Справа № 520/3960/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Білова О.В.

30 липня 2019 р.Справа № 520/3960/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Рєзнікової С.С. , Калитки О. М. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

19.04.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати протиправною бездіяльність відповідача Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі Ізюмське ОПФУ в Харківській області, пенсійний орган) щодо невиплати йому нарахованої державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю за період з 01.11.2011 року по 01.01.2013 року на підставі постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 26.04.2011 року у справі № 2002/2-а-323/11 у розмірі 61.933,16 грн та зобов`язати відповідача виплатити йому означену заборгованість.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі з підстав, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Суд дійшов висновку про наявність рішення суду, яке набрало законної сили, у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих саме підстав. Також, суд дійшов висновку про наявність у спірних правовідносинах обставин, з якими КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. Суд роз`яснив позивачу види судового контролю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить скасувати означене судове рішення та прийняти нове, яким адміністративну справі направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Скаржник зазначає, що у оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції вказує, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Однак, згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Отже, захисту підлягає порушене право, і він вправі обирати на свій розсуд спосіб правового захисту.

ОСОБА_1 вказує, що Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 року у справі № 520/3960/19, яка ухвалена в результаті неправильного застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, порушено його право на ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом установлено, що постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 26.04.2011 року по справі № 2002/2-а-323/11, що набрала законної сили 27.07.2011 року, пенсійний орган зобов`язаний з 01.02.2011 року провести перерахунок його пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, виходячи із 6 мінімальних розмірів пенсій за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно із довідкою УПФУ в Барвінківському районі Харківської області від 17.12.2012 року № 4921/13/02-02 пенсійним органом проведений перерахунок пенсії та додаткової пенсії позивача за період з 01.11.2011 року по 01.01.2013 року, розмір доплати склав 61.993,16 грн.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Отже, для вирішення питання про відмову у відкритті провадження у справі суду належить встановити, що не тільки учасники справи є тими самими, але і предмет та підстави пред`явлення позову є тотожними.

Постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 26.04.2011 року по справі № 2002/2-а-323/11 задоволені вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 .

Так, судовим рішенням визнані неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 розміру призначеної державної і додаткової пенсії відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.02.2011 року.

Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області зобов`язано здійснити перерахунок державної пенсії, призначеної ОСОБА_1 відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, як інваліду третьої групи, а також здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії, призначеної ОСОБА_1 , відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.02.2011 року, та провести відповідні виплати недоплаченої суми пенсії, з урахуванням раніше здійснених виплат.

Із судового рішення вбачається, що предметом позову у справі № 2002/2-а-323/11 є протиправна відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії позивача ОСОБА_1 , зобов`язання відповідача провести необхідний перерахунок пенсії та здійснити виплату перерахованих сум. При цьому, такі перерахунок та виплати повинні бути проведені з 01.02.2011 року.

В свою чергу, предметом позову у справі, що розглядається, є протиправна, на думку позивача ОСОБА_1 , бездіяльність відповідача, що полягає у невиплаті йому суми нарахованої, на виконання судового рішення, пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю.

Похідною від цієї вимоги є вимога ОСОБА_1 про зобов`язання пенсійного органу виплатити йому суму заборгованості, що виникла за період з 01.11.2011 року по 01.01.2013 року у розмірі 61.993,16 грн.

Отже, предмети позовів у справі № 2002/2-а-323/11 та у справі, що розглядається, різні. Таким чином, у суду були відсутні підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, у зв`язку з тим, що у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного судового рішення з прийняттям нового про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення питання (п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України).

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5-10, 292, 308, 311, 313, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття. Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених Кодексом адміністративного судочинства України. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова О.М. Калитка
Постанова у повному обсязі складена і підписана 09 серпня 2019 року.