Справа № 520/3341/19
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 р.Справа № 520/3341/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Лях О.П.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Калитки О. М. ,

при секретарі судового засідання Жданюк Г.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Маслоша С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 (повний текст складено 30.05.2019, головуючий суддя І інстанції Сліденко А.В., м.Харків) по справі № 520/3341/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення акту, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області про:

1) визнання акту, складеного за формою Н-5* від 21.12.2018, та акту, складеного за формою НТ* № 174/18 від 22.12.2018, такими, що прийняті необґрунтовано, на підставі помилкових висновків про наявність у діях ОСОБА_1 , а саме порушення правил особистої безпеки при роботі на висоті, а тому протиправними і такими, що підлягають скасуванню;

2) визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції України в Харківській області, яка полягає у не вирішенні питання щодо виплати одноразової грошової допомоги у встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня реєстрації заяви (рапорту) та всіх поданих до даної заяви (рапорту) документів ОСОБА_1 , дата подачі заяви (рапорту) 05.03.2018;

3) зобов`язання Головного управління Національної поліції України в Харківській області вирішити питання, щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ-ї групи інвалідності внаслідок травми, отриманої в період проходження служби при виконанні ним службових обов`язків в органах внутрішніх справ (підтверджені актами форми Н-5* від 29.08.2017 та актом № 1/17 форми Н-1* про нещасний випадок від 29.08.2017) та на підставі поданої заяви (рапорту) від 05.03.2018 на виплату одноразової грошової допомоги.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 :

- визнано протиправною оформлену висновком від 03.04.2019 відмову Головного управління Національної поліції в Харківській області у призначенні ОСОБА_1 за зверненням від 05.03.2019 одноразової грошової допомоги по інвалідності;

- зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області повторно вирішити питання з приводу призначення ОСОБА_1 за зверненням від 05.03.2019 одноразової грошової допомоги за подією інвалідності з кваліфікацією події нещасного випадку 16.08.2017, як одержаного у період проходження служби та пов`язаного із виконанням службових обов`язків;

- у решті вимог позов залишено без задоволення.

Не погодившись із даним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги мотивовано порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому наголошено на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Позивач та представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступного.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 з 10.08.1994 по 06.11.2015 безперервно проходив публічну службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 продовжив проходження публічної служби в органах та підрозділах Національної поліції України.

23.03.2017 позивач був призначений на посаду заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділу Красноградського відділу поліції ГУ НП в Харківській області.

16.08.2017 в робочий час у службовому кабінеті позивача трапилась подія завдання шкоди здоров`ю, а саме: падіння зі стільця при спробі дістати матеріали кримінальних проваджень з верхньої полиці антресолі, що призвело до втрати свідомості та госпіталізації до медичного лікарняного закладу.

29.08.2017 створеною начальником ВП комісією було складено акт форми Н-5*, яким згаданий вище нещасний випадок із позивачем кваліфіковано як такий, що стався у період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

29.08.2017 начальником Красноградського ВП було затверджено акт №1/17 за формою Н-1*, яким згаданий вище нещасний випадок із позивачем було кваліфіковано як такий, що стався у період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

30.08.2017 тимчасово виконуючим обов`язки начальника ГУ НП в Харківській області було затверджено висновок службового розслідування за подією одержання позивачем ушкодження здоров`я унаслідок згаданого вище нещасного випадку.

Порушень дисципліни у діях позивача виявлено не було.

Наказом №634 о/с від 26.09.2017 позивача було звільнено зі служби в поліції на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" через хворобу.

Довідкою Обласної медико-соціальної експертної комісії від 22.11.2018 серії 10 ААА №017655 заявнику було встановлено 70% втрати професійної працездатності.

Випискою до довідки Обласної медико-соціальної експертної комісії від 22.11.2018 серії 12 ААА №708712 заявнику було встановлено ІІ групу інвалідності.

В подальшому 18.12.2018, тобто через рік та 3 місяці від дати завершення розслідування за подією нещасного випадку із позивачем, іншим керівником ГУ НП в Харківській області було видано наказ №1957 «Про затвердження складу комісії з розслідування нещасного випадку, що стався з працівником Красноградського відділу поліції ГЕНП в Харківській області», яким для розслідування обставин і причин нещасного випадку випадку, що стався 16.08.2017 приблизно о 15:00 із позивачем, а також створено і затверджено склад відповідної комісії, скасовано акти нещасного випадку за формами Н-5* та Н-1* від 29.08.2017.

21.12.2018 створеною начальником ГУ НП в Харківській області комісією було складено акт форми Н-5*, яким згаданий вище нещасний випадок із заявником кваліфіковано як такий, що стався у період проходження служби, але не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

22.12.2018 начальником ГУ НП в Харківській області комісією було затверджено акт №174/18 за формою НТ-5*, яким згаданий вище нещасний випадок із заявником кваліфіковано як такий, що стався у період проходження служби, але не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Підставою для таких висновків послугувало фактичне судження Головного управління про порушення позивачем правил безпеки, а саме: використання кабінетного стільця замість кабінетної драбини у цілях роботи на висоті.

Разом з тим, матеріали справи свідчать про незабезпечення Красноградського ВП в установленому чинним законодавством порядку таким приладдям як кабінетна драбина для проведення на висоті робіт з матеріалами кримінального провадження, котрі зберігаються на полицях, розміщених вище від зросту людини. Так, у Красноградському ВП кабінетна драбина не знаходиться, для вказаного відділу поліції ця річ не придбавалась, у використання відділу поліції не передавалась.

05.03.2019 позивач звернувся до ГУ НП в Харківській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги.

03.04.2019 начальником ГУ НП в Харківській області на висновку за указаним зверненням позивача було проставлено рішення про відмову у виплаті, що засвідчено власним підписом.

Листом ГУ НП в Харківській області від 05.04.2019 №172/119/05/29-2-2019 повідомлено позивачу про прийняте рішення.

Не погоджуючись з вищевказаними рішеннями позивач звернувся до суду.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що при вчиненні оскарженої відмови владним суб`єктом не було забезпечено дотримання вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, позаяк надана правова кваліфікація події нещасного випадку, який відбувся 16.08.2017, є хибною.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 2462) , Законом України "Про охорону праці" від 14.10.1992 № 2694-ХІІ (надалі - Закон № 2694).

Статтею 1 Закону № 2694 визначено поняття охорони праці - як система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Відповідно до статті 14 вказаного Закону, працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

За приписами статті 22 Закону №2694 роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

Відповідно до п. 2.1. Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 27.12.2002 № 1346 (далі - Порядок № 1346). розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Згідно з п. 2.2. Порядку № 1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Відповідно до п. 2.4. Порядку № 1346 якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).

Пункт 3.1. Порядку № 1346 визначає, що про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.

Згідно з п. 3.2. Порядку №1346 керівник (посадова особа), у свою чергу, зобов`язаний: терміново організувати надання медичної допомоги потерпілому, а в разі потреби доставити його до лікувально-профілактичного закладу; повідомити про те, що сталося, керівника підрозділу, службу охорони праці УМЗ, ВМЗ ГУМВС, УМВС. Якщо потерпілий є працівником іншого підрозділу, повідомити керівника цього підрозділу, у разі нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався внаслідок пожежі, - місцеві органи державної пожежної охорони, а при гострому професійному захворюванні (отруєнні) - відповідну санітарну епідеміологічну станцію (далі - СЕС) системи МВС України; зберегти до прибуття комісії з розслідування обстановку в тому стані, у якому вона була на момент події (якщо це не загрожує життю і здоров`ю інших працівників), а також ужити заходів до недопущення подібних випадків.

Якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався з працівником підрозділу прямого підпорядкування МВС України, розташованого в межах Автономної Республіки Крим, області, м. Севастополя, керівник зобов`язаний повідомити про це відповідну службу охорони праці УМЗ, ВМЗ ГУМВС, УМВС (п. 3.3. Порядку № 1346).

Відповідно до п. 3.4. Порядку № 1346 лікувально-профілактичний заклад системи МВС про кожне звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення) повинен протягом доби повідомити керівника підрозділу, де працює потерпілий, а в разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) - відповідну СЕС системи МВС, терміново надсилаючи відповідне повідомлення про кожного потерпілого за встановленою формою (додаток 3).

Керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС (п. 3.5. Порядку № 1346).

Згідно з п. 3.8. Порядку № 1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

Відповідно до п.3.9. Комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він трапився в період проходження служби під час: припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; охорони і забезпечення громадського порядку; несення постової чи патрульної служби; виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій; виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах; використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу; провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.

