Справа № 560/2052/19
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2052/19
РІШЕННЯ

іменем України

12 серпня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К.

за участю:секретаря судового засідання Тимощука І.П. представника відповідача Цимбалюк О.В.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької митниці ДФС про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Хмельницької митниці ДФС про скасування рішення про коригування митної вартості від 22.04.2019 №UA400000/2019/001333/2.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що придбав на вебсайті ebay.com автомобіль Toyota Camry 2016 року випуску VIN НОМЕР_3 за 5200 доларів США, вживаний з наявними пошкодженнями (ознаки експлуатації: передній бампер, переднє праве крило, правий поріг, спрацьовані подушки безпеки, передня права фара, капот, лако-фарбове покриття, забруднена та пошкоджена обшивка салону та сидінь), що підтверджується витягом з вебсайту, актом огляду транспортного засобу від 20.04.2019 №UA209030/2019/26835 та інвойсом від 19.03.2019 №75864. Відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товару від 22.04.2019 №UA400000/2019/001333/2 щодо збільшення митної вартості ввезеного на митну територію України транспортного засобу з 5600 доларів США до 7650 доларів США.

Зазначив, що на підтвердження митної вартості транспортного засобу надав до Хмельницької митниці ДФС всі необхідні документи. Митний орган не врахував відомості в інвойсі від 19.03.2019 №75864, витязі з вебсайту ebay.com та платіжні документи АТ КБ "Приватбанк. Як наслідок, застосування другорядного методу (за ціною договору щодо ідентичних товарів) для визначення митної вартості транспортного засобу є протиправним, а збільшення такої вартості з 5600 доларів США до 7650 доларів США порушує права позивача.

Ухвалою від 09.07.2019 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що автомобіль Toyota Camry 2016 року випуску VIN НОМЕР_3 надійшов з Сполучених Штатів Америки відповідно до інвойсу від 19.03.2019 №75854, виданого компанією Sotby Transantic. Вказаний автомобіль заявлений до митного оформлення за вартістю 5600 доларів США. Надана до митного оформлення калькуляція щодо витрат на транспортування не містить відомостей щодо здійснення / нездійснення страхування та не має документального підтвердження числових значень митної вартості.

За результатом опрацювання згенерованого АСАУР ризику щодо невідповідності заявленої декларантом вартості транспортного засобу вартості ідентичних товарів відповідач встановив, що документи, подані до митного оформлення, містять розбіжності, які ставлять під сумнів достовірність заявленої вартості транспортного засобу, а саме: фактично сплачена вартість за автомобіль під час його придбання в страхової компанії Sotby Transalantic становить 7650 доларів США (автомобіль проданий на вебсайті autoauctions.io за ціною 7250 доларів США, витрати на фрахт автомобіля 400 доларів США); у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 19.06.2018 № 0200 покупцем автомобіля є інша компанія, ніж та, що вказана в рахунку-фактурі від 19.03.2019 №75854.

У зв`язку з виявленими розбіжностями, декларанту було надіслане електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів для підтвердження вартості товару. У відповідь на вказане повідомлення позивач надав до Хмельницької митниці ДФС копію митної декларації, платіжне доручення, swift-повідомлення, довідку про купівлю валюти. За результатом аналізу додатково наданих документів митний орган встановив, що копія митної декларації не містить відомостей щодо ціни товару, платіжне доручення не містить печатки та підпису, довідка про купівлю валюти не містить суми та призначення купівлі валюти, невідома загальна кількість платіжних доручень, за якими здійснена оплата за автомобіль.

Відповідач також зазначив, що додатково подані позивачем документи містять невідповідності, зокрема:

- під час перевірки інформації щодо продажу автомобіля на вебсайті ebay.com встановлено, що цей автомобіль проданий за ціною 7650 доларів США, що не відповідає заявленій в митній декларації фактурній вартості та суперечить вимогам статті 7 Генеральної угоди з тарифів і торгівлі в частині "дійсної вартості" цього автомобіля;

- згідно інформації з вебсайту ebay.com продавцем цього авто за ціною 5200 доларів США є компанія dnepr-moto, яка заснована в Україні та є членом ebay в Україні. При цьому, згідно з інвойсом від 19.03.2019 №75854 автомобіль проданий позивачу компанією Sotby Transalantic за ціною 5200 доларів США;

- невідома інформація щодо складових митної вартості товару, передбачений частиною 10 статті 58 Митного кодексу України, а саме комісійної та брокерської винагороди.

Відповідач вважає, що декларант не спростував виявлені розбіжності, не надав документів для підтвердження складових митної вартості автомобіля. Тому митний орган правомірно прийняв спірне рішення про коригування митної вартості. Просив у задоволенні позову відмовити.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляду справи без його участі.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив таке.

19.04.2019 позивач - ОСОБА_1 придбав на вебсайті ebay.com автомобіль Toyota Camry 2016 року випуску VIN НОМЕР_3 .

На підставі договору "Про надання послуг митного брокера" від 16.04.2019 №256 декларант - уповноважена особа позивача ОСОБА_2 подав до митного оформлення "легковий автомобіль марки Toyota модель Camry, VIN НОМЕР_3 , загальна кількість місць, включаючи місце водія 5, призначення пасажирський, тип двигуна бензиновий, робочий об`єм циліндрів 2500 см.куб, потужність 133 кВт, вживаний, 2016 рік випуску, з наявними пошкодженнями (передній бампер, переднє праве крило, правий поріг, спрацьовані подушки безпеки, передня права фара, капот, лако-фарбове покриття, забруднена та пошкоджена обшивка салону та сидінь), задекларувавши митну вартість в розмірі 5600 доларів США.

