Справа № 160/3833/19
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 липня 2019 року м. Дніпросправа № 160/3833/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Новомосковське автотранспортне підприємство" на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.05.2019 р. в адміністративній справі №160/3833/19 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Новомосковське автотранспортне підприємство" до Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання недійсними положення договору та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Новомосковське автотранспортне підприємство» звернулось до суду з адміністративним позовом до Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації, в якому просило:

- визнати недійсними (нечинними) наступні положення договору № 026 від 22 жовтня 2019 р. про організацію перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Дніпропетровської області (внутрішньо обласні маршрути):

- Пункт 1.1 в частині зазначення екологічних показників не нижче ЕІЖО 4; в частині визначення мінімальної пасажиромісткості (місць для сидіння);

- Пункти 4.4,4.5;

- Пункт 6.4;

- Підпункт 2.2.1 п.2.2 та Додаток до Договору «Порядок здійснення контролю за виконанням умов договору про організацію перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Дніпропетровської області (внутрішньообласні маршрути)» разом з додатком 1 (Акт №_перевірки виконання умов договору та дотримання вимог чинного законодавства України у галузі автомобільного транспорту (за місцезнаходженням перевізника) та додатком 2 (Акт № перевірки виконання умов договору та дотримання вимог чинного законодавства України у галузі автомобільного транспорту (по маршрутах) до зазначеного Порядку;

- Підпункт 6.3.2 п.6.3.

- зобов`язати Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації внести зміни до договору № 026 від 22 жовтня 2019 р. про організацію перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Дніпропетровської області (внутрішньо обласні маршрути) шляхом підписання додаткової угоди, в якій пункти договору викласти в наступній редакції:

- В пункті 1.1 Договору в частині зазначення екологічних показників вказати «не нижче рівня ЕІЖО 1»; в частині зазначення мінімальної пасажиромісткості виключити «місць для сидіння»;

- Пункти 4.4, 4.5 Договору виключити;

- Підпункт 2.2.1 п.2.2 викласти в наступній редакції: «Організатор здійснює контроль за виконанням Перевізником умов цього Договору та виконанням вимог чинного законодавства України у галузі автомобільного транспорту у порядку, визначеному Організатором»;

- Виключити додаток до Договору «Порядок порядку здійснення контролю за виконанням умов договору про організацію перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Дніпропетровської області (внутрішньообласні маршрути)» разом з додатком 1 (Акт №_перевірки виконання умов договору та дотримання вимог чинного законодавства України у галузі автомобільного транспорту (за місцезнаходженням перевізника) та додатком 2 (Акт №_перевірки виконання умов договору та дотримання вимог чинного законодавства України у галузі автомобільного транспорту (по маршрутах) до зазначеного Порядку;

- Пункт 6.4 Договору викласти в наступні редакції: «Договір може бути достроково розірвано (анульовано) організатором перевезень в частині відносин щодо обслуговування маршруту з підстав, визначених законодавством»;

- Підпункт 6.3.2 п.6.3 Договору викласти в наступній редакції: «за ініціативою Організатора на підставі п.5.2 Договору після невиконання надісланого Організатором попередження перевізникові про недопущення порушення умов договору (дозволу)».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року позовну заяву повернуто заявнику на підставі п.3 ч.4 ст. 169 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не прибули, що відповідно до приписів ч.3 ст. 312 КАС України не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву підписано представником ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» за довіреністю Роговською А.О.. При цьому на підтвердження повноважень особи, яка її підписала, до позовної заяви додано копію довіреності від 21.05.2019 року, яка завірена самим представником.

Доказів наявності у ОСОБА_1 встановлених законом повноважень щодо засвідчення копії довіреності до суду не надано та в матеріалах справи не міститься.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції дійшов висновку, що її підписано особою, на підтвердження повноважень якої не надано належних доказів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Приписами частини третьої ст. 55 КАС України визначено, що юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповіднодо ст. 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи, які є юридичними особами, мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю юридичної особи, виданої від її імені за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами, або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», у разі представництва інтересів у суді адвокатом.

Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.

Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Таким чином, з аналізу наведеного вбачається, що повноваження представника юридичної особи, в тому числі суб`єкта владних повноважень, можуть підтверджуватись: довіреністю, яка видана від її імені та підписана особою, уповноваженою на це законом або установчими документами; ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»; копіями цих документів, засвідченими у встановленому законом порядку чи підписом судді.

Згідно з частиною першою статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до частин першої, третьої статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Довіреність може бути видана як на укладення правочину, так і на здійснення інших юридично значимих дій. Довіреність є правочином і, як будь-який правочин, повинна відповідати всім вимогам, встановленим діючим законодавством до правочинів. Так, довіреність може бути видана тільки на виконання правомірних юридичних дій. Воля довірителя повинна відповідати його волевиявленню.

Таким чином перевірці підлягає наявність волевиявлення особи, що її видала.

Надана до суду апеляційної інстанції копія довіреності, яка засвідчена представником, не може бути належним доказом дійсної волі особи, що її видала, на уповноваження іншої представляти її інтереси. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, засвідченої у визначеному законом порядку), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому довірителем. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво.

Отже, скаржником до апеляційної скарги додано копію довіреності, з якої неможливо встановити дійсне волевиявлення довірителя, та зазначена копія не є такою, що засвідчена у встановленому законом порядку (відповідно до частини 3 статті 55 та частини 6 статті 59 КАС України).

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22 жовтня 2018 року у справі №201/3364/18 (2-а/201/133/2018).

Також, частиною 4 ст. 59 КАС України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року N 5076-VI (надалі - Закон N 5076-VI) адвокатом може бути фізична особа, яка отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 названого Закону підставою для здійснення адвокатської діяльності є, зокрема, ордер або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до ч. ч. 5 та 6 ст. 59 Кодексу адміністративного судочинства України відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.

Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Враховуючи викладене, сторона у справі має право на звернення до суду через представника лише на підставі документа, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.

Таким чином, повноваження представника позивача, яким є адвокат, можуть бути підтверджені також оригіналом ордеру, виданого на ведення справи в адміністративному суді.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що позивачем до позовної заяви не надано ордер про надання правової допомоги, що підтверджується актом від 25.04.2019 року № 165 (а.с.14). Крім того, з доданої до позову копії довіреності від 21.01.2019 року вбачається, що підприємство уповноважує представляти його інтереси саме адвоката Роговську А.О., а тому наведене спростовую вищезазначені доводи апелянта.

Колегія суддів критично розцінює доводи апелянта стосовно того, що ним було додано до позовної заяви договір про надання правової допомоги від 23.11.2018 року та довіреність від 21.01.2019 року, які засвідчені належним чином у відповідності до приписів п.9 ч.1 ст.20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність самим адвокатом, з вищенаведених підстав, а також з урахуванням того, що за змістом довіреності уповноваженого особа не наділена правом посвідчувати копії цієї довіреності.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Новомосковське автотранспортне підприємство"- залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.05.2019 р. по справі №160/3833/19 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко