Справа № 200/3804/19-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року справа №200/3804/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Гайдара А.В.

Казначеєва Е.Г.

при секретарі судового засідання Кобець О.А.,

за участю сторін по справі:

позивач: Хомяк Е.А.

відповідач: Сенников А .А. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного (суддя - Логойда Т.В.) від 19 квітня 2019 року (повний текст рішення складено 22 квітня 2019 року) у справі №200/3804/19-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 27.11.2018 року прийняте на підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки від 23.10.2018 року № №1220/05-99-14-17/00191721.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року позов задоволено, скасовано податкове повідомлення-рішення № від 27.11.2018 року.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач зазначив, що ним правомірно було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, оскільки при здійсненні перевірки було встановлено порушення позивачем вимог п. 44.1 та 44.6 ст.44, п.85.2 ст.85, пп. «а» п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, ст.ст.3, 4, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2 ст.1, п.2.1, п.2.4, п.2.5, п.2.13 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками за березень-липень 2018 року», за результатами якої складено акт від 23.10.2018 року №1220/05-99-14-17/00191721 та прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 27.11.2018 року №, яким на підставі пп.54.3.2 п.54.3 ст. 54, п.58.1 ст.58, п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на загальну суму 10975 617 грн., з них податкові зобов`язання 7317 078 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 3658 539 грн.

Позивач скористався правом на адміністративне оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення від 27.11.2018 року №. Рішенням Державної фіскальної служби України від 08.02.2019 року № 6381/6/99-99-11-04-01-25 скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення - без змін.

Підставою для прийняття спірного рішення послужив висновок податкового органу про порушення позивачем вимог п. 44.1 та 44.6 ст.44, п.85.2 ст.85, пп. «а» п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, ст.ст.3, 4, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2 ст.1, п.2.1, п.2.4, п.2.5, п.2.13 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 7317078 грн., в т.ч. за березень 2018 року в сумі 2268128 грн., за квітень 2018 року в сумі 998176 грн., за травень 2018 року в сумі 2672253 грн., за червень 2018 року в сумі 871903 грн., за липень 2018 року в сумі 506618 грн.

Висновок податкового органу обґрунтований тим, що господарські операції по договорам, що укладені між позивачем та його контрагентами-постачальниками ТОВ «Норд Трейдінг» () за березень 2018 року, ТОВ «Дніпрорегіонпостач» () за березень 2018 року, ТОВ «Компанія Керол» () за березень 2018 року, ТОВ «Рістек Груп» () за березень 2018 року, ТОВ «Стікар» () за квітень 2018 року, ТОВ «Фінтек Інвест Груп» () за квітень, травень 2018 року, ТОВ «Стейтен Інвест» () за травень 2018 року, ТОВ «Техпром Груп» () за травень 2018 року, ТОВ «Аграрна компанія Дніпро Інвест» () за червень 2018 року, ТОВ «Ізотранс» () за червень 2018 року, ТОВ «Таістас» (код за ) за липень 2018 року - протягом періоду, що перевірявся, не мали реального характеру і не здійснювалися, а фактично було здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з придбання прес-форм у вказаних контрагентів-постачальників і складено первинні документи всупереч норм ч. 1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп.2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, оскільки відсутній факт формування відповідного активу як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших субєктів господарювання або власного виробництва. Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абз. 5 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу. Тому документи, надані до перевірки по взаємовідносинам із контрагентами-постачальниками, не можуть за вимогами п. 44.1 ст.44 Податкового кодексу України вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку і звітності позивача.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкого кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно зрозділом V цього Кодексу.

За приписами п.п. 198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною ( п.198.2 ст.198 цього Кодексу).

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11статті 201 цього Кодексу ( п.198.6 ст.198ПК).

За приписами п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. Згідно частини 1 статті 9 вказаного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Як встановлено судом, згідно з даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності позивача було та є виробництво вогнетривких виробів (код КВЕД 23.20).

Позивач має власні основні засоби (цехи), трудові ресурси, повний технологічний цикл виробництва, починаючи з добутку сировини, завершуючи випуском готової продукції. До складу технологічного циклу входять каоліновий рудник, цех обертових печей для випалу кускового шамоту, два вогнетривких цеха по виробництву вогнетривких виробів, допоміжні цехи та служби.

Позивачем для використання у виробничому циклі для виробництва вогнетривких керамічних виробів (шамотних) різної конфігурації у контрагентів придбавалися товарно-матеріальні цінності прес-форми, які не є основними засобами (належать до запасних частин, у зв`язку з чим на них не заводилися інвентарні картки із зазначенням заводських номерів та паспортів).

Мета закупівлі таких прес-форм підтверджується наданими позивачем документами внутрішнього обліку та документами щодо руху товарно-матеріальних цінностей між структурними підрозділами підприємства: прибутковими ордерами, вимогами (на відпуск запчастин з матеріального складу), актами на списання (після експлуатації у виробництві використані та непридатні для подальшого використання прес-форми відповідно до вимог законодавства були списані).

Протягом періоду, що перевірявся, між позивачем та його контрагентами були укладені наступні договори, на підставі яких позивач для використання у власній господарській діяльності придбав прес-форми.

Так, між позивачем (покупець) та ТОВ «Норд Трейдінг» (постачальник) () 03.01.2018 року укладено договір поставки №ЮР-21/18, предметом поставки яких є товарно-матеріальні цінності за ціною, в асортименті (номенклатурі) та кількості, які узгоджуються сторонами в специфікаціях, накладних, які є невідємною частиною цього договору, а покупець прийняти товар та оплатити його на умовах, встановлених цим договором.

