Справа № 440/621/19
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 р.Справа № 440/621/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Донець Л.О.,

Суддів: Гуцала М.І. , Бенедик А.П. ,

за участю секретаря судового засідання Соколової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.05.2019 року (головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, повний текст складено 13.05.19 року) по справі № 440/621/19

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Полтавській області , Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення,зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2019, ФОП ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області (далі відповідач-1), Державної фіскальної служби України (далі відповідач-2), в якій просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії відповідача-1, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 11.06.2018 № 775842/ про відмову у реєстрації податкової накладної від 30.09.2017 № 13 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати відповідача-2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену позивачем від 30.09.2017 № 13.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.05.2019 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії відповідача-1, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 11.06.2018 № 775842/.

Зобов`язано відповідача-2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 30.09.2017 № 13, складену позивачем.

Відповідач-1, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог позивача щодо визнання протиправним та скасування рішення комісії відповідача-1, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 11.06.2018 № 775842/ НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної від 30.09.2017 № 13 в Єдиному реєстрі податкових накладних, та та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач-1 посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга відповідача-1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач у встановленому законом порядку зареєстрований фізичною особою-підприємцем (рнокпп НОМЕР_1 ), одним з напрямків господарської діяльності якого є діяльність у сфері вантажного автомобільного транспорту. Позивач у встановленому законом порядку зареєстрований платником податку на додану вартість 01.04.2017.

Між ПП «ГРАНІТ-АГРО» (замовник) та позивачем (виконавець) 31.07.2017 укладено договір № 170731/1Г, умовами якого визначено надання виконавцем за завданням замовника послуг вантажним автомобільним транспортом.

30.09.2017 сторонами підписано акт прийому-передачі наданих послуг за договором від 31.07.2017 № 170731/1Г, яким погоджено загальну вартість послуг з перевезення вантажів у розмірі 153072,20 грн. (у т.ч. ПДВ - 25512,03 грн.).

На цій підставі позивач 30.09.2017 склав податкову накладну № 13 на суму 153072,20 грн., у т.ч. ПДВ - 25512,03 грн.

14.10.2017 вищевказану податкову накладну позивачем подано для реєстрації в ЄРПН.

Того ж дня, позивач отримав квитанцію № 1, де зазначено, що відповідно до п. 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної зупинена, оскільки дана податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМОКР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТЗЕД: 49.41, запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

07.06.2018 позивачем складено та подано до Кременчуцької ОДПІ (за місцем перебування на обліку) письмові пояснення разом з первинними документами.

Комісією відподівача-1, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації 11.06.2018 прийнято рішення № 775842/ про відмову в реєстрації податкової накладної від 30.09.2017 № 13 в ЄРПН у зв`язку з ненаданням платником податків копій документів: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування.

Суд першої інстанції, під час розгляду справи, дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (пункт 1.1 статті 1 ПК України).

Спірні правовідносини врегульовані ПК України в редакції, що була чинною на момент їх виникнення.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.16 ст. 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 12 Порядку № 1246 передбачено здійснення в автоматичному режимі розшифрування та проведення перевірки поданих податкових накладних, серед іншого, на відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до п. 201.16 статті 201 ПК України.

За результатами перевірок, визначених п. 12 Порядку № 1246, податковим органом формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Така квитанція надсилається платнику податку в автоматичному режимі (в електронному вигляді у текстовому форматі) протягом операційного дня і є підтвердженням зупинення такої реєстрації (п. 13, 14 Порядку № 1246).

Положення п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України визначають, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Критерії оцінки, Перелік документів).

Пунктом 6 Критеріїв оцінки визначено два критерії для проведення Моніторингу податкової накладної, при цьому за змістом пункту першого Переліку документів для кожного із критеріїв законодавцем визначено специфічний (окремий) перелік документів, які платник податків може подати податковому органу для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку документів, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Порядок прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у такій реєстрації, у періоді, протягом якого реалізовувалися спірні правовідносини, було регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» (далі - Постанова № 190).

