Справа № 540/1148/19
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1148/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Собчук Є.В.,

за участю:

представника відповідача - Гаргауна Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерне товариство "Дім марочних коньяків "Таврія" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Приватне акціонерне товариство "Дім марочних коньяків "Таврія" (далі - позивач) звернулось з позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправним нарахування 09.04.2019 р. пені в розмірі 193006,85 грн. за період з 30.12.2018 р. по 09.04.2019 р. та зобов`язати відповідача скасувати нарахування вказаної пені шляхом внесення відповідних змін до інтегрованої картки платника податку на додану вартість.

Свої вимоги мотивує тим, що 20.09.2018 р. позивачем на адресу Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС надіслано звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2018 року. У квітні 2019 року підприємство самостійно виявило помилку у податковій декларації, у зв`язку з чим 08.04.2019 р. сплатило 3875000 грн. недоплати з податку на додану вартість за серпень 2018 року, 116250 грн. штрафу у розмірі 3 % від суми недоплати з податку на додану вартість за серпень 2018 року та 227022 грн. пені за порушення строку сплати податкового зобов`язання, а 09.04.2019 р. на адресу відповідача надіслано уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2018 року. Вважає нарахування контролюючим органом пені за порушення строку сплати податкового зобов`язання за період з 30.12.2018 р. по 09.04.2019 р. в розмірі 193006,82 грн. безпідставним, оскільки п.50.1 ст.50 ПК України граничним строком сплати податкового зобов`язання, визначеного платником податків внаслідок самостійного виявлення помилок у раніше поданій ним податковій декларації, визначено переддень подання уточнюючого розрахунку. Так як податкове зобов`язання сплачено за день до подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації, то позивачем не порушено граничний строк сплати такого зобов`язання.

Ухвалою від 10.06.2019 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений суддею строк позивача усунув недоліки позовної заяви і ухвалою від 26.06.2019 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, призначено судове засідання на 19.07.2019 р. о 09:00 год.

Ухвалою від 19.07.2019 р. за клопотанням представника відповідача відкладено розгляд справи на 07.08.2019 р. о 11:00 год.

23.07.2019 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує на те, що оскільки зміни до податкової декларації внесено позивачем після сплину 90 календарних днів, наступних за настанням граничного строку сплати грошового зобов`язання за звітний період, за який виявлена помилка, то пеня нарахована відповідно до пп.123.1.3 п.123.1 ст.123 ПК України.

06.08.2019 р. від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20.09.2018 р. ПрАТ "Дім марочних коньяків "Таврія" подано до Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2018 року.

Відповідно до платіжних доручень від 08.04.2019 р. №№ , , позивачем сплачено: 3 % штрафних санкцій по податку на додану вартість по уточнюючому розрахунку за серпень 2018 року в сумі 116250 грн., пеню по ПДВ по уточнюючому розрахунку за серпень 2018 року в розмірі 227022 грн., ПДВ за серпень 2018 року в сумі 3875000 грн.

09.04.2019 р. ПрАТ "Дім марочних коньяків "Таврія" подано до Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за серпень 2018 року.

09.04.2019 р. відповідачем підприємству нараховано пеню в розмірі 193006,85 грн. за порушення строку сплати податкового зобов`язання за період з 30.12.2018 р. до 09.04.2019 р.

Не погоджуючись з таким нарахуванням, 26.04.2019 р. позивач звернувся до Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС з листом, відповідно до якого зазначив, що граничний строк сплати податкового зобов`язання не порушено, а тому просить вважати 227022 грн., сплачені 08.04.2019 р. в якості пені, сплаченими помилково та скасувати нарахування пені.

Листом від 08.05.2019 р. № 23189/10/28-10-49-09 відповідач повідомив, що нарахування та сплата пені, яка виникла у зв`язку із самостійно виявленою помилкою у раніше поданій декларації з податку на додану вартість та наданням уточнюючого розрахунку, є правомірним.

Позивач, вважаючи нарахування пені у розмірі 193006,85 грн. протиправним, звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Положеннями п.36.1 ст.36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п.50.1 ст.50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Підпунктом "а" абз.3 п.50.1 ст.50 ПК України передбачено, що платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті, зокрема, надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним.