До митної декларації від 22.04.2019 №UA00030/2019/016189 декларант подав інвойс від 19.03.2019 №75864, акт огляду транспортного засобу від 20.04.2019 №UA209030/2019/26835, паспорт громадянина серії НОМЕР_5 , копію РНОКПП, фотокопію квитанцію про оплату.

22.04.2019 Хмельницька митниця ДФС за допомогою автоматизованої системи митного оформлення "Інспектор" надіслала декларанту повідомлення щодо надання додаткових документів для підтвердження вартості імпортованого автомобіля.

22.04.2019 декларант надіслав до митного органу копію митної декларації №19PL321030NS2G4C14, платіжне доручення в іноземній валюті від 25.03.2019 №0408004, swift-повідомлення від 26.03.2019, довідку про купівлю валюти та письмове повідомлення про відсутність змоги надання інших додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

22.04.2019 головний інспектор Хмельницької митниці ДФС прийняв рішення про відмову у прийнятті митної декларації від 22.04.2019 №UA00030/2019/016189 і оформив карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2019/01461. Підставою для відмови слугувало неподання декларантом до митного оформлення документів, які підтверджують числове значення складових митної вартості у відповідності до вимог пункту 3 статті 53 Митного кодексу України.

Хмельницька митниця ДФС прийняла рішення про коригування митної вартості від 22.04.2019 №UА400000/2019/001333/2, визначивши вартість вказаного транспортного засобу на рівні 7650 доларів США.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

За змістом частини 1 статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з частиною 1 статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 6 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Відповідно до частини 1 статті 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом частини 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості (частина четверта статті 52 Митного Кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з положеннями статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Отже, митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості лише за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, які зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта.

Ненадання витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 05.03.2019 по справі №815/143/17, від 09.04.2019 по справі №825/1575/17.

У постанові від 19.02.2019 у справі №805/2713/16-а Верховний Суд зазначив, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Підставою для прийняття рішення від 22.04.2019 №UA400000/2019/001333/2 про коригування митної вартості автомобіля слугувало неподання декларантом до митного оформлення документів, які підтверджують числове значення складових митної вартості у відповідності до вимог пункту 3 статті 53 Митного кодексу України. У митного органу наявні докази недостовірності заявленої фактурної вартості товарів, оскільки вартість цього товару нижча митної вартості ідентичних товарів, яка складає 7650 доларів США.

За змістом частини 1 статті 368 Митного кодексу України для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Відповідно до пункту 1.2 Порядку справляння митних платежів при ввезенні на митну територію України товарів громадянами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.05.2012 №581, фактурна вартість товару - ціна товару, що переміщується через митний кордон України, та зазначена в рахунку-фактурі (фактурі-проформі, касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів).

Положеннями частини 2 статті 368 Митного кодексу України визначено, що при визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України.

Позивач на підтвердження митної вартості на рівні фактурної вартості надав інвойс від 19.03.2019 №75864, платіжне доручення в іноземній валюті від 25.03.2019 №0408004, swift-повідомлення від 26.03.2019, згідно яких фактурна вартість автомобіля складає 5200 доларів США. Крім цього, позивач також надав витяг з вебсайту ebay . com, відповідно до якого вартість придбаного автомобіля Toyota Camry 2016 року випуску VIN НОМЕР_3 становить 5200 доларів США.

Водночас, відповідач не надав суду жодного доказу недостовірності заявленої позивачем фактурної вартості автомобіля, підтвердженої інвойсом від 19.03.2019 №75864, платіжним дорученням в іноземній валюті від 25.03.2019 №0408004, swift-повідомленням від 26.03.2019.

Вимога відповідача щодо надання інформації відповідно до частини 2 статті 368 Митного кодексу України про вартість страхування, перевезення імпортованого автомобіля та комісійну, брокерську винагороду під час купівлі цього автомобіля є безпідставною, оскільки фактурна вартість у відповідності до частини 1 статті 368 Митного кодексу України не передбачає таких складових як вартість страхування, перевезення, комісійна або брокерська винагорода.

Дослідивши докази, суд вважає, що вказані декларантом відомості підтверджені документально, а їх достовірність не спростована відповідачем. Тому сумніви відповідача щодо складових митної вартості автомобіля є необґрунтованими.

Відповідно до частини 4 статті 368 Митного кодексу України у разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

В обґрунтування рішення про коригування митної вартості відповідач не надав суду докази невідповідності фактурної вартості автомобіля, задекларованої в митній декларації, первинним документам на придбання цього автомобіля.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на неточності та неповноту поданих позивачем документів: інвойсу від 19.03.2019 №75854, митної декларації від 22.04.2019 №UA00030/2019/016189, платіжного доручення в іноземній валюті від 25.03.2019 №0408004, swift-повідомлення від 26.03.2019, довідки про купівлю валюти, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 19.06.2018 № 0200 , оскільки вказані обставини не були підставою для відмови у прийнятті митної декларації та коригування митної вартості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною 6 статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Рішення про коригування митної вартості від 22.04.2019 №UА400000/2019/001333/2 всупереч статті 55 Митного кодексу України не містить обґрунтування причин, через які заявлена декларантом митна вартість не може бути визнана.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В процесі судового розгляду Хмельницька митниця ДФС не довела правомірність спірного рішення. Тому позов необхідно задовольнити.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог сплачений позивачем судовий збір відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Хмельницької митниці ДФС про коригування митної вартості від 22.04.2019 №UA 400000/2019/1333/2.

Стягнути на користь ОСОБА_1 1921,00 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці ДФС.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 12 серпня 2019 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_6 )
Відповідач:Хмельницька митниця ДФС (вул. Пілотська, 2, Хмельницький, Хмельницька область ,29001 , код ЄДРПОУ - 39423132)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук