Справа № 440/581/19
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 р. Справа № 440/581/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калитки О. М.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, місце складання м. Полтава, повний текст складено 20.05.19 року по справі № 440/581/19

за позовом ОСОБА_1

до Пенсійного фонду України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Пенсійного фонду України, в якому просив суд з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог:

- визнати неправомірною відмову викладену у листі Пенсійного фону України вих.№652/С-111 від 08.02.2019;

- зобов`язати Пенсійний фонд України задовольнити скаргу від 10.01.2019;

- зобов`язати Пенсійний фонд України подати до суду звіт про виконання судового рішення в місячний термін з моменту набрання рішення суду законної сили.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що протиправність відмови Пенсійного фонду України у виплаті йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії відповідності до постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 №816/2081/18, оскільки постанова Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 до спірних правовідносин не застосовується.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 року у справі № 440/581/19 відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.07.2018 по справі №816/2081/18 скасовано. Прийнято нову постанову якою позовні вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була йому донарахована та виплачена на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.01.2018 по справі №816/2369/17, зміненого постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2018 по справі №816/2369/17. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області розрахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була йому донарахована та виплачена на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.01.2018 по справі №816/2369/17, зміненого постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2018 по справі №816/2369/17, яка визначається відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", "Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", затвердженого Постановою КМУ від 21.02.2001 №159, за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області проведено розрахунок компенсації втрати частини доходів за затримку у виплаті пенсії ОСОБА_1 за затримку у виплаті пенсії за період з 01.01.2016 по 30.04.2018. Розмір компенсації становить 18005,62 грн.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області своїм листом від 28.11.2018 №1697/С-03 повідомило позивача, що Головним управлінням направлено запит до Пенсійного фонду України щодо порядку та терміну виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по 30.04.2018.

10.01.2019 позивачем до Пенсійного фонду України подано скаргу стосовно ненадання відповіді на вказаний запит Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та прийняття рішення виплати належної йому компенсації.

Відповідач своїм листом від 08.02.2018 №652/С-111 повідомив ОСОБА_1 , що виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, призначеної відповідно до Закону №2262, буде забезпечено згідно із Порядком №649.

Не погоджуючись із такою відповіддю суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень, а у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Спір стосується правомірності відповіді наданої позивачу на його скаргу стосовно порядку виконання рішення суду про зобов`язання пенсійного органу виплатити ОСОБА_1 суму компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії.

У зв`язку з цим, право позивача на отримання компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії захищене судом в межах розгляду справи №816/2081/18.

Статтею 6 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" визначено, що компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Аналогічні положення містяться у пункті 7 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

У відповідності до підпунктів "а", "ж" пункту 9 частини першої статті 87 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення, зокрема, виплату доплат, надбавок, підвищень до пенсій, додаткових пенсій, встановлених законом; компенсацію дефіциту коштів Пенсійного фонду України для фінансування виплати пенсій у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (перевищення видатків над доходами, у тому числі з урахуванням резерву коштів Пенсійного фонду України).

Кабінетом Міністрів України 22.08.2018 ухвалено постанову №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Пунктом 2 цієї постанови визначено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Згідно з пунктом 1 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Пунктами 3-5 названого Порядку визначено, що боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про правомірність відповіді Пенсійного фонду України наданої на скаргу позивача від 10.01.2019.

При цьому, суд враховує, що постанова Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649, якою визначено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду є чинною, не скасована, її дію не зупинено, а тому є обов`язковою для виконання відповідачем та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Разом з тим, суд вважає за необхідне вказати, що відповідно до статті 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною другою статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

А відповідно до частини першої статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, відмовляючи позивачу у задоволенні скарги від 10.01.2019 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 року у справі № 440/581/19 відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 по справі № 440/581/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Калитка
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова Л.В. Мельнікова