Згідно ст.203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п.57.1 ст.57 ПК України).

Пунктом 31.1 статті 31 ПК України передбачено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Таким чином, оскільки останнім днем для подачі декларації з податку на додану вартість за серпень 2018 року є 20.09.2018 р., то граничний строк сплати сум податку на додану вартість - 30.09.2018 р.

Згідно пп.14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Відповідно до пп.129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань (пп.129.3.1 п.129.3 ст.129 ПК України).

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, починаючи з 91 календарного дня (з 271 календарного дня у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (абз.2 п.129.4 ПК України).

Судом встановлено, а позивачем не заперечується, що ПрАТ "Дім марочних коньяків "Таврія" 09.04.2019 р., у зв`язку з самостійним виявленням помилки, було подано до органу доходів і зборів уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2018 року. Тобто, зміни до податкової звітності внесено платником податків після сплину 90 календарних днів, наступних за настанням граничного строку сплати грошового зобов`язання за звітний період, за який виявлена помилка.

Як вбачається з інтегрованої картки ПрАТ "Дім марочних коньяків "Таврія" з податку на додану вартість контролюючим органом нараховано пеню за період з 30.12.2018 р. по 09.04.2019 р., тобто з 91 календарного дня від граничного строку сплати податкового зобов`язання (30.09.2018 р.) по день зарахування коштів.

Таким чином, оскільки уточнюючий розрахунок з податку на додану вартість подано позивачем до контролюючого органу після сплину 90-денного терміну, то нарахування пені є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам податкового законодавства.

Доводи позивача про те, що ним за день до подачі уточнюючого розрахунку було сплачено пеню, внаслідок чого у відповідача не було підстав для її нарахування, суд вважає безпідставними, так як пп.129.3.1 п.129.3 ст.129 ПК України закінчення нарахування пені пов`язує з днем зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування, сплачених в рахунок грошових зобов`язань, визначених в уточнюючому розрахунку. Грошові кошти у сумі 3875000 грн., які задекларовані позивачем в уточнюючому розрахунку до податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2018 року, який було подано до органу доходів і зборів 09.04.2019 р., зараховані на рахунок 09.04.2019 р., а тому саме 09.04.2019 р. є останнім днем нарахування пені.

Окремо суд зауважує, що відповідно до форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. № 21 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.04.2018 р. за № 451/31903, в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок не передбачено графу для самостійного нарахування суми пені у разі заниження податкового зобов`язання.

Посилання позивача на правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду від 08.05.2018 р. у справі № 822/2821/17, від 19.06.2018 р. у справі № 820/3878/17, від 12.02.2019 р. у справі № 820/6468/17 є безпідставними, оскільки ними врегульовано інші, ніж у цій справі, правовідносини. Зокрема, викладені у вищевказаних справах висновки стосуються нарахування пені за весь період заниження податкового зобов`язання, яке визначене контролюючим органом шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення, в той час як у даній справі пеню нараховано за сплату платником податків грошових зобов`язань, визначених в уточнюючому розрахунку, який подано внаслідок самостійного виявлення помилки з пропуском 90-денного строку для його подання. Тобто, алгоритм нарахування пені у даній справі, відмінний від алгоритму нарахування пені у зазначених справах.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що при нарахуванні позивачу пені з податку на додану вартість за період з 30.12.2018 р. по 09.04.2019 р. в розмірі 193006,85 грн., відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Статтею 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч.1 ст.77 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та допустимими доказами довів правомірність нарахування пені з податку на додану вартість за період з 30.12.2018 р. по 09.04.2019 р. в розмірі 193006,85 грн., а тому позовні вимоги ПрАТ "Дім марочних коньяків "Таврія" задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Дім марочних коньяків "Таврія" (74905, Херсонська область, м.Нова Каховка, пр.Дніпровський, 299, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (04119, м.Київ 119, вул.Дегтярівська, 11, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 08 серпня 2019 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 111010000