На підтвердження виконання наведеного договору позивачем було надано: специфікація від 01.03.2018 року №3 до договору; видаткові накладні від 13.03.2018 року №3, від 13.03.2018 року № 4, від 16.03.2018 року № 5, від 19.03.2018 року №6, від 19.03.2018 року № 7, від 19.03.2018 року №8; податкові накладні (з квитанціями про їх прийняття та реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних) на відповідну суму ПДВ, а саме: від 13.03.2018 року №3, від 13.03.2018 року №34, від 16.03.2018 року № 5, від 19.03.2018 року №6, від 19.03.2018 року №7, від 19.03.2018 року №8; довіреність на отримання товару від 13.03.2018 року №3380 (витяг з журналу реєстрації довіреностей); товарно-транспортні накладні: від 13.03.2018 року №3, від 16.03.2018 року №5, від 19.03.2018 року №6; документи щодо внутрішнього обліку, а також щодо руху товарно-матеріальних цінностей між структурними підрозділами підприємства та використання ними поставлених товарно-матеріальних цінностей у виробничому процесі підприємства: прибуткові ордери: від 13.03.2018 року №150, від 13.03.2018 року №151, від 16.03.2018 року №165, від 19.03.2018 року №165, від 19.03.2018 року №166, від 19.03.2018 року №167; вимоги (на відпуск запчастин з матеріального складу): від 13.03.2018 року №7, від 16.03.2018 року №10, від 19.03.2018 року №11; акт на списання від 19.03.2018 року №1.

03.01.2018 року між позивачем як покупцем та ТОВ «Дніпрорегіонпостач» () як постачальником укладено договір поставки №ЮР-20/18 (з урахуванням додаткової угоди до нього від 30.01.2018 року №1), згідно з умовами якого постачальник зобов`язався передати (поставити) покупцю товарно-матеріальні цінності за ціною, в асортименті (номенклатурі) та кількості, які узгоджуються сторонами в специфікаціях, накладних, які є невід`ємною частиною цього договору, а покупець прийняти товар та оплатити його на умовах, встановлених цим договором.

Під час виконання умов вказаного договору оформлені наступні первинні документи: специфікація від 12.03.2018 року №3 до договору; видаткові накладні від 13.03.2018 року №7, від 15.03.2018 року № 9, від 15.03.2018 року №10, від 16.03.2018 року №11, від 16.03.2018 року №13, від 16.03.2018 року №14, від 19.03.2018 року № 21, від 19.03.2018 року №27, від 19.03.2018 року №28, від 20.03.2018 року №29, від 22.03.2018 року № 32, від 22.03.2018 року № 33, від 23.03.2018 року № 34, від 23.03.2018 року № 35, від 26.03.2018 року № 36, від 26.03.2018 року № 37, від 29.03.2018 року №38, від 29.03.2018 року № 39, від 30.03.2018 року №40; податкові накладні (з квитанціями про їх прийняття та реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних) на відповідну суму ПДВ, а саме: від 13.03.2018 року №7, від 15.03.2018 року № 9, від 15.03.2018 року №10, від 16.03.2018 року № 11, від 16.03.2018 року № 13, від 16.03.2018 року № 14, від 19.03.2018 року № 21, від 19.03.2018 року №27, від 19.03.2018 року №28, від 20.03.2018 року №29, від 22.03.2018 року № 32, від 22.03.2018 року №33, від 23.03.2018 року № 34, від 23.03.2018 року № 35, від 26.03.2018 року № 36, від 26.03.2018 року №37, від 29.03.2018 року № 38, від 29.03.2018 року №39, від 30.03.2018 року №40; довіреність на отримання товару від 13.03.2018 року №3379 (витяг з журналу реєстрації довіреностей); товарно-транспортні накладні: від 13.03.2018 року №7, від 15.03.2018 року №9, від 16.03.2018 року №11, від 19.03.2018 року №28, від 20.03.2018 року №29, від 22.03.2018 року №32, від 23.03.2018 року №34, від 26.03.2018 року №36, від 29.03.2018 року №38, від 30.03.2018 року №40; документи щодо внутрішнього обліку, а також щодо руху товарно-матеріальних цінностей між структурними підрозділами підприємства та використання ними поставлених товарно-матеріальних цінностей у виробничому процесі підприємства: прибуткові ордери: від 13.03.2018 року№152, від 14.03.2018 року № 153, від 14.03.2018 року №154, від 15.03.2018 року № 159, від 15.03.2018 року № 160, від 16.03.2018 року №162, від 16.03.2018 року №163, від 16.03.2018 року №164, від 19.03.2018 року №169, від 19.03.2018 року №170, від 19.03.2018 року №171, від 20.03.2018 року №172, від 22.03.2018 року №181а, від 22.03.2018 року №182а, від 23.03.2018 року №183, від 23.03.2018 року №184а, від 26.03.2018 року № 186, від 26.03.2018 року №187а, від 29.03.2018 року № 198а, від 29.03.2018 року №199, від 30.03.2018 року №201; вимоги (на відпуск запчастин з матеріального складу): від 13.03.2018 року №7, від 15.03.2018 року № 9, від 16.03.2018 року №10, від 19.03.2018 року № 11, від 20.03.2018 року №12, від 22.03.2018 року №14, від 23.03.2018 року №15, від 26.03.2018 року №16, від 29.03.2018 року №19, від 30.03.2018 року №20; акт на списання від 30.03.2018 року №4.

04.01.2018 року між позивачем як покупцем та ТОВ «Компанія Керол» () як постачальником укладено договір поставки №ЮР-48/18, згідно з умовами якого постачальник зобов`язався передати (поставити) покупцю товарно-матеріальні цінності за ціною, в асортименті (номенклатурі) та кількості, які узгоджуються сторонами в специфікаціях, накладних, які є невід`ємною частиною цього договору, а покупець прийняти товар та оплатити його на умовах, встановлених цим договором.

Під час виконання умов вказаного договору оформлені наступні первинні документи: специфікація від 12.03.2018 року №3 до договору; видаткові накладні від 14.03.2018 року №№ 1, 2, 3, 4, від 15.03.2018 року №№ 5, 6, від 16.03.2018 року №7, від 20.03.2018 року №№13, 14, від 21.03.2018 року №№15-24, від 22.03.2018 року №25, від 23.03.2018 року №26, від 26.03.2018 року №27, від 27.03.2018 №№28, 29, 30, від 28.03.2018 року №№31, 32, 33, від 29.03.2018 року №34, від 30.03.2018 №№35, 36, 37; податкові накладні (з квитанціями про їх прийняття та реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних) на відповідну суму ПДВ, а саме: від 14.03.2018 року №№1, 2, 3, 4 від 15.03.2018 року №№5, 6, від 16.03.2018 року №7, від 20.03.2018 року №№13, 14, від 21.03.2018 року №№15-24, від 22.03.2018 року №25, від 23.03.2018 року №26, від 26.03.2018 року №27, від 27.03.2018 року №№28, 29, 30, від 28.03.2018 року №№31, 32, 33, від 29.03.2018 року №34, від 30.03.2018 року №№35, 36, 37; довіреність на отримання товару від 14.03.2018 року №3382 (витяг з журналу реєстрації довіреностей); товарно-транспортні накладні: від 14.03.2018 року №1, від 15.03.2018 року №6, від 16.03.2018 року №7, від 20.03.2018 року №13, від 21.03.2018 року №№15, 17, від 22.03.2018 року №25, від 23.03.2018 року №26, від 26.03.2018 року №27, від 27.03.2018 року №28, від 28.03.2018 року №31, від 29.03.2018 року №34, від 30.03.2018 року №35; документи щодо внутрішнього обліку, а також щодо руху товарно-матеріальних цінностей між структурними підрозділами підприємства та використання ними поставлених товарно-матеріальних цінностей у виробничому процесі підприємства: прибуткові ордери: від 14.03.2018 року №№153, 154, 155, 156; від 15.03.2018 року №№157, 158, від 16.03.2018 року №161, від 20.03.2018 року №№173, 174, від 21.03.2018 року №№175, 176, 177, 178, 179, 180, 181, 182, 195, 196,182, від 22.03.2018 року №183, від 23.03.2018 року №184, від 26.03.2018 року №185, від 27.03.2018 року №№187, 188, 197, від 28.03.2018 року №№189, 190, 191, від 29.03.2018 року №198, від 30.03.2018 року №№192, 193, 194; вимоги (на відпуск запчастин з матеріального складу): від 14.03.2018 року №8, від 15.03.2018 року №9, від 16.03.2018 року №10, від 21.03.2018 року №13, від 26.03.2018 року №16, від 27.03.2018 року №17, від 03.05.2018 року №2, від 07.05.2018 року №7, від 11.05.2018 року №8, від 14.05.2018 року №9, від 16.05.2018 року №10, від 18.05.2018 року №13; акти на списання від 26.03.2018 року №2; від 18.05.2018 року №2.

26.02.2018 року між позивачем як покупцем та ТОВ «Рістек Груп» () як постачальником укладено договір поставки №ЮР-97/18, згідно з умовами якого постачальник зобов`язався передати (поставити) покупцю товарно-матеріальні цінності за ціною, в асортименті (номенклатурі) та кількості, які узгоджуються сторонами в специфікаціях, накладних, які є невід`ємною частиною цього договору, а покупець прийняти товар та оплатити його на умовах, встановлених цим договором.

Під час виконання умов вказаного договору оформлені наступні первинні документи: специфікація від 26.02.2018 року №1 до договору; видаткові накладні від 01.03.2018 року №3, від 02.03.2018 року № 4, від 05.03.2018 року №5, від 06.03.2018 року №6, від 12.03.2018 року №12; податкові накладні (з квитанціями про їх прийняття та реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних) на відповідну суму ПДВ, а саме: від 01.03.2018 року №3, від 02.03.2018 року № 4, від 05.03.2018 року №5, від 06.03.2018 року №6, від 12.03.2018 року №7; довіреність на отримання товару від 01.03.2018 року №3353 (витяг з журналу реєстрації довіреностей); товарно-транспортні накладні: від 01.03.2018 року №Р30, від 02.03.2018 року №Р35, від 05.03.2018 року №Р48, від 06.03.2018 року №Р57, від 12.03.2018 року №Р63; документи щодо внутрішнього обліку, а також щодо руху товарно-матеріальних цінностей між структурними підрозділами підприємства та використання ними поставлених товарно-матеріальних цінностей у виробничому процесі підприємства: прибуткові ордери від 01.03.2018 року №140, від 02.03.2018 року №142, від 05.03.2018 року №144, від 06.03.2018 року №146, від 12.03.2018 року №149; вимоги (на відпуск запчастин з матеріального складу) від 01.03.2018 року №1, від 02.03.2018 року №2, від 05.03.2018 року №3, від 06.03.2018 року №4, від12.03.2018 року №6; акт на списання від 27.03.2018 року №3.

02.04.2018 року між позивачем як покупцем та ТОВ «Стікар» () як постачальником укладено договір поставки №ЮР-122/18, згідно з умовами якого постачальник зобов`язався передати (поставити) покупцю товарно-матеріальні цінності за ціною, в асортименті (номенклатурі) та кількості, які узгоджуються сторонами в специфікаціях, накладних, які є невід`ємною частиною цього договору, а покупець прийняти товар та оплатити його на умовах, встановлених цим договором.

