвалідності, призначену у відповідності до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". На переконання позивача, він з 25 квітня 2019 року має право на призначення пенсії у розмірі, визначеному частиною третьою статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (у редакції Закону України від 3.10.17 №2148-VIII та Рішення Конституційного Суду України від 25.04.19 №1-рп(ІІ)2019). Однак, пенсійний орган відмовив йому у призначенні пенсії у відповідному розмірі.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 34-35/. Зазначив, що пенсійним органом не приймалось рішення про відмову у перерахунку пенсії позивача, а на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.19 №543 перерахунок пенсії ОСОБА_1 проведено з 1 липня 2019 року.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.07.19 відкрито провадження у цій справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників. Цією ухвалою до участі у справі в якості другого відповідача залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

А відповідно до частини другої цієї статті, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (І категорія), що підтверджено копією посвідчення серії НОМЕР_1 /а.с. 5/.

Довідкою військової частини НОМЕР_2 м. Лубни Полтавської області від 1.12.92 вих.№184, копію якої залучено до матеріалів справи, підтверджено, що позивач у період з 4.05.86 по 2.09.86 у складі в/ч 16965 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС як військовозобов`язаний /а.с. 16/.

Залученою до матеріалів справи копією довідки до акта огляду МСЕК від 13.10.14 №206954 підтверджено, що позивачу з 24.09.14 встановлено другу групу інвалідності з огляду на захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС /а.с. 14/.

5.06.19 позивач звернувся до Лубенського ОУПФ із заявою про проведення перерахунку пенсії з 25.04.19 на підставі частини третьої статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Рішення Конституційного Суду України від 25.04.19 №1-рп(ІІ)2019, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати /а.с. 12/.

Лубенський відділ з питань призначення та перерахунків пенсій №11 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області листом від 14.06.19 вих.№263/03.14-9 повідомив позивача про те, що оскільки Рішення Конституційного Суду України від 25.04.19 №1-рп(ІІ)2019 не містить положень щодо порядку його виконання, заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії буде розглянуто після надходження відповіді з Мінсоцполітики на звернення Пенсійного фонду України від 6.05.19 /а.с. 11/.

Вважаючи таку відповідь рішенням суб`єкта владних повноважень про відмову у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина перша статті 46 Конституції України проголошує, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, умови соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України від 28.02.91 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі - Закон №796-ХІІ).

Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру /частина перша статті 1 Закону №796-ХІІ/.

Статтею 9 Закону №796-ХІІ визначено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Відповідно до статті 10 Закону №796-ХІІ учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

За змістом примітки до цієї норми, тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Згідно з частиною першою статті 49 Закону №796-ХІІ пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною першою статті 54 Закону №796-ХІІ визначено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

Разом з цим, статтею 59 Закону №796-ХІІ урегульовано порядок призначення пенсій військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

11.10.17 набув чинності Закон України від 3.10.17 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", яким частину третю статті 59 Закону №796-ХІІ з 1.10.17 викладено у новій редакції, згідно з якою особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.17 №851 внесено зміни до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.11 №1210 (надалі - Порядок №1210), згідно з якими згаданий Порядок доповнено пунктом 9-1, відповідно до якого за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.04.19 №1-р(II)/2019 словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону №796-XII, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.19 №543 абзац перший пункту 9-1 Порядку №1210 викладено в такій редакції: "За бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою:".

ОЦІНКА СУДОМ ОБСТАВИН СПРАВИ

Суд зазначає, що лист Лубенського відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №11 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.06.19 вих.№263/03.14-9 не є рішенням суб`єкта владних повноважень (нормативно-правовим актом чи індивідуальним актом).

Цим листом позивача лише повідомлено про те, що його заяву про перерахунок пенсії буде розглянуто після надходження відповіді Мінсоцполітики на звернення Пенсійного фонду України від 6.05.19.

Докази ухвалення відповідачами рішення про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутні.

Разом з цим, суд враховує, що пенсійним органом проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі частини третьої статті 59 Закону №796-ХІІ (у редакції Закону України від 3.10.17 №2148-VIII та Рішення Конституційного Суду України від 25.04.19 №1-рп(ІІ)2019) та пункту 9-1 Порядку №1210 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.19 №543 з 1 липня 2019 року, тобто, з дати набрання чинності цією постановою.

Однак, позивач у заяві від 5.06.19 та у позові наполягав на проведенні перерахунку його пенсії з 25 квітня 2019 року.

Оцінюючи правомірність вимог позивача, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 45 названого Закону, перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

За змістом абзацу п`ятого пункту 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.05 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7.07.14 №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.05 за №1566/11846, днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Суд враховує, що заяву про перерахунок пенсії позивачем подано безпосередньо до Лубенського ОУПФ 5.06.19 /а.с. 12/.

Подана ОСОБА_1 заява за формою відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема, додатку 3 до згаданого Порядку.

Пенсійним органом рішення про перерахунок пенсії чи про відмову у її перерахунку у строк, визначений частиною п`ятою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", не прийнято.

Посилання відповідача у листі від 14.06.19 вих.№263/03.14-9 на необхідність отримання роз`яснень Мінсоцполітики суд визнає неприйнятними, оскільки чинним законодавством не передбачено можливості зупинення чи відкладення пенсійним органом розгляду заяви про перерахунок пенсії.

Натомість, закон зобов`язує територіальний орган Пенсійного фонду України прийняти рішення про перерахунок пенсії чи про відмову у її перерахунку упродовж десяти днів з дня отримання заяви про такий перерахунок.

Посилання відповідача на відсутність у Рішенні Конституційного Суду України від 25.04.19 №1-рп(ІІ)2019 положень щодо порядку його виконання є безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У пункті 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.19 №1-р(II)/2019 визначено, що словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону №796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, з 25.04.19 норма частини третьої статті 59 Закону №796-XII має застосовуватись у такій редакції: "Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.".

У цій редакції відповідна норма поширюється на позивача, що відповідач не заперечує.

Доводи пенсійного органу про необхідність внесення змін до пункту 9-1 Постанови №1210, як передумови для набуття права позивачем на перерахунок розміру пенсії, суд визнає необґрунтованими, оскільки цей підзаконний нормативно-правовий акт прийнятий з метою практичної реалізації норми закону, а саме - частини третьої статті 59 Закону №796-XII у редакції Закону України від 3.10.17 №2148-VIII. Як наслідок, після визнання відповідної норми закону неконституційною, підстави для застосування такого підзаконного нормативно-правового акта у редакції, що містить словосполучення "дійсної строкової" - відсутні, адже він не відповідає акту, що має вищу юридичну силу та рішенню Конституційного Суду України.

До того ж, суд зазначає, що визнання неконституційним положення частини третьої статті 59 Закону №796-XII в частині словосполучення "дійсної строкової" не призвело до зміни формули, передбаченої пунктом 9-1 Порядку №1210, за якою проводиться обчислення пенсії.

У свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.19 №543 положення абзацу першого пункту 9-1 Порядку №1210 лише приведено у відповідність з приписами частини третьої статті 59 Закону №796-XII (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 25.04.19 №1-р(II)/2019), а зміни формули, за якою розраховується пенсія, не відбулось.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на перерахунок розміру пенсії по інвалідності на підставі частини третьої статті 59 Закону №796-XII (у редакції Закону України від 3.10.17 №2148-VIII та Рішення Конституційного Суду України від 25.04.19 №1-рп(ІІ)2019), виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом станом на 1 січня відповідного року, з 1 червня 2019 року, оскільки заяву про проведення такого перерахунку позивачем подано 5 червня 2019 року.

А оскільки на момент розгляду справи по суті відповідач провів перерахунок пенсії позивача з 1 липня 2019 року, суд, керуючись приписами частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою належного та ефективного захисту прав позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, визнавши протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не прийняття рішення про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 1 червня 2019 року, зобов`язавши відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за червень 2019 року, на підставі частини третьої статті 59 Закону №796-XII, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2019 року, та провести відповідні виплати з урахуванням фактично сплаченої позивачу за червень 2019 року пенсії.

У задоволенні позову в частині визнання протиправним рішення про відмову у перерахунку пенсії належить відмовити, оскільки відповідачами такі рішення не приймались.

Так само, суд відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині зобов`язання пенсійного органу провести перерахунок пенсії з 25 квітня 2019 року, оскільки заяву про здійснення такого перерахунку позивачем продано 5 червня 2019 року, що в силу наведених вище вимог статей 44, 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" надає йому право на перерахунок пенсії з 1 червня 2019 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.18 №628 "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України" визначено реорганізувати Лубенське ОУПФ шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Наказом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 31.05.19 №324 визначено, що Головне управління після завершення процедури реорганізації шляхом приєднання територіальних органів Пенсійного фонду України є правонаступником Лубенського ОУПФ.

Таким чином, належним відповідачем у справі є саме Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про що представник відповідача зазначила у листі від 23.07.19 вих.№689/08.5-20 /а.с. 25/.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду справи по суті фактичні обставини та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 частково.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, а рішення суду стосується перерахунку пенсії позивача за один місяць, то його належить допустити до негайного виконання повністю.

Подібний висновок щодо застосування наведеної норми процесуального закону викладений у рішенні Верховного Суду від 3.05.18 у справі №805/402/18-а.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, першої категорії.

Відповідачі доказів понесення судових витрат до суду не надали.

Таким чином, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 262, 263, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лубенського відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №11 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не прийняття рішення про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 1 червня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за червень 2019 року, на підставі частини третьої статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2019 року, та провести відповідні виплати з урахуванням фактично сплаченої позивачу за червень 2019 року пенсії.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Кукоба