На підставі п. 3.12. Порядку № 1346 до першого примірника акта розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* долучаються: акт за формою Н-1* (НТ*), пояснення свідків, потерпілого, витяги з нормативних документів, схеми, фотографії та інші документи, що характеризують місце події (робоче місце), стан технічних засобів (транспорту, устаткування, апаратури тощо), діагноз травми, медичний висновок щодо втрати здоров`я потерпілим у результаті нещасного випадку (у тому числі поранення), а в разі необхідності - також висновок щодо наявності в його організмі алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин.

Згідно з п. 3.14. Порядку № 1346 керівник підрозділу повинен розглянути і затвердити акти за формою Н-1* (НТ*) протягом доби після закінчення розслідування, а щодо випадків, які сталися за межами підрозділу, - протягом доби після одержання необхідних матеріалів.

Пунктом 3.19. Порядку № 1346 передбачено, що нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою Н-1* (НТ*) вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Згідно з п.3.11. Порядку № 1346 Комісія визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: за обставин, не пов`язаних з виконанням службових обов`язків, зазначених у пунктах 3.9, 3.10, 3.11; унаслідок отруєння алкоголем, наркотичними або іншими отруйними речовинами, а також унаслідок їх дії (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього Порядку, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів прокуратури; унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Системно аналізуючи наведенні положення Порядку №1346, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність тверджень відповідача, про те що нещасний випадок, який стався з позивачем не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Судова колегія звертає увагу на те, що фактично підставою для ініціювання і проведення службового розслідування на підставі наказу начальника ГУНП в Харківській області від 18.12.2018 №1957 «Про затвердження складу комісії з розслідування нещасного випадку, що стався з працівником Красноградського відділу поліції ГУНП в Харківській області», яким для розслідування обставин і причин нещасного випадку, що стався 16.08.2017 із позивачем, створено і затверджено склад відповідної комісії, скасовано акти нещасного випадку за формами Н-5* та Н-1* від 29.08.2017 та 21.12.2018 створеною комісією було складено акт форми Н-5*, яким згаданий вище нещасний випадок із заявником кваліфіковано як такий, що стався у період проходження служби, але не пов`язаний з виконанням службових обов`язків слугувало встановлення позивачеві 22.11.2018 року ІІ групу інвалідності.

Довідкою Обласної медико-соціальної експертної комісії від 22.11.2018 серії 10 ААА №017655 заявнику було встановлено 70% втрати професійної працездатності.

Разом з тим, колегія суддів вважає заслуговуючими уваги доводи позивача про те, що відповідно до п.3.29 Порядку № 1346, тільки служби державного нагляду за охороною праці системи МВС України мають право вимагати від керівника складання актів розслідування нещасних випадків Н-5* та актів Н-1* (НТ*), їх скасування та перегляд, якщо встановлено, що допущено порушення вимог цього Порядку чи інших нормативно-правових актів про охорону праці, або висновок комісії з розслідування нещасного випадку не відповідає обставинам події.

Докази направлення таких вимог в адресу відповідача матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції правильно визнавши, що акти за формою Н-1* та Н-5* від 29.08.2017 стали підставою для визначення інвалідності позивачу, як потерпілому від нещасного випадку, дали йому право вимагати від ГУНП в Харківській області виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності, передбаченої ст.97 Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 2462) одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, зокрема у разі 1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин; 2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 163/28293 (далі - Порядок №4).

Особи, котрі мають право на призначення спірної допомоги, визначені положеннями ст.97 Закону №2462, а випадки, коли виплата не здійснюється - ст.101 цього ж закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 100 Закону №2462 одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у ч.2 цієї статті, призначається і виплачується за останнім місцем проходження служби поліцейським.

Згідно із ч. 6 ст. 100 Закону №2462 строк реалізації права на одержання спірної допомоги складає три роки.

Колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять відомостей та доказів існування обставин, передбачених ст. 101 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку із наявністю яких одноразова грошова допомога не призначається.

Так, нещасний випадок мав місце у робочий час, стався у службовому кабінеті позивача, мав місце при виконанні роботи, котра не виключає реалізацію повноважень керівника слідчого відділу поліції.

Доказів наявності у позивача наміру на умисне завдання шкоди власному здоров`ю матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Враховуючи вказане, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, наявні підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.2, 229, 241, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 по справі № 520/3341/19 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 по справі № 520/3341/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 12 серпня 2019 року.

Головуючий суддя (підпис)О.П. Лях
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова О.М. Калитка