Під час виконання умов вказаного договору оформлені наступні первинні документи: специфікація №1 від 02.04.2018 р. до договору; видаткові накладні від 02.04.2018 року № 1, від 03.04.2018 року №2, від 04.04.2018 року №3, від 05.04.2018 року №4, від 06.04.2018 року №5, від 12.04.2018 року №6, від 13.04.2018 року №7; податкові накладні (з квитанціями про їх прийняття та реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних) на відповідну суму ПДВ, а саме: від 02.04.2018 року №2, від 03.04.2018 року №3, від 04.04.2018 року №4, від 05.04.2018 року №5, від 06.04.2018 року №6, від 12.04.2018 року №7, від 13.04.2018 року №8; довіреність на отримання товару від 02.04.2018 року №3456 (витяг з журналу реєстрації довіреностей); товарно-транспортні накладні від 02.04.2018 року №Р1, від 03.04.2018 року №Р2, від 04.04.2018 року №Р3, від 05.04.2018 року №Р4, від 06.04.2018 року №Р5, від 12.04.2018 року №Р6, від 13.04.2018 року №Р7; документи щодо внутрішнього обліку, а також щодо руху товарно-матеріальних цінностей між структурними підрозділами підприємства та використання ними поставлених товарно-матеріальних цінностей у виробничому процесі підприємства: прибуткові ордери №208 від 02.04.2018 року, від 03.04.2018 року №214, від 04.04.2018 року №219, від 05.04.2018 року №226, від 06.04.2018 року №232, від 12.04.2018 року №243, від 13.04.2018 року №244; вимоги (на відпуск запчастин з матеріального складу) від 03.05.2018 року №2, від 07.05.2018 року №7, від 11.05.2018 року №8, від 14.05.2018 року №9, від 16.05.2018 року №10; акт на списання від 18.05.2018 року №3.

02.04.2018 року між позивачем як покупцем та ТОВ «Фінтек Інвест Груп» () як постачальником укладено договір поставки №ЮР-131/18, згідно з умовами якого постачальник зобов`язався передати (поставити) покупцю товарно-матеріальні цінності за ціною, в асортименті (номенклатурі) та кількості, які узгоджуються сторонами в специфікаціях, накладних, які є невід`ємною частиною цього договору, а покупець прийняти товар та оплатити його на умовах, встановлених цим договором.

Під час виконання умов вказаного договору оформлені наступні первинні документи: специфікації від 02.04.2018 року №1, від 02.05.2018 року №2 до договору; видаткові накладні від 02.04.2018 року №№ 6, 36, від 03.04.2018 року №№ 8, 28, 33, від 04.04.2018 року №№12, 37, від 05.04.2018 року №№9, 13, 14, від 06.04.2018 року №№29, 35, 38, від 10.04.2018 року №№10, 11, 15, від 11.04.2018 року №№18, 16, 17, 34, від 26.04.2018 року №№59, 60, від 02.05.2018 року №5, від 03.05.2018 року №№1, 2, 19, від 04.05.2018 року №3, від 07.05.2018 року №№4, 5, від 16.05.2018 року №№21, 27, 28, від 17.05.2018 року №№ 24, 30, 31, від 18.05.2018 року №22, 33, 34, від 21.05.2018 року №25, від 22.05.2018 року №№23, 26; податкові накладні (з квитанціями про їх прийняття та реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних) на відповідну суму ПДВ, а саме: від 02.04.2018 року №№6, 36, від 03.04.2018 року №№ 8, 28, 33, від 04.04.2018 року №№12, 37, від 05.04.2018 року №№9, 13, 14, від 06.04.2018 року №№29, 35, 38, від 10.04.2018 року №№10, 11, 15, від 11.04.2018 року №№18, 16, 17, 34, від 26.04.2018 року №№59, 60, від 02.05.2018 року №5, від 03.05.2018 року №№1, 2, 19, від 04.05.2018 року №3, від 07.05.2018 року №№4, 15, від 16.05.2018 року №№21, 27, 28, від 17.05.2018 року №№ 24, 30, 31, від 18.05.2018 року №22, 33, 34, від 21.05.2018 року №25, від 22.05.2018 року №№23, 26; довіреність на отримання товару від 02.04.2018 року №3452 (витяг з журналу реєстрації довіреностей); товарно-транспортні накладні: від 02.04.2018 року №6, від 03.04.2018 року №8, від 04.04.2018 року №12, від 05.04.2018 року №9, від 06.04.2018 року №29, від 10.04.2018 року №10, від 11.04.2018 року №16, від 26.04.2018 року №59, від 02.05.2018 року №5, від 03.05.2018 року №7, від 04.05.2018 року №3, від 07.05.2018 року №4, від 16.05.2018 року №21, від 17.05.2018 року №24, від 18.05.2018 року №22, від 21.05.2018 року №25, від 22.05.2018 року №23; документи щодо внутрішнього обліку, а також щодо руху товарно-матеріальних цінностей між структурними підрозділами підприємства та використання ними поставлених товарно-матеріальних цінностей у виробничому процесі підприємства: прибуткові ордери від 02.04.2018 року №№204, 206, від 03.04.2018 року №№209, 210, 211, від 04.04.2018 року №№215, 216, від 05.04.2018 року №№221, 222, від 06.04.2018 року №№229, 230, 231, від 10.04.2018 року №№233, 234, 235 , від 11.04.2018 року №№238, 239, 240, 241, від 26.04.2018 року №№257, 258, від 02.05.2018 року №261, від 03.05.2018 року №№262, 263, 264, від 04.05.2018 року №265, від 07.05.2018 року №№268, 269, від 16.05.2018 року №№270, 271, 272 , від 17.05.2018 року №№278, 279, 280, від 18.05.2018 року №№283, 284, 285, від 21.05.2018 року №286, від 22.05.2018 року №№291, 292; вимоги (на відпуск запчастин з матеріального складу) від 02.04.2018 року №1, від 03.04.2018 року № 2, від 04.04.2018 року №4, від 05.04.2018 року № 5, від 06.04.2018 року №6, від 10.04.2018 року № 7, від 11.04.2018 року № 8, від 26.04.2018 року № 13, від 02.05.2018 року № 1, від 03.05.2018 року № 3, від 04.05.2018 року № 4, від 16.05.2018 року №11, від 17.05.2014 року №12, від 18.05.2018 року № 14, від 21.05.2018 року № 15, від 22.05.2018 року № 16; акти на списання від 27.04.2018 від 02.05.2018 року № 3, від 27.05.2018 від 02.05.2018 року № 6.

21.05.2018 року між позивачем як покупцем та ТОВ «Стейтен Інвест» () як постачальником укладено договір поставки №ЮР-200/18, згідно з умовами якого постачальник зобов`язався передати (поставити) покупцю товарно-матеріальні цінності за ціною, в асортименті (номенклатурі) та кількості, які узгоджуються сторонами в специфікаціях, накладних, які є невід`ємною частиною цього договору, а покупець прийняти товар та оплатити його на умовах, встановлених цим договором.

Під час виконання умов вказаного договору оформлені наступні первинні документи: специфікація від 21.05.2018 року №1 до договору; видаткові накладні від 23.05.2018 року №№73, 74, від 24.05.2018 року №№75, 76, від 25.05.2018 року №№77, 78, від 28.05.2018 року №79; податкові накладні (з квитанціями про їх прийняття та реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних) на відповідну суму ПДВ, а саме: від 23.05.2018 року №№73, 74, від 24.05.2018 2018 року №№75, 76, від 25.05.2018 року №№77, 78, від 28.05.2018 року №79; довіреність на отримання товару від 23.05.2018 року №3644 (витяг з журналу реєстрації довіреностей); товарно-транспортні накладні від 23.05.2018 року №74, від 24.05.2018 року №75, від 25.05.2018 року №77, від 28.05.2018 року №79; документи щодо внутрішнього обліку, а також щодо руху товарно-матеріальних цінностей між структурними підрозділами підприємства та використання ними поставлених товарно-матеріальних цінностей у виробничому процесі підприємства: прибуткові ордери: від 23.05.2018 року №№293,294, від 24.05.2018 року №№295, 296, від 25.05.2018 року №№297, 298, від 26.05.2018 року №299; вимоги (на відпуск запчастин з матеріального складу): від 23.05.2018 року №17, від 24.05.2018 року №18, від 25.05.2018 року №19, від 26.05.2018 року №20; акт на списання від 26.05.2018 року №5.

02.05.2018 року між позивачем як покупцем та ТОВ «Техпром Груп» () як постачальником укладено договір поставки №ЮР-199/18, згідно з умовами якого постачальник зобов`язався передати (поставити) покупцю товарно-матеріальні цінності за ціною, в асортименті (номенклатурі) та кількості, які узгоджуються сторонами в специфікаціях, накладних, які є невід`ємною частиною цього договору, а покупець прийняти товар та оплатити його на умовах, встановлених цим договором.

Під час виконання умов вказаного договору оформлені наступні первинні документи: специфікація від 02.05.2018 року №1 до договору; видаткові накладні від 02.05.2018 року №№4, 6, від 05.05.2018 року №№5, 11, від 16.05.2018 року №№15, 16, від 17.05.2018 року №№17, 23, 26, від 18.05.2018 року №№18, 27, від 21.05.2018 року №№ 19, 20, від 22.05.2018 року №№21, 22; податкові накладні (з квитанціями про їх прийняття та реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних) на відповідну суму ПДВ, а саме: від 02.05.2018 року №№4, 6, від 05.05.2018 року №№ 5, 11, від 16.05.2018 року №№15, 16, від 17.05.2018 року №№17, 23, 26, від 18.05.2018 року №№18, 27, від 21.05.2018 року №№19, 20, від 22.05.2018 року №№21, 22; довіреність на отримання товару від 02.05.2018 року №3568 (витяг з журналу реєстрації довіреностей); товарно-транспортні накладні від 02.05.2018 року №4, від 05.05.2018 року №5, від 16.05.2018 року №15, від 17.05.2018 року №23, від 18.05.2018 року №18, від 19.05.2018 року №19, від 22.05.2018 року №21; документи щодо внутрішнього обліку, а також щодо руху товарно-матеріальних цінностей між структурними підрозділами підприємства та використання ними поставлених товарно-матеріальних цінностей у виробничому процесі підприємства: прибуткові ордери від 02.05.2018 року №№259, 260, від 05.05.2018 року №№266, 267, від 17.05.2018 року №275, від 18.05.2018 року №№281, 282, від 21.05.2018 року №№287, 288, від 22.05.2018 року №№289, 290; вимоги (на відпуск запчастин з матеріального складу): від 02.05.2018 від 02.05.2018 року №1, від 05.05.2018 від 02.05.2018 року № 5, від 16.05.2018 від 02.05.2018 року №11, від 17.05.2018 від 02.05.2018 року № 12, від 18.05.2018 від 02.05.2018 року № 14, від 21.05.2018 від 02.05.2018 року № 15, від 22.05.2018 від 02.05.2018 року №16; акт на списання від 23.05.2018 від 02.05.2018 року № 4.

01.06.2018 року між позивачем як покупцем та ТОВ «Ізотранс» () як постачальником укладено договір поставки №ЮР-223/18, згідно з умовами якого згідно з умовами якого постачальник зобов`язався передати (поставити) покупцю товарно-матеріальні цінності за ціною, в асортименті (номенклатурі) та кількості, які узгоджуються сторонами в специфікаціях, накладних, які є невід`ємною частиною цього договору, а покупець прийняти товар та оплатити його на умовах, встановлених цим договором.

Під час виконання умов вказаного договору оформлені наступні первинні документи: специфікація від 01.06.2018 року №1 до договору; видаткові накладні від 01.06.2018 року №36, від 04.06.2018 року №37, від 05.06.2018 року №38, від 06.06.2018 року №39, від 07.06.2018 року №40, від 08.06.2018 року №41; податкові накладні (з квитанціями про їх прийняття та реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних) на відповідну суму ПДВ, а саме: від 01.06.2018 року №36, від 04.06.2018 року №37, від 05.06.2018 року №38, від 06.06.2018 року №39, від 07.06.2018 року №40, від 08.06.2018 року №41; довіреність на отримання товару від 01.06.2018 року №3675 (витяг з журналу реєстрації довіреностей); товарно-транспортні накладні: від 01.06.2018 року №36, від 04.06.2018 року №36, від 05.06.2018 року №38, від 06.06.2018 року №39, від 07.06.2018 року №40, від 08.06.2018 року №41; документи щодо внутрішнього обліку, а також щодо руху товарно-матеріальних цінностей між структурними підрозділами підприємства та використання ними поставлених товарно-матеріальних цінностей у виробничому процесі підприємства: прибуткові ордери від 01.06.2018 року №300, від 04.06.2018 року №301, від 05.06.2018 року №302, від 06.06.2018 року №303, від 07.06.2018 року №304, від 08.06.2018 року № 305; вимоги (на відпуск запчастин з матеріального складу): від 01.06.2018 року № 1, від 04.06.2018 року № 2, від 05.06.2018 року № 3, від 06.06.2018 року №4, від 07.06.2018 року № 5, від 08.06.2018 року № 6;акт на списання від 20.06.2018 року № 1.

10.07.2018 року між позивачем як покупцем та ТОВ «Таістас» () як постачальником укладено договір поставки №ЮР-246/18, згідно з умовами якого згідно з умовами якого постачальник зобов`язався передати (поставити) покупцю товарно-матеріальні цінності за ціною, в асортименті (номенклатурі) та кількості, які узгоджуються сторонами в специфікаціях, накладних, які є невід`ємною частиною цього договору, а покупець прийняти товар та оплатити його на умовах, встановлених цим договором.

Під час виконання умов вказаного договору оформлені наступні первинні документи: специфікація від 10.07.2018 року №1 до договору; видаткові накладні від 16.07.2018 року №83, від 17.07.2018 року №84, від 18.07.2018 року №85, від 19.07.2018 року №86, від 20.07.2018 року №87, від 23.07.2018 року №88, від 24.07.2018 року №89; податкові накладні (з квитанціями про їх прийняття та реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних) на відповідну суму ПДВ, а саме: від 16.07.2018 року №83, від 17.07.2018 року №84, від 18.07.2018 року №85, від 19.07.2018 року №86, від 20.07.2018 року №87, від 23.07.2018 року №88, від 24.07.2018 року №89; довіреність на отримання товару від 16.07.2018 року №3842 (витягом з журналу реєстрації довіреностей); товарно-транспортні накладні від 16.07.2018 року №83, від 17.07.2018 року №84, від 18.07.2018 року №85, від 19.07.2018 року №86, від 20.07.2018 року №87, від 23.07.2018 року №88, від 24.07.2018 року №89; документи щодо внутрішнього обліку, а також щодо руху товарно-матеріальних цінностей між структурними підрозділами підприємства та використання ними поставлених товарно-матеріальних цінностей у виробничому процесі підприємства: прибуткові ордери від 16.07.2018 року №329, від 17.07.2018 року №330, від 18.07.2018 року №331, від 19.07.2018 року №332, від 20.07.2018 року №334, від 23.07.2018 року №335, від 24.07.2018 року №333; вимоги (на відпуск запчастин з матеріального складу): від 16.07.2018 року № 1, від 17.07.2018 року № 2, від 18.07.2018 року № 3, від 19.07.2018 року № 4, від 20.07.2018 № 5 року, від 23.07.2018 року № 6, від 24.07.2018 року № 7; акт на списання від 24.07.2018 року № 2.

Як вже зазначалося по всім вказаним договорам із зазначеними контрагентами позивач для використання у власній господарській діяльності придбав прес-форми.

По прес-формам, що закуповувалися позивачем по договорам з його контрагентами, надані основні технічні характеристики з кресленнями конфігурацій прес-форм, а саме технічні характеристики: комплектів прес-форм для виготовлення повітрянагрівальних вогнетривів марок ШВНК, ШВНК-42; комплектів прес-форм для виготовлення коксових вогнетривів марки ШК 28; комплектів прес-форм для виготовлення нормальних вогнетривів марки Ш 1 №5; комплектів прес-форм для виготовлення ковшевих вогнетривів марки ШКУ-39; комплектів прес-форм для виготовлення доменних вогнетривів марки ШПД-39; комплектів прес-форм для виготовлення чугуновозних вогнетривів марки ШЧУ-41.

Придбані у підприємств-постачальників товарно-матеріальні цінності (прес-форми) позивачем були використані для виробництва власної вогнетривкої продукції, про що свідчать відповідні первинні та бухгалтерські документи по кожному з контрагентів (документи внутрішнього обліку, які зазначалися: прибуткові ордери, вимоги на відпуск запчастин з матеріального складу, акти на списання використаних та непридатних для використання у подальшому прес-форм).

