Справа № 640/18384/18
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 14 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Державної фіскальної служби України, Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування наказу, визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної фіскальної служби України, Офісу великих платників податків ДФС, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ №692 від 30 жовтня 2018 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Укрнафта», визнати протиправним та скасувати наказ №2020 від 31 жовтня 2018 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Укрнафта» ()» та визнати протиправними дії Офісу великих платників податків ДФС з проведення позапланової документальної виїзної перевірки ПАТ «Укрнафта», що проводиться згідно наказу від 31 жовтня 2018 року №2020.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 14 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України №692 від 30 жовтня 2018 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Укрнафта», визнано протиправним та скасовано наказ Офісу великих платників податків ДФС №2020 від 31 жовтня 2018 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Укрнафта» (код ЄДРПОУ 135390)», визнати протиправними дії Офісу великих платників податків ДФС щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Укрнафта», що проводиться згідно з наказом Офісу великих платників податків ДФС №2020 від 31 жовтня 2018 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Укрнафта» (код ЄДРПОУ 135390)».

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Офіс великих платників податків ДФС подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині позовних вимог до Офісу ВПП ДФС України та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що оскаржуваний наказ було видано апелянтом на підставі пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК України та згідно наказу ДФС України №692 від 30 жовтня 2018 року, ним було передбачено проведення позапланової виїзної перевірки позивача терміном 15 робочих днів з 01 листопада 2018 року та вже 01 листопада 2018 року були сформовані направлення на проведення зазначеної перевірки, які були пред`явлені позивачу і в них була наявна відмітка про отримання позивачем копії наказу №2020 від 31 жовтня 2018 року і при його видачі Офісом великих платників податків ДФС дотримано вимоги Податкового кодексу України та положення Методичних рекомендацій при призначенні даної перевірки, а з огляду на допуск посадових осіб контролюючого органу, позивач втратив своє право на оскарження наказу про проведення виїзної перевірки.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, зазначаючи, що наказ №2020 від 31 жовтня 2018 року був вручений позивачу у день початку перевірки, хоча мав бути вручений до її початку, чим порушено норми п.74.8 ст.78 ПК України, крім того, доказів наявності передбачених пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК України підстав для проведення перевірки ПАТ «Укрнафта» відповідачами надано не було, а надане ст.81 ПК України право не допустити контролюючий орган до проведення перевірки не встановлює такого обов`язку для платника податку та не може позбавляти його можливості оскаржити в судовому порядку рішення органів державної влади.

Державна фіскальна служба України відзив на апеляційну скаргу не подавала, в суді першої інстанції її позиція обґрунтовувалась тим, що наказ №692 від 30 жовтня 2018 року видано ДФС України із дотриманням вимог пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК України, у зв`язку з проведенням службового розслідування стосовно посадових осіб Офісу ВПП ДФС, які здійснювали перевірку, відповідно до наказу Офісу ВПП ДФС від 04 жовтня 2018 року №1837 «Про проведення службового розслідування», а тому зазначений наказ є правомірним, а заявлені позовні вимоги - необґрунтовані.

В силу положень п.3 ч.1 ст.311 КАС України, враховуючи що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2019 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Офіс ВПП ДФС в апеляційній скарзі просив здійснювати апеляційний розгляд за участі його представника.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Копії ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2019 року про призначення справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження отримано апелянтом 03 липня 2019 року засобами поштового зв`язку.

З дати отримання копії зазначеної ухвали та до моменту розгляду справи по суті жодних заяв про перехід розгляду справи з письмового провадження у відкрите судове засідання не подано.

Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справу було розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311 КАС України, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для здійснення розгляду справи за участі представника апелянта.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 30 жовтня 2018 року ДФС України було прийнято наказ «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Укрнафта» №692 (а.с.56), у преамбулі якого вказано, що його прийнято з метою виконання вимог пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК України, у зв`язку з проведенням службового розслідування стосовно посадових осіб Офісу ВПП, які здійснювали перевірку, відповідно до наказу Офісу ВПП від 04 жовтня 2018 року №1837 «Про проведення службового розслідування». Зазначеним наказом вирішено провести документальну позапланову перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного ті іншого законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2016 року щодо правомірності визначення податкових зобов`язань з податку на прибуток та ПДВ в частині взаємовідносин з НГВУ «Чернігівнафтогаз» ПАТ «Укрнафта», Гнідинцівський ГПЗ ПАТ «Укрнафта» по операціях з надання послуг відповідно до договорів про підготовку (переробку) нафти з конденсатом, а також податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб та земельного податку з юридичних осіб відповідно до вимог чинного законодавства, терміном 15 робочих днів з 01 листопада 2018 року. Забезпечення проведення вказаної перевірки покладено на в.о. начальника Офісу ВПП Коренюка К.

31 жовтня 2018 року Офісом ВПП на підставі пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК України та згідно наказу ДФС України №692 від 30 жовтня 2018 року прийнято наказ №2020 (а.с.16) про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Укрнафта» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2016 року щодо правомірності визначення податкових зобов`язань з податку на прибуток та ПДВ в частині взаємовідносин із НГВУ «Чернігівнафтогаз» ПАТ «Укрнафта», Гнідинцівський ГПЗ ПАТ «Укрнафта» по операціях з надання послуг відповідно до договорів про підготовку (переробку) нафти з конденсатом, а також податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб та земельного податку з юридичних осіб відповідно до вимог чинного законодавства.

01 листопада 2018 року посадові особи Офісу ВПП вийшли за юридичною адресою ПАТ «Укрнафта» для проведення документальної позапланової виїзної перевірки та вручили представнику ПАТ «Укрнафта» копію наказу №2020 від 31 жовтня 2018 року та ознайомили його з направленнями на перевірку.

Вважаючи накази ДФС України №692 від 30 жовтня 2018 року, Офісу ВПП №2020 від 31 жовтня 2018 року та дії щодо проведення на підставі них перевірки протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що з Наказу № 2020 неможливо ідентифікувати фактичну підставу, передбачену пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК України, для призначення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, а Наказ №692 позивачу вручено так і не було, що свідчить про протиправність оскаржуваних наказів, а тому і дії Офісу ВПП щодо проведення перевірки на підставі такого наказу не можуть вважатись правомірними.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного оскарження, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Згідно з п.78.4 ст.78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Пунктом 81.1 ст.81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: - направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Відтак, виконання умов статті 78 та статті 81 ПК України надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення позапланової документальної виїзної перевірки.

З наказу Офісу ВПП №2020 від 31 жовтня 2018 року вбачається, що ним встановлено початок проведення перевірки 01 листопада 2018 року, натомість копію вказаного наказу було вручено посадовій особі позивача 01 листопада 2018 року о 17:10 год., тобто в той день, коли згідно з оскаржуваним наказом перевірка вже розпочалась, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями направлень на перевірку (а.с.58-59) з відміткою про вручення копії наказу представнику ПАТ «Укрнафта».

Разом з тим, зі змісту наказу Офісу ВПП №2020 від 31 жовтня 2018 року вбачається, що підставою для проведення перевірки позивача є пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК України, за яким документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, якщо контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов`язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Наказ про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Колегія суддів зауважує, що оцінка правомірності наказу про проведення документальної перевірки, у тому числі позапланової виїзної, повинна надаватися з урахуванням достатності змісту наказу для висновків про фактичну підставу проведення відповідної перевірки.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постанові Верховного Суду від 05 травня 2018 року у справі №810/3188/17, який в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Разом з тим, зі змісту наказу Офісу ВПП №2020 від 31 жовтня 2018 року неможливо встановити, яка саме конкретна обставина, що передбачена пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК України, була покладена в основу цього наказу, що свідчить про недотримання вимог в частині обґрунтованості спірного рішення.

Посилання апелянта на ту обставину, що в наказі Офісу ВПП №2020 від 31 жовтня 2018 року наявне посилання на наказ ДФС України від 30 жовтня 2018 року №692, в якому чітко визначено, що підставою для проведення перевірки позивача є проведення службового розслідування стосовно посадових осіб Офісу ВПП, які здійснювали перевірку, відповідно до наказу Офісу ВПП від 04 жовтня 2018 року №1837 «Про проведення службового розслідування» відхиляються судом, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази вручення або ознайомлення позивача зі змістом наказу ДФС України від 30 жовтня 2018 року №692 і наведене в жодному разі не спростовує відсутність конкретно визначеної обставини для проведення перевірки позивача у наказі Офісу ВПП №2020 від 31 жовтня 2018 року.

Крім того, суб`єкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді. У такому спорі суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень суб`єкта господарювання та їх документальне обґрунтування.

Посилання апелянта на те, що у зв`язку із допущенням посадових осіб контролюючого органу а тому оскаржуваний наказ не може бути скасовано є безпідставними, оскільки згідно з положеннями податкового законодавства та нормами КАС України право на судовий захист пов`язане із самою протиправністю оскаржуваного рішення, і не ставиться в залежність від наслідків його реалізації.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №812/602/17, який в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Крім того, колегія суддів враховує, що судом першої інстанції визнано протиправним та скасовано наказ ДФС України від 30 жовтня 2018 року №692, та рішення суду першої інстанції в цій частині апелянтом не оскаржується.

Отже, враховуючи, що наказ ДФС України від 30 жовтня 2018 року №692 скасовано і його протиправність встановлено в судовому порядку, виданий на його виконання наказ Офісу ВПП №2020 від 31 жовтня 2018 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Укрнафта» ()» не може вважатись законним і правомірним, а дії Офісу великих платників податків ДФС з проведення позапланової документальної виїзної перевірки ПАТ «Укрнафта», на підставі такого наказу є протиправними.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності наказу Офісу ВПП ДФС №2020 від 31 жовтня 2018 року та наявності підстав для його скасування, що має наслідком визнання протиправними дії Офісу великих платників податків ДФС щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Укрнафта» на підставі вказаного наказу.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржувалось Офісом ВПП ДФС в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу ДФС України №692 від 30 жовтня 2018 року, в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п.13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 14 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 09 серпня 2019 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма