Справа № 640/4916/19
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4916/19 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Федорчук А.Б. Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Євроінвест" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Євроінвест" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 28 лютого 2019 року №;

- стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Євроінвест" () судовий збір в розмірі 8562,91 грн. шляхом безспірного списання із рахунка суб`єкта владних повноважень - відповідача;

- стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Євроінвест" () витрати на проведення економічного дослідження в розмірі 22 000,00 грн. шляхом безспірного списання із рахунка суб`єкта владних повноважень - відповідача.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 28 лютого 2019 року №; стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Євроінвест" понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 8 532,91 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, У період з 31 жовтня 2018 року по 20 листопада 2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві на підставі направлень від 31 жовтня 2018 року №3070/26-15-14-06-02, №2228/26-15-42-08, від 02 листопада 2018 року №3122/26-15-14-09, від 05 листопада 2018 року №2700/26-15-14-06-04, відповідно до статей 20, 77, 82 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних перевірок суб`єктів господарювання за 2018 рік, на підставі наказу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 19 жовтня 2018 року №15740, проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Євроінвест" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 жовтня 2017 року, валютного законодавства за період з 01 січня 2015року по 31 грудня 2017 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2017 року, за результатами якої складено відповідний акт перевірки від 27 листопада 2018 року №1394/26-15-14-06-02/33547481.

Перевіркою встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Євроінвест":

- пункту 44.1, пункту 44.6 статті 44, підпункту 141.6.1 пункту 141.6 статті 141, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 2 733 503,00 грн., в т.ч. за 2016 рік - на суму 455 089,00 грн., за 2017 рік на загальну суму 2 278 414,00 грн.;

- рядка 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року №4 та підпункту "б" пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України щодо подання податкових розрахунків за формою №1-ДФ з недостовірними даними за 2 квартал 2017 року, а саме - не відображено нарахований та виплачений дохід за ознакою 157 фізичній особі-підприємцю.

Вказані висновки податкового органу ґрунтуються на тому, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Євроінвест" за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року неправомірно віднесено до складу собівартості реалізованих інвестицій дооцінку на загальну суму 2 528 270,00 грн., в т.ч. за 2016 рік на суму 2 528 270,00 грн., без відображення дооцінки фінансових інвестицій Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Іноваційна Фінансова Компанія" () у складі доходів та у фінансовій звітності, а саме: станом на 01 січня 2015 року частка Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Євроінвест" в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Іноваційна Фінансова Компанія" становила 65,69 % (фактично внесених коштів згідно картки рахунку 141 - 11 655 000,00 грн), а сума проведеної дооцінки до 01 січня 2015 року - 18 017 934,00 грн.

14 січня 2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Євроінвест" реалізовано частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Іноваційна Фінансова Компанія" в розмірі 9,8% за 1 890 000,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тілсун" () до складу витрат (рахунок 971) віднесено 4 418 270,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Євроінвест" листом від 19 листопада 2018 року вих. №19/11/1 надано пояснення, що згідно бухгалтерської довідки щодо переоцінки частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Іноваційна Фінансова Компанія" загальний прибуток склав 22 318 646,42 грн., в результаті чого збільшено облікову вартість частки Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Іноваційна Фінансова Компанія" на 14 661 119,00 грн. з 31 грудня 2014 року, проте дана операція не була відображена в фінансовій звітності позивача за 2014 рік, І квартал 2015 року, ІІ квартал 2015 року, ІІІ квартали 2015 року, що підтверджено фінансовими звітами суб`єкта малого підприємництва від 03 березня 2015 року №, від 23 квітня 2015року №, від 10 липня 2015 року №, від 20 жовтня 2015 року №.

На підставі вказаних висновків акта перевірки податковим органом прийнято 19 грудня 2018 року податкове повідомлення-рішення №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Євроінвест" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 3 416 879,00 грн., в т.ч. за основним платежем у розмірі 2 733 503,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 683 376,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження Державна фіскальна служба України рішенням про результати розгляду скарги від 25 лютого 2019 року №9011/6/99-99-11-04-01-25 скасувала податкове повідомлення-рішення від 19 грудня 2018 року № в частині висновку перевірки про заниження інших доходів ПВІФ "Дніпро" НВЗТ у загальній сумі 12 657 859 грн. за 2017 рік, і у відповідній частині штрафні санкцій, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення - залишила без змін.

В подальшому, 28 лютого 2019 року Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві на підставі акта перевірки від 27 листопада 2018 року №1394/26-15-14-06-02/33547481 та рішення Державної фіскальної служби України від 25 лютого 2019 року №9011/6/99-99-11-04-01-25 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 568 861,00 грн., в т.ч. за основним платежем 455 089,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 113 772,00 грн.

Незгода позивача із вказаним податковим повідомленням-рішенням зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом

Суд першої інстанції зазначив, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення не виконав.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, аргументуючи свою позицію наступним.

Частиною 2 статті 121 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року №996-ХІV, із змінами та доповненнями, визначено, що публічні акціонерні товариства, банки, страховики, а також підприємства, які провадять господарську діяльність за видами, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, складають фінансову звітність та консолідовану фінансову звітність за міжнародними стандартами.

Відповідно до Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2000 року №419, із змінами та доповненнями, фінансова звітність та консолідована фінансова звітність складаються за міжнародними стандартами фінансової звітності зокрема за видом з діяльності з управління активами (група 64.3 КВЕД ДК 009:2010) - починаючи з 1 січня 2015 року.

Згідно з пунктом 3 спільного листа Національного банку України від 07 грудня 2011 року № 12-208/1757-14830, Міністерства фінансів України від 07 грудня 2011 року № 31-08410-06-5/30523 та Державної служби статистики України від 07 грудня 2011 року № 04/4-07/702 особливості складання фінансової звітності та консолідованої фінансової звітності за МСФЗ у перші звітні періоди визначає МСФЗ 1 "Перше застосування Міжнародних стандартів фінансової звітності" (далі - МСФЗ 1). В пункті 4 Листа зазначено, що МСФЗ 1 застосовують всі підприємства, які вперше складають фінансову звітність та консолідовану фінансову звітність за МСФЗ.

Так, у 2015 році, відповідно до діючого законодавства, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Євроінвест" перейшло на складання фінансової звітності у відповідності до МСФЗ.

Відповідно до параграфа 6 МСФЗ 1 суб`єкт господарювання має скласти та подати звіт про фінансовий стан за МСФЗ на початок періоду на дату переходу на МСФЗ. Це відправна точка для підготовки фінансової звітності у відповідності до МСФЗ. Згідно параграфів 7 та 8 МСФЗ 1, суб`єкт господарювання має використовувати такі самі облікові політики для підготовки звіту про фінансовий стан за МСФЗ на початок періоду та щодо усіх періодів, відображених у його першій фінансовій звітності за МСФЗ. Суб`єкт господарювання не повинен застосовувати різні версії МСФЗ, які були чинними в попередніх періодах. Суб`єкт господарювання може застосовувати новий МСФЗ, який поки що не є обов`язковим, якщо дозволяється дострокове застосування.

При цьому, у 8 параграфі МСФЗ 1 наводиться приклад, як складається фінансова звітність при переході на МСФЗ, і який засвідчує, що якщо перший період, щодо якого суб`єкт господарювання складає фінансову звітність за МСФЗ, закінчується 31 грудня 2015 року, і вирішує показувати порівняльну інформацію за 1 рік, то датою переходу на МСФЗ є початок робочого дня (роботи) 1 січня 2014 року (або, що теж саме, кінець робочого дня (закінчення роботи) 31 грудня 2013 року).

Згідно параграфу 11 МСФЗ 1, облікові політики, що їх суб`єкт господарювання використовує у своєму звіті про фінансовий стан за МСФЗ на початок періоду, можуть відрізнятися від тих політик, які він використовував на цю саму дату, застосовуючи попередні загальноприйняті принципи бухгалтерського обліку (далі- ЗПБО). Як наслідок, коригування виникають унаслідок подій та операцій, що відбувались до дати переходу на МСФЗ. Отже, суб`єкт господарювання визнає ці коригування безпосередньо в нерозподіленому прибутку (або, якщо доречно, в іншій категорії власного капіталу) на дату переходу на МСФЗ. МСФЗ 9 "Фінансові інструменти" є МСФЗ, який замінює собою МСБО 39 "Фінансові інструменти: визнання та оцінка".

У підпункті 4.1.5 та 4,1.6 параграфу 4 МСФЗ 9 визначено, що незважаючи на параграфи 4.1.1 - 4.1.4, суб`єкт господарювання може при первісному визнанні нескасовано призначити фінансовий актив як такий, що оцінюється за справедливою вартістю з відображенням результату переоцінки у прибутку або збитку, якщо таке призначення усуває або значно зменшує невідповідність оцінки чи визнання (яку Інколи називають "неузгодженістю обліку"), що інакше виникне внаслідок оцінювання активів або зобов`язань чи визнання прибутків або збитків за ними на різних підставах. МСФЗ 7 "Фінансові інструменти: розкриття інформації" вимагає від суб`єкта господарювання розкривати інформацію про фінансові активи, які він призначив як такі, що оцінюються за справедливою вартістю з відображенням результату переоцінки у прибутку або збитку.

Як вбачається з фінансової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Євроінвест" за 2015 рік, яка оприлюднена на сайті kuaeuroinvest.com.ua, МСФЗ 9 застосовується Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Євроінвест" раніше дати набуття чинності (пункт 3.2.1 приміток до річної фінансової звітності).

В інших розділах приміток до фінансової звітності є підтвердження, що корпоративні права інших юридичних осіб, які належать Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Євроінвест" і, зокрема, корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Іноваційна Фінансова Компанія" класифіковані як фінансові активи, що оцінюються за справедливою вартістю з визнання переоцінки у складі прибутку/збитку (пункт 3.3.4 (облікові політики щодо фінансових активів, що оцінюються за справедливою вартістю, з відображенням результату переоцінки у прибутку або збитку), розділ 4 9перше застосування МСФЗ), пункт 5.2 (судження щодо справедливої вартості активів), розділ 6 (розкриття інформації щодо використання справедливої вартості), пункту 7.11 (детальне розкриття інформації про фінансові активи, що оцінюються за справедливою вартістю, з відображенням результату переоцінки у прибутку або збитку).

У фінансовій звітності за 2015 рік відображено дохід від переоцінки фінансових інвестицій в корпоративні права ТОВ "Іноваційна Фінансова Компанія" як інший дохід у 2014 році у складі суми 14 869,00 тис. грн.

Колегією суддів встановлено, що дооцінка фінансових інвестицій проводилась станом на 31 грудня 2014 року, станом на 31 грудня 2015 року, в період переходу Товариства на МСФЗ.

У фінансовій звітності за 2015 рік відображено дохід від переоцінки фінансових інвестицій в корпоративні права ТОВ "ФК "Іноваційна Фінансова Компанія" як інший дохід у 2014 році.

Відповідно до вимог МСФЗ 1, МСФЗ 9, МСФЗ 7, ТОВ "Компанія з управління активами "Євроінвест" не було зобов`язано класифікувати корпоративні права ТОВ "ФК "Іноваційна Фінансова Компанія" як фінансові активи, які оцінюються за справедливою вартістю з визнанням переоцінки у іншому сукупному доході. Крім того, МСФЗ 9 не міститься норми щодо класифікації фінансових активів, як утримуванні для торгівлі. Така класифікація присутня у МСБО 39.

Отже, класифікація і подальша оцінка корпоративних прав ТОВ "ФК "Іноваційна Фінансова Компанія" як фінансових активів, що оцінюються за справедливою вартістю з визнанням переоцінки у складі прибутку/збитку, відповідає вимогам МСФЗ, які були оприлюдненні МСФЗ на дату оцінки.

Матеріали справи свідчать про те, що позивачем подано податкову декларацію з податку на прибуток ТОВ "Компанія з управління активами "Євроінвест" за 2016 рік з оподаткованим прибутком в розмірі 6 652,00 грн. При цьому, у фінансовій звітності, яка подавалась за 2015 рік і яка містила дані трансформованої звітності за порівнювальний період - 2014 рік - міститься інформація щодо дооцінки фінансових інвестицій за 2014 рік.

З наведеного слідує, що твердження податкового органу стосовно того, що ТОВ "Компанія з управління активами "Євроінвест" дооцінку частки ТОВ ФК "Іноваційна Фінансова Компанія" до 01 січня 2015 року до складу доходів не включало спростовуються як документально, так і нормативно.

Крім іншого, колегія суддів враховує висновок експертного дослідження за результатами проведення економічного дослідження від 21 грудня 2018 року №110-12/18 та висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 02 квітня 2019 року №114-04/19.

На вирішення яких, зокрема, було поставлено питання щодо підтвердження документально та нормативно висновки акта перевірки Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 27 листопада 2018 року №1394/26-15-14-06-02/33547481 щодо заниження податку на прибуток за 2016 рік на загальну суму 455 089,00 грн.

Вказаними вище висновками експертного дослідження визначено, що висновки акту перевірки щодо заниження податку на прибуток за 2016 рік на загальну суму 455 089,00 грн. документально та нормативно не підтверджуються.

Згідно з вимогами частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Закону, що і було зроблено позивачем.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлено 08.08.2019.