Виготовлена за допомогою прес-форм власна вогнетривка продукція, номенклатура якої відповідала номенклатурі прес-форм, в подальшому була реалізована покупцям такої продукції (третім особам) відповідно до укладених договорів, основними з яких були наступні:

- договір від 11.10.2016 року №4364-Юр-393/16, що укладений між позивачем як постачальником та приватним акціонерним товариством «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» як покупцем (під час виконання вказаного договору оформлені, зокрема, додаткова угода №2 до договору від 06.12.2017 року, специфікація від 28.03.2018 року №6);

- договір від 12.11.2015 року №Юр-19/16, що укладений між позивачем як продавцем та ПАТ «Красноармійський динасовий завод» як покупцем (під час виконання вказаного договору оформлені, зокрема, додаткові угоди до договору від 15.12.2016 року №1, від 06.12.2017 року №2, специфікація від 26.06.2018 року №9);

- договір поставки від 02.01.2018 року №М-1/18-Юр-16/18, що укладений між позивачем як постачальником та ТОВ «Гір-Інтернешнл» як покупцем (під час виконання вказаного договору оформлені, зокрема, специфікація №6 на поставку певної продукції у січні-липні 2018 року, специфікація №13 на поставку певної продукції у січні - березні 2018 року, специфікація №14 на поставку певної продукції у січні - березні 2018 року, специфікація №18 на поставку певної продукції у лютому - березні 2018 року, специфікація №21 на поставку певної продукції у лютому 2018 року, специфікація №23 на поставку певної продукції у лютому 2018 року, специфікація №27 на поставку певної продукції у лютому - квітні 2018 року, специфікація №34 на поставку певної продукції у квітні - травні 2018 року, специфікація №38 на поставку певної продукції у березні - квітні 2018 року, специфікація №50 на поставку певної продукції у квітні - травні 2018 року, специфікація №51 на поставку певної продукції у квітні - травні 2018 року, специфікація №62 на поставку певної продукції у травні-липні 2018 року, специфікація №63 на поставку певної продукції у травні-вересні 2018 року);

- договір поставки від 02.01.2018 року №О-1/18-Юр-17/18, що укладений між позивачем як постачальником та ТОВ «Гір-Інтернешнл» як покупцем (під час виконання вказаного договору оформлені, зокрема, специфікація №125 на поставку певної продукції у квітні 2018 року, специфікація №127 на поставку певної продукції у квітні 2018 року, специфікація №190 на поставку певної продукції у травні 2018 року, специфікація №192 на поставку певної продукції у травні 2018 року, специфікація №204-а на поставку певної продукції у червні 2018 року, специфікація №212 на поставку певної продукції у червні 2018 року, специфікація №327 на поставку певної продукції у серпні 2018 року, специфікація №317на поставку певної продукції у серпні 2018 року, специфікація №264 на поставку певної продукції у липні 2018 року, специфікація №288 на поставку певної продукції у липні 2018 року);

- договір комісії від 18.03.2013 року №Юр-196/13, що укладений між позивачем як комітентом та ТОВ «Гір-Інтернешнл» як комісіонером (під час виконання вказаного договору оформлені, зокрема, додаткова угода до договору від 06.12.2017 року №21, специфікація від 26.02.2018 року №248, специфікація від 19.03.2018 року №252, специфікація від 08.05.2018 року №260, специфікація від 10.05.2018 року №262, специфікація від 04.07.2018 року №276.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, з метою отримання прибутку позивач придбав, а потім реалізував товар пшеницю на підставі договору, що укладений з ТОВ «Аграрна компанія Дніпро Інвест».

Так, 15.06.2018 року між позивачем як покупцем та ТОВ «Аграрна компанія Дніпро Інвест» () як постачальником укладено договір поставки №10, згідно з умовами якого постачальник зобовязався поставити покупцю товар (пшеницю) за ціною, кількістю, що вказані в специфікаціях, які є невідємною частиною цього договору, а покупець прийняти товар та оплатити його на умовах, встановлених цим договором.

Під час виконання умов вказаного договору оформлені наступні первинні документи: специфікація від 15.06.2018 року №1 до договору; видаткові накладні від 16.06.2018 року №1606/001, від 16.06.2018 року №1606/002, від 24.06.2018 року №2406/002; акти прийому-передачі від 16.06.2018 року №1606/001, від 16.06.2018 року №1606/002, від 24.06.2018 року №2406/002; податкові накладні (з квитанціями про їх прийняття та реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних) на відповідну суму ПДВ, а саме: від 16.06.2018 року №4, від 16.06.2018 року №5, від 24.06.2018 року №25; довіреність на отримання товару від 16.06.2018 року №3738 (витягом з журналу реєстрації довіреностей); товарно-транспортні накладні від 16.06.2018 року №125-7159, від 16.06.2018 року №125-7152, від 16.06.2018 року №125-7156, від 24.06.2018 року №125-7231; квитанції до кожної товарно-транспортної накладної з показниками якості, що видані за результатами аналізів лабораторії Порту/Терміналу в місці призначення - на ваговій ТОВ «МСП Ніка-Тера» (підтверджує проведення перевірки якості лабораторією за методами, передбаченими ДСТУ 3768-2010 «Національний стандарт України. Пшениця. Технічні умови»); довідка про походження товару від 25.06.2018 року №2506/18-1, видана позивачу ТОВ «Аграрна компанія Дніпро Інвест» (відповідно до довідки реалізована позивачу пшениця є врожаєм 2018 року, вирощена на полях товаровиробників Полтавської обл. та придбана у ТОВ «Аліас Сейл»); документи щодо внутрішнього обліку та подальшої реалізації товару: прибуткові ордери від 16.06.2018 року № 306, від 16.06.2018 року №307, від 24.06.2018 року № 326.

В подальшому, придбану позивачем пшеницю реалізовано (експортовано) іноземному субєкту господарювання Ingrain s.r.o. (Чеська Республіка) - відповідно до укладеного між позивачем та ТОВ «Компанія Агро-сервіс Трейд» (код за ) договору комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції від 15.06.2018 року №10 (акти прийому-передачі сільськогосподарської продукції на комісію від 16.06.2018 року, 24.06.2018 року) та специфікації № IV від 15.06.2018 року до договору комісії.

Комісіонер, в свою чергу, реалізував товар третій особі, що підтверджується контрактом від 15.06.2018 року №2/0618-ДОАТ, що укладений між ТОВ «Компанія Агро-сервіс Трейд» та Ingrain s.r.o. (Чеська Республіка), специфікацією № IV від 15.06.2018 року до контракту, актами передання права власності на товар від 16.06.2018 року та від 24.06.2018 року, вантажними митними деклараціями (форма МД-2) №UА504060/2018/002319 та №UА504060/2018/002540.

З огляду на те, що придбану у ТОВ «Аграрна компанія Дніпро Інвест» продукцію в той же день (в день її поставки) було передано на комісію з подальшою реалізацією комісіонером третій особі, тому позивач не організовував зберігання цього товару та не укладав відповідного договору з цього питання.

За таких обставин, посилання відповідача на необхідність надання документів щодо тимчасового зберігання пшениці у позивача є неприйнятними.

Постачання товару по договорам, що укладені між позивачем та його контрагентами-постачальниками, про які йдеться у даній справі, здійснювалося постачальниками (в т.ч. із залученням ними перевізників, про що свідчать відомості із товарно-транспортних документів) безпосередньо на склад покупця ПРАТ «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» в смт.Володимирівка Волноваського району Донецької області, за рахунок постачальників.

Посилання відповідача на те, що товарно-транспортні документи складені з порушенням вимог законодавства, оскільки в них неповно/неправильно заповнені всі реквізити, є неприйнятними, оскільки між позивачем та його контрагентами укладено не договори перевезення, а договори поставки, і саме щодо господарських операцій по вказаним договорам відповідачем зроблені висновки в акті перевірки. Товарно-транспортна накладна, подорожній лист, тобто документи, що передбачені Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, що затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363,призначені для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, і в операціях з поставки товару не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій, витрати на які позивачем віднесено до складу валових витрат, а відтак, і не може бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, в постановах Верховного Суду від 06.02.2018 року в справі №816/166/15-а, від 11.09.2018р. в справі №816/909/17, від 05.02.2019р. в справі №813/123/16.

Сертифікати якості чи походження товарів на товар не належать до документів, на підставі яких формується бухгалтерський і податковий облік, та не містить відомостей про господарську операцію. Тому ненадання позивачем у спірних правовідносинах сертифікатів якості товару не є доказом наявності складу податкового правопорушення.

Ненадання позивачем до перевірки деяких документів, зокрема довіреності на отримання товару по всім контрагентам (були надані витяги з належним чином оформленого журналу реєстрації довіреностей, які підтверджують факт видачі довіреностей), тощо не спростовує реальність господарських операцій.

Стосовно певних недоліків в оформленні первинних документів (зокрема відсутність окремих реквізитів або помилки при їх заповненні) колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що наданими позивачем первинними документами бухгалтерського та податкового обліку підтверджується факт того, що спірні правочини набули реального настання тих правових наслідків, на настання яких були спрямовані.

Судом встановлено, що на час проведення перевірки позивача та на час винесення оскарженого податкового повідомлення рішення вироків щодо контрагентів позивача судами винесено не було.

Щодо відомостей, зазначених в акті перевірки, про наявність вироків за кримінальними справами, в яких контрагенти позивача проходять як сторона у кримінальному провадженні (ТОВ «НОРД ТРЕЙДІНГ», ТОВ «ДНІПРОРЕГІОНПОСТАЧ», ТОВ «КОМПАНІЯ КЕРОЛ», ТОВ «РІСТЕК ГРУП», ТОВ «СТІКАР», ТОВ «СТЕЙТЕН ІЕВЕСТ», колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що наявність кримінальних проваджень, зокрема на стадії досудового розслідування, в межах яких органами досудового слідства вживають певні заходи процесуального характеру, та в даному випадку за відсутності вироку по кримінальній справі, не є підставою для визнання операцій із такими постачальниками нереальними.

Наявні у справі документи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентами взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення чинного законодавства.

Колегія суддів вважає, що лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями контрагента може слугувати підставою для висновку про неправомірне формування податкового кредиту з податку на додану вартість. За умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об`єктивної зміни складу активів платника податків - покупця, будь-які порушення постачальниками товару правил ведення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на валові витрати чи податковий кредит.

Нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару, укладення покупцем товару договору з метою безпідставного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування має підтверджуватися належними та допустимими доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не надано жодного належного доказу на підтвердження фіктивності спірних господарських операцій.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновки про нереальність здійснення господарських операцій зроблені на підставі аналізу баз даних АІС «Податковий блок» та податкової інформації щодо контрагентів позивача є неприйнятними, оскільки співставлення даних податкової звітності з даними внутрішніх баз даних контролюючого органу як етапу контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства і аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку. Записи у інформаційних базах податкового органу до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, не відносяться. А тому нарахування податків не може ґрунтуватися тільки на даних, які містяться в інформаційних базах контролюючого органу, без врахування даних первинних документів.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про недоведеність відповідачем порушення позивачем вимог п. 44.1 та 44.6 ст.44, п.85.2 ст.85, пп. «а» п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, ст.ст.3, 4, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2 ст.1, п.2.1, п.2.4, п.2.5, п.2.13 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, а тому правомірно скасовано спірне податкове повідомлення-рішення.

Частиною 2 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Неприпустимість притягнення до відповідальності одного платника податків, у випадку за неправомірні дії іншого платника податків підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в п. 71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейський суд з прав людини дійшов такого висновку: «Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Європейський суд з прав людини визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Колегія суддів вважає, що наданими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку підтверджується реальність здійснення позивачем спірних господарських операцій. Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження свого твердження щодо фіктивності спірних господарських операцій, а тому доводи апеляційної скарги колегією суддів не прийнято до уваги.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного від 19 квітня 2019 року у справі №200/3804/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного від 19 квітня 2019 року у справі №200/3804/19-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 13 серпня 2019 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 13 серпня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 13 серпня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв