Справа № 280/496/19
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року Справа № 280/496/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (03057, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 41) до Вознесенівського управління у м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 14, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (далі позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі первинний відповідач), в якій позивач просить суд: визнати бездіяльність відповідача щодо підготовки та подання Державній казначейській службі висновку про повернення надміру сплаченого авансового внеску з податку на прибуток протиправною; зобов`язати відповідача подати до Державної казначейської служби висновок про повернення надміру сплачених сум грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 18036,00 грн., що сплачені в якості авансового платежу на прибуток.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що на виконання вимог Податкового кодексу України у 2012-2014 роках позивачем здійснювалась сплата авансових внесків з податку на прибуток. Внаслідок реорганізації позивача виникла переплата з цього податку на суму 18036,00 грн. Позивач звернувся до відповідача із заявою про складання висновку про повернення надміру сплачених сум грошового зобов`язання з податку на прибуток. Проте, відповідач свій обов`язок не виконав.

Ухвалою від 11.02.2019 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

25.02.2019 від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків позову.

Ухвалою від 26.02.2019 було відкрите загальне позовне провадження у справі, призначене підготовче засідання на 26.03.2019.

19.03.2019 від позивача до суду надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача, клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та уточнена позовна заява, в якій в якості відповідача зазначене Вознесенівське управління у м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, позовні вимоги лишились незмінними.

Ухвалою від 20.03.2019 у задоволенні клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції було відмовлено.

26.03.2019 від Головного управління ДФС у Запорізькій області до суду надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

26.03.2019 від позивача до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника позивача в порядку письмового провадження.

Ухвалою від 26.03.2019 за клопотанням позивача було замінено первинного відповідача по справі - Головне управління ДФС у Запорізькій області на належного відповідача - Вознесенівське управління у м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, розгляд справи розпочато спочатку зі стадії підготовчого провадження, призначене підготовче засідання на 16 квітня 2019 року.

Протокольною ухвалою від 16.04.2019 за клопотанням представника відповідача підготовче засідання було відкладене на 14.05.2019.

14.05.2019 до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що переплата позивача по коду бюджетної класифікації 110206000 (податок на прибуток банківських організацій) з терміном виникнення понад 1095 днів була списана до бюджету, у зв`язку з відсутністю заяви платника про її повернення.

Протокольною ухвалою від 14.05.2019 було закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті на 10.06.2019.

У судове засідання 10.06.2019 представники сторін не прибули.

На підставі вимог ч. 9 ст. 205 КАС України суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою правління позивача від 19.07.2012 №07-19/5 було вирішено провести реорганізацію Запорізької філії позивача та її відділень шляхом переведення їх на єдиний баланс банку 05.10.2012 та припинення діяльності філії 08.10.2012.

Коригуючими проводками з податку на прибуток за 2012 рік згідно консолідованої декларації за меморіальними ордерами №103 та 117 від 01.03.2013 дебіторська заборгованість з податку на прибуток у сумі 3060,00 грн. була списана на погашення зобов`язання з податку на прибуток за 2012 рік.

Платіжними дорученнями від 17.01.2013 №110 на суму 1735 грн., від 15.02.2013 №114 на суму 1735 грн., від 28.03.2013 №376 на суму 1046 грн., від 25.04.2013 №377 на суму 1046 грн., від 29.05.2013 №103 на суму 1046 грн., від 25.06.2013 №111 на суму 1046 грн., від 24.07.2013 №135 на суму 1046 грн., від 15.08.2013 №425 на суму 1046 грн., від 25.09.2013 №371 на суму 1046 грн., від 25.10.2013 на суму 1046 грн., від 26.11.2013 №371 на суму 1046 грн., від 26.12.2013 №771 на суму 1046 грн. та від 27.01.2014 №131 на суму 1046 грн., позивачем на рахунок ГУ ДКСУ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя було сплачено авансовий внесок з податку на прибуток на загальну суму 14976,00 грн.

Постановою Правління НБУ від 10.06.2014 №339 у позивача була відкликана банківська ліцензія.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 31.05.2017 №2227 з 06.06.2017 призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію та делеговано всі повноваження ліквідатора позивача провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами Мухіну С.С.

Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.06.2018 №1587 продовжено строк здійснення процедури ліквідації позивача на один рік.

Станом на 01.11.2018 загальна сума заборгованості, що обраховується у позивача як дебіторська заборгованість за податком на прибуток Запорізького РВ становила 18036,00 грн.

16.01.2019 позивач звернувся до ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області із заявою про підготовку висновку про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів, передачу висновку для виконання відповідному органу Державної казначейської служби.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо складання висновку про повернення надміру сплачених платежів протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

За приписами п. 43.3 ст. 43 ПК України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Аналогічні положення містить п. 5 Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 № 1146, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.12.2015 за № 1679/28124, на яке посилається позивач у позові.

За приписами п. 49.18 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:

49.18.1. календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;

49.18.2. календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя);

49.18.3. календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року;

49.18.4. календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу;

49.18.5. календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року;

49.18.6. календарному року для платників податку на прибуток для податкової декларації, яка розраховується наростаючим підсумком за рік, - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Судом встановлено, що позивачем заява про повернення надміру сплачених сум з податку на прибуток, яка виникла за 2012-2013 рік, подана у строк що значено перевищує 1095 днів від дня виникнення надміру сплаченої суми.

За приписами абзацу 5 пункту 4 глави 2 розділу ІІІ Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за № 751/28881, підрозділ, який здійснює облік платежів та інших надходжень, на підставі рішення керівника (заступника керівника) органу ДФС щоденно списує помилково та/або надміру сплачені суми платежів, що обліковуються в ІКП більше 1095 днів без руху (відсутні зменшення та нарахування зобов`язань або нарахування, які мають нульове значення, та сплата), за умови відсутності заяви платника про повернення таких сум.

Судом встановлено, що у зв`язку із не зверненням позивача до податкового органу у строк визначений п. 43.3 ст. 43 ПК України, сума переплати з податку на прибуток, яка обраховувалась за позивачем була списана з особового рахунку позивача. Відтак, у податкового органу не обліковується переплата з приводу якої позивачем заявлений цей позов, а тому відсутній обов`язок складання висновку про повернення з Державного бюджету України надміру сплачених позивачем сум.

Згідно з ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Позивачем не доведена наявність станом на дату звернення із цим позовом до суду переплати з податку на прибуток, яка повинна обраховуватися відповідачем.

За таких обставин суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

В зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання щодо судових витрат судом не вирішувалось.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (03057, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 41) до Вознесенівського управління у м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 14, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Кисіль