Пунктом 2 Постанови № 190 визначено підстави для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, зокрема, ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Абзацом 7 п.п. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 ПК України платнику податків надано можливість оскаржити Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних в адміністративному або судовому порядку.

Виходячи із системного тлумачення норм права, наведених вище, колегія суддів вважає, що наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого, у цій справі, є прийняття рішення, законність якого обґрунтовано перевірена судами попередніх інстанцій.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання відповідачем загального посилання на п. 6 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Отже, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Подібна правові відносини висвітлені в постанові Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 1940/1306/18.

Частиною 5 статті 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зі змісту квитанції № 1 від 14.10.2017, контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкової накладної від 30.09.2017 № 13 критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених Наказом № 567, а саме, за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 49.41 (а.с. 20).

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Невиконання цих вимог призводить до протиправності акта індивідуальної дії.

Натомість, податковим органом у рішенні не наведено жодної конкретної інформації щодо причин, підстав та обґрунтувань прийняття такого рішення, а також не зазначено конкретного переліку документів, встановлених Наказом № 567.

З огляду на це, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про ненадання позивачем належних доказів до відповідача.

Колегія суддів згоджується з позицією суду першої інстанції щодо того, що наведені податковим органом твердження є неприйнятними, оскільки господарські операції, за результатами яких складено податкову накладну від 30.09.2017 № 13, стосувались надання послуг, а не поставки товарів.

З матеріалів справи вбачається, що в письмових поясненнях позивач зазначив про виконання послуг згідно з ДКПП перевезення вантажів дорожніми транспортними засобами. Виконання цих послуг є головним видом діяльності за КВЕД 009:2010 (а.с 108).

Разом з письмовими поясненнями, позивачем подано до податкового органу, за місцем перебування на обліку, первинні документи (а.с. 21-22).

Рішення про відмову у реєстрації спірної податкової накладної від 30.09.2017 № 13 в ЄРПН прийняте у зв`язку з ненаданням позивачем, разом із письмовими поясненнями, договору з покупцем, товарно-транспортних накладних, акта виконаних робіт (а.с. 23).

Однак, на підтвердження господарських операцій позивача, які полягають у перевезенні вантажів за замовленням ПП «ГРАНІТ-АГРО», до матеріалів справи надано відповідні копії договору від 31.07.2017 № 170731/1Г (а.с. 24-27), акта прийому-передачі наданих послуг від 30.09.2017 (а.с. 28), платіжних доручень від 13.12.2017 № , від 08.12.2017 № , від 18.12.2017 № , від 15.12.2017 № , від 31.01.2018 № (а.с. 29-30), договорів оренди транспортного засобу з екіпажем від 01.04.2017 № ФОП-01-01/04/17 (а.с. 31-33), від 01.05.2017 № ФОП-01-01/05-17 (а.с. 34-36), від 01.08.2017 № ФОП-01-01/08/17 (а.с. 37-39), товарно-транспортних накладних (а.с. 40-81).

Дослідивши вищезазначені копії документів, колегія суддів дійшла до висновку, що ними в сукупності підтверджується факт надання позивачем послуг з перевезення вантажів ПП «ГРАНІТ-АГРО» загальною вартістю 153072,20 грн., у т.ч. ПДВ - 25512,03 грн.

З огляду на зазначені обставини, колегія суддів дійшла до висновку, що прийняте комісією відповідача-1 рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 11.06.2018 № 775842/ про відмову у реєстрації податкової накладної від 30.09.2017 № 13 в Єдиному реєстрі податкових накладних, є необґрунтованим та безпідставним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Аналізуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано обставини в адміністративній справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 ст. 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог, тому, судове рішення не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.05.2019 року по справі № 440/621/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.О. Донець
Судді М.І. Гуцал А.П. Бенедик
Повний текст постанови складено 09.08.2019 року