Справа № 460/1337/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 серпня 2019 року м. Рівне №460/1337/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Лесько В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Грабовський В.А.,

відповідача: представник Білик М.В.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівненський молодіжний жилий комплекс» (далі - позивач), звернулося до суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - відповідач), про визнання протиправними дій щодо нарахування за період з 25.01.2018 по 30.12.2018 пені за платежем орендна плата з юридичних осіб у розмірі 107085,85грн та зобов`язання внести зміни до інтегрованої картки товариства з орендної плати з юридичних осіб шляхом скасування нарахованої за період з 25.01.2018 по 30.12.2018 пені у розмірі 107085грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неправомірно ототожнив уточнюючі розрахунки від 24.04.2017 року, від 24.08.2017 року до податкової декларації з орендної плати за землю за 2017 рік, та уточнюючий розрахунок від 28.02.2018 року до податкової декларації з орендної плати за землю за 2018 рік, як погашення заборгованості, визначеної самостійно платником у податкових деклараціях з орендної плати за 2015-2016 рік, та протиправно здійснив нарахування пені в розмірі 1 902,32 грн. за порушення строків погашення узгодженого грошового зобов`язання в порядку ст. 129 ПК України. Крім того, всупереч вимогам ст. 129 Податкового кодексу України, податковий орган здійснював нарахування пені в розмірі 105 183,53грн, при погашенні податкового боргу, відсутність якого встановлена серед іншого судовими рішеннями, які набрали законної сили. Просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач подав відзив на позов в якому заперечує проти позову. Свої заперечення обґрунтовує тим, що з інтегрованої картки платника податків за 2016-2019 роки вбачається, що позивач сплачував не поточні платежі з грошового зобов`язання по оплаті з орендної плати за землю, а погашав податковий борг в порядку черговості. Також з інтегрованої картки платника вбачається, що контролюючим органом відображені в картці всі судові рішення і по пені рахується переплата. Отже, аргументи позивача є безпідставними. Крім того, позивач пропустив строки звернення до суду. Просить позов залишити без розгляду.

Позивач подав відповідь на відзив у якому зазначив, що строки звернення до суду ним не пропущені, оскільки про порушення своїх прав він взнав у день отримання від відповідача копії інтегрованої картки платника податків за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року яку було надано позивачу в електронному вигляді 26 квітня 2019 року. Також стверджує, що контролюючим органом рішення про скасування нарахованої у періоді з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року пені в сумі 107085,85грн не приймалось.

Позовна заява надійшла до суду 07.06.2019.

12.06.2019 ухвалою суду позов залишений без руху.

21.06.2019 від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків позову.

03.07.2019 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

12.08.2019 в судовому засіданні оголошено вступну резолютивну частину ухвали про відмову у залишенні позову без розгляду.

12.08.2019 в судовому засіданні оголошено вступну резолютивну частину рішення.

Заслухавши учасників справи, дослідивши докази, наявні у ній, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заяви по суті, суд встановив наступне.

ТОВ «Рівненський МЖК» зареєстроване як юридична особа з 02.12.1993, а з 31.08.1995 перебуває на обліку як платник податків в ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області.

За специфікою своєї діяльності - будівництво житлових і нежитлових будівель, ТОВ «Рівненський МЖК» має в користуванні земельні ділянки із числа земель житлової та громадської забудови. При цьому, кількість та/або розміри земельних ділянок періодично змінюються. У відповідності до цього, позивач подавав відповідачу як звітні податкові декларації з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, так і уточнюючі.

