Справа № 814/1281/18
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 серпня 2019 року

Київ

справа №814/1281/18

адміністративне провадження №К/9901/21850/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Гусака М.Б., Усенко Є.А.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2019 року у справі №814/1281/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Адоніс Агро Юг" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні ді ,

ВСТАНОВИВ:

02.08.2019 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі - ГУ ДФС) на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2019 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ДФС на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.12.2018.

З поданих матеріалів касаційної скарги вбачається, що ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019 у задоволенні клопотання ГУ ДФС про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено, апеляційну скаргу у цій справі залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, шляхом подання клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням інших поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження. Підставою для залишення апеляційної скарги без руху стало зокрема те, що апеляційну скаргу подано після спливу строку встановленого для її подання та наведені скаржником підстави для його поновлення визнані судом неповажними, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційним судом встановлено, що апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції від 10.12.2018 подано 30.05.2019 , тобто після спливу строку на апеляційне оскарження. При цьому, із первинною скаргою на судове рішення апелянт звернувся 02.01.2019 року. Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області повернуто особі, яка її подала, у зв`язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги - оригінал документу про сплату судового збору у розмірі 2 643 грн не надано.

У клопотанні про поновлення строку відповідачем зазначено, що неналежне фінансування перешкоджало йому вчинити певні процесуальні дії з дотриманням правил закону

Проте, апеляційний суд зазначив, що такі мотиви не доводять обставин, що об`єктивно та непереборно перешкоджали звернутись із скаргою у визначений строк.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2019 на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції 08.07.2019 ГУ ДФС подало клопотання, в якому просило поновити строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування вказаних вимог апелянт послався на те, що звернувшись із первинною апеляційною скаргою, ним дотримано строки апеляційного оскарження, однак скарга була повернута апелянту через не усунення її недоліків. Зазначені обставини свідчать про наявність можливості повторного звернення із апеляційною скаргою. Оскільки реалізація права на повторне звернення зі скаргою пов`язана із неналежним фінансуванням для забезпечення оплати судового збору, вбачаються всі підстави для поновлення строку апеляційного оскарження.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд виходив з того, що неналежне фінансування органу для здійснення оплати судового збору не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення та не свідчить про об`єктивність перешкод у вчиненні певних процесуальних дій. Строк, який сплинув після настання обставин для повторного звернення зі скаргою, є неспіврозмірним із процесуальним строком, встановленим для апеляційного оскарження судового рішення.

У касаційній скарзі відповідач зазначає, що не погоджується з такими висновками апеляційного суду, оскільки повідомлені ним причини пропуску строку апеляційного оскарження є поважними, а судом не враховано, що ГУ ДФС не мало можливості сплатити судовий збір при первинному (вчасному) зверненні з апеляційною скаргою. Проте, незважаючи на недостатність фінансування, при черговому надходженні коштів, судовий збір за подання апеляційної скарги у цій справі було сплачено, що підтверджується оригіналом платіжного доручення, що додавався до апеляційної скарги поданої 30.05.2019.

Проте, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків апеляційного суду, оскільки відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційним судом прийнято правильне рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за скаргою відповідача, оскільки відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, як склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору. Сама по собі сплата судового збору суб`єктом владних повноважень не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції за відсутності належного підтвердження вчинення таким суб`єктом дій, спрямованих на забезпечення апеляційного оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 КАС України, у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на наведене та виходячи з того, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення та доводи наведені у касаційній скарзі не спростовують наведеного, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 133, 169, 295, 299, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Миколаївській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2019 року у справі №814/1281/18.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

М.Б. Гусак

Є.А. Усенко ,

Судді Верховного Суду