Судом встановлено, що відповідно до поданої 13.02.2015 року податкової декларації за 2015 рік, ТОВ «Рівненський МЖК» задекларовано до сплати орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за січень 2015 року у розмірі 29 657,51грн, за лютий 2015 року у розмірі 29 657,51грн, за березень 2015 року у розмірі 29 657,51грн, за квітень 2015 року у розмірі 29 657,51грн, за травень 2015 року у розмірі 29 657,51грн, за червень 2015 року у розмірі 29 657,51грн, за липень 2015 року у розмірі 29 657,51грн, за серпень 2015 року у розмірі 29 657,51грн, за вересень 2015 року у розмірі 29 657,51грн, за жовтень 2015 року у розмірі 29 657,51грн, за листопад 2015 року у розмірі 29 657,51грн, за грудень 2015 року у розмірі 29 657,53грн.

Відповідно до поданої 11.02.2016 року податкової декларації за 2016 рік, ТОВ «Рівненський МЖК» задекларовано до сплати орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за січень 2016 року у розмірі 42694,40грн, за лютий 2016 у розмірі 42694,40грн, за березень 2016 року у розмірі 42694,40грн, за квітень 2016 року у розмірі 42694,40грн, за травень 2016 року у розмірі 42694,40грн, за червень 2016 року у розмірі 42694,40грн, за липень 2016 року у розмірі 42694,40грн, за серпень 2016 року у розмірі 42694,40грн, за вересень 2016 року у розмірі 42694,40грн, за жовтень 2016 року у розмірі 42694,40грн, за листопад 2016 року у розмірі 42694,40грн, за грудень 2016 року у розмірі 42694,40 грн.

09 лютого 2017 року ТОВ «Рівненський МЖК» подало до Державної податкової інспекції у м. Рівному звітну податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності ) за 2017 рік, в якій було задекларовано до сплати за 2017 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 543072,77грн, зокрема за: січень 2017 року у розмірі 45256,06грн; лютий 2017 року у розмірі 45256,06грн, березень 2017 року у розмірі 45256,06грн, квітень 2017 року у розмірі 45256,06грн, травень 2017 року у розмірі 45256,06грн, червень 2017 року у розмірі 45256,06грн, липень 2017 року у розмірі 45256,06грн, серпень 2017 року у розмірі 45256,06грн, вересень 2017року у розмірі 45256,06грн, жовтень 2017 року у розмірі 45256,06грн, листопад 2017року у розмірі 45256,06грн, грудень 2017року у розмірі 45256,11грн.

24 квітня 2017 року ТОВ «Рівненський МЖК» подало до Державної податкової інспекції у м. Рівному уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності ) за 2017 рік, в якій було задекларовано до сплати за 2017 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 539 216,56грн, зокрема за: січень 2017 року у розмірі 45256,06грн; лютий 2017 року у розмірі 45256,06грн; березень 2017 року у розмірі 45256,06грн; квітень 2017 року у розмірі 44827,59грн; травень 2017 року у розмірі 44827,59грн; червень 2017 року у розмірі 44827,59грн; липень 2017 року у розмірі 44827,59грн; серпень 2017 року у розмірі 44827,59грн; вересень 2017 року у розмірі 44827,59грн; жовтень 2017 року у розмірі 44827,59грн; листопад 2017 року у розмірі 44827,59грн; грудень 2017 року у розмірі 44827,66грн.

Нараховані до зменшення податкового зобов`язання на 2017 рік на періоди за якими не настав термін сплати (позитивне значення (р.4-р.3) всього 3856,21грн, а саме за: квітень у розмірі 428,47грн, травень у розмірі 428,47грн, червень у розмірі 428,47грн, липень у розмірі 428,47грн, серпень у розмірі 428,47грн, вересень у розмірі 428,47грн, жовтень у розмірі 428,47грн, листопад у розмірі 428,47грн, грудень у розмірі 428,45грн.

24 серпня 2017 року ТОВ «Рівненський МЖК» подало до Державної податкової інспекції у м. Рівному уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності ) за 2017 рік, в які було задекларовано до сплати за 2017 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 525558,08грн, зокрема за: січень 2017 року у розмірі 45256,06грн; лютий 2017 року у розмірі 45256,06грн; березень 2017 року у розмірі 45256,06грн; квітень 2017 року у розмірі 44827,59грн; травень 2017 року у розмірі 44827,59грн; червень 2017 року у розмірі 44827,59грн; липень 2017 року у розмірі 46523,87грн; серпень 2017 року у розмірі 41972,99грн; вересень 2017 року у розмірі 41702,56грн; жовтень 2017 року у розмірі 41702,56грн; листопад 2017 року у розмірі 41702,56грн; грудень 2017 року у розмірі 41702,59грн.

Нараховані до збільшення податкового зобов`язання на 2017 рік на періоди за якими не настав термін сплати (позитивне значення (р.3-р.4) всього 1696,28грн, а саме за: липень у розмірі 1696,28грн. Нараховані до зменшення податкового зобов`язання на 2017 рік на періоди за якими не настав термін сплати (позитивне значення (р.4-р.3) всього 15354,76грн, а саме за: серпень у розмірі 2854,60грн, вересень у розмірі 3125,03грн, жовтень у розмірі 3125,03грн, листопад у розмірі 3125,03грн, грудень у розмірі 3125,07грн.

14 лютого 2018 року TOB «Рівненський МЖК» подало до Державної податкової інспекції у м. Рівному звітну податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності ) за 2018 рік, в якій було задекларовано до сплати за 2018 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 505572,37грн, зокрема за: січень 2018 року у розмірі 42131,03грн; лютий 2018 року у розмірі 42131,03грн; березень 2018 року у розмірі 42131,03грн; квітень 2018 року у розмірі 42131,03грн; травень 2018 року у розмірі 42131,03грн; червень 2018 року у розмірі 42131,03грн; липень 2018 року у розмірі 42131,03грн; серпень 2018 року у розмірі 42131,03грн; вересень 2018 року у розмірі 42131,03грн; жовтень 2018 року у розмірі 42131,03грн; листопад 2018 року у розмірі 42131,03грн; грудень 2018 року у розмірі 42131,04грн.

28 лютого 2018 року ТОВ «Рівненський МЖК» подало до Державної податкової інспекції у м. Рівному уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності ) за 2018 рік, в якій було задекларовано до сплати за 2018 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 500430,76грн, зокрема за: січень 2018 року у розмірі 41 702,56грн; лютий 2018 року у розмірі 41702,56грн; березень 2018 року у розмірі 41702,56грн; квітень 2018 року у розмірі 41702,56грн; травень 2018 року у розмірі 41702,56грн; червень 2018 року у розмірі 41702,56грн; липень 2018 року у розмірі 41702,56грн; серпень 2018 року у розмірі 41 702,56грн; вересень 2018 року у розмірі 41702,56грн; жовтень 2018 року у розмірі 41702,56грн; листопад 2018 року у розмірі 41702,56грн; грудень 2018 року у розмірі 41702,60грн.

Нараховані до зменшення податкового зобов`язання на 2018 рік на періоди за якими не настав термін сплати (позитивне значення (р.4-р.3) всього 5141,61грн, а саме за: січень у розмірі 428,47грн, лютий у розмірі 428,47грн, березень у розмірі 428,47грн, квітень у розмірі 428,47грн, травень у розмірі 428,47грн, червень у розмірі 428,47грн, липень у розмірі 428,47грн, серпень у розмірі 428,47грн, вересень у розмірі 428,47грн, жовтень у розмірі 428,47грн, листопад у розмірі 428,47грн, грудень у розмірі 428,44грн.

13 квітня 2018 року ТОВ «Рівненський МЖК» подало до Державної податкової інспекції у м. Рівному уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності) за 2018 рік, в якій було задекларовано до сплати за 2018 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 501605,32грн, зокрема за: січень 2018 року у розмірі 41702,56грн; лютий 2018 року у розмірі 41702,56грн; березень 2018 року у розмірі 41751,00грн; квітень 2018 року у розмірі 41827,69грн; травень 2018 року у розмірі 41827,69грн; червень 2018 року у розмірі 41827,69грн; липень 2018 року у розмірі 41827,69грн; серпень 2018 року у розмірі 41827,69грн; вересень 2018 року у розмірі 41827,69грн; жовтень 2018 року у розмірі 41827,69грн; листопад 2018 року у розмірі 41827,69грн; грудень 2018 року у розмірі 41827,68грн.

Нараховані до збільшення податкового зобов`язання на 2018 рік на періоди за якими не настав термін сплати (позитивне значення (р.3-р.4) всього 1174,56грн, а саме за: березень у розмірі 48,44грн, квітень у розмірі 125,13грн, травень у розмірі 125,13грн, червень у розмірі 125,13грн, липень у розмірі 125,13грн, серпень у розмірі 125,13грн, вересень у розмірі 125,13грн, жовтень у розмірі 125,13грн, листопад у розмірі 125,13грн, грудень у розмірі 125,08грн.

Також судом встановлено, що у період з 01.01.2018 по 31.12.2018 податковий орган здійснював нарахування пені в розмірі 105183,53грн при погашенні податкового боргу, відсутність якого встановлена серед іншого судовими рішеннями Рівненського окружного адміністративного суду, які набрали законної сили, а саме: від 05.11.2014 року у справі № 817/2547/14, від 07.10.2014 року у справі № 817/2458/14, від 14.01.2015 року у справі № 817/3477/14, від 16.08.2016 року у справі № 817/682/16, від 23.09.2016року у справі №817/341/16 від 26.09.2016 року у справі № 817/783/16, від 21.12.2016 року у справі № 817/1419/16, від 27.12.2016 року у справі № 817/928/16, від 14.04.2017 року у справі № 817/2060/16, від 11.05.2017 року у справі № 817/2523/16, від 10.04.2017 року у справі № 817/1774/16, від 05.09.2017 року у справі № 817/858/17, від 09.10.2018 року у справі № 817/1159/18, від 21.11.2018 року у справі № 817/1158/18.

18.03.2019 відповідачем прийняте рішення № К 1/17-00-07-02-15 «Про скасування пені», яким вирішено скасувати нараховану пеню згідно інтегрованої картки платника ІТС «Податковий блок» ТзОВ «Рівненський молодіжний житловий комплекс» по коду платежу 18010600 (орендна плата за землю) у сумі 159492,86грн, оскільки дана сума пені була нарахована в зв`язку із поданням платником уточнюючих податкових декларацій до зменшення податкового зобов`язання з орендної плати за землю та підлягає скасуванню. За змістом наведеного рішення, пеня нарахована за період з 30.08.2011 року по 09.12.213 року.

05.04.2019 відповідачем прийняте рішення № К 12/17-00-07-02-15 «Про скасування пені», яким вирішено скасувати нараховану пеню згідно інтегрованої картки платника ІТС «Податковий блок» ТзОВ «Рівненський молодіжний житловий комплекс» по коду платежу 18010600 (орендна плата за землю) у сумі 203997,82грн, оскільки дана сума пені була нарахована в зв`язку із поданням платником уточнюючих податкових декларацій до зменшення податкового зобов`язання з орендної плати за землю та підлягає скасуванню. За змістом наведеного рішення, пеня нарахована за період з 24.04.2014 року по 04.05.2016 року.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зважає на таке.

Як стверджує позивач, відповідачем протиправно нарахована пеня за період з 25.01.2018 року по 30.12.2018 в розмірі 107085,85грн, що відображено у інтегрованій картці платника податку.

На противагу доводам позивача, представник відповідача в судовому засіданні зауважив, що позивачем пропущений строк звернення до суду. Окрім цього зазначив, що позов є безпідставним, оскільки станом день надходження позову до суду - 07.06.2019, пеня по коду платежу 18010600 (орендна плата за землю) в сумі 107085,85грн у позивача відсутня, що підтверджується інтегрованою карткою платника податків за період з 31.12.2018 по 31.07.2019 року.

Щодо пропущення строків звернення до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

01 квітня 2019 року ТОВ «Рівненський МЖК» звернулося до Головного управління ДФС у Рівненській області із заявою про надання серед іншого інтегрованої картки платника податків ТОВ «Рівненський МЖК» (код 13988757) за платежем орендна плата з юридичних осіб (код платежу 18010600) за період з 01.01.2018 року по 01.04.2019 року включно.

04 квітня 2019 року ТОВ «Рівненський МЖК» звернулося до Головного управління ДФС у Рівненській області із заявою про надання серед іншого інтегрованої картки платника податків ТОВ «Рівненський МЖК» (код 13988757) за платежем орендна плата з юридичних осіб (код платежу 18010600) за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року включно.

24.04.2019 року №5232/10/17-00-50-07-08, Головне управління ДФС у Рівненській області надало для ТОВ «Рівненський МЖК» інформацію інтегрованих карток (в електронному вигляді) платника податків ТОВ «Рівненський МЖК» у період 01.01.2017 по 31.12.2017, у період 01.01.2018 по 31.12.2018, у період з 01.01.2019 по 01.04.2019 по коду платежу 18010600 «Орендна плата юридичних осіб».

Отже, ТОВ «Рівненський МЖК» дізналося про протиправність, на його думку, дій податкового органу щодо нарахування пені за платежем орендна плата з юридичних осіб у період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року з інтегрованих карток платника, копії яких були надані позивачу в електронному вигляді 26 квітня 2019 року.

Із позовною заявою у даній справі ТОВ «Рівненський МЖК» звернулося 07 червня 2019 року, тобто в межах шестимісячного строку, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України. Відтак, твердження відповідача про пропуск строку звернення до суду є безпідставними та спростовуються вищезазначеними доказами.

Слід зауважити, що відповідачем не долучено до матеріалів справи доказів направлення листів від 17.08.2018 № 218/10/17-16-07-09, від 06.12.2018 № 624/10/17-16-07-09, якими позивачу направлялись копії інтегрованих карток за 2018 рік.

Суд також звертає увагу, що не зарахування (відображення) відповідних платіжних доручень в обліковій картці (особовому рахунку) платника податку та нарахування відповідної пені є триваючим порушенням прав позивача. Тобто, в даному випадку, предметом позовних вимог є існування податкової заборгованості через неврахування відповідних уточнюючих розрахунків до податкових декларацій та платіжних доручень податковим органом, право на відображення яких продовжує існувати до моменту їх відображення (внесення) згідно із законом.

Щодо нарахування пені у період з 25.01.2018 року по 30.12.2018 року у розмірі 107085,85грн та зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника шляхом скасування нарахованої за період з 25.01.2018 року по 30.12.2018 року пені в розмірі 107085,85грн.

За змістом п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п. 288.2 ст. 288 Податкового кодексу України).

Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (п. 288.3 ст. 288 Податкового кодексу України).

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п. 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України).

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу (п. 288.7 ст. 288 Податкового кодексу України).

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік (п. 285.1ст. 285 Податкового кодексу України).

Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку з набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців) (п. 285.2 ст. 285 Податкового кодексу України).

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі (п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України).

Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році (п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України).

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом ЗО календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, слід відзначити, що суб`єкт владних повноважень не має прав, у розумінні міри свободи поведінки, а лише наділений законодавцем певними повноваженнями, необхідними для реального виконання завдань та функцій держави, що покладені на нього.

Відповідно до пп. 129.1.1.-129.1.3. п. 129.1. ст. 129 Податкового кодексу України, нарахування пені розпочинається:

129.1.1. - при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

129.1.2. - при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

129.1.3. - при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Згідно із п. 129.2 ст. 129 Податкового кодексу України, у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

Пунктом 129.3. ст. 129 Податкового кодексу України передбачено, що нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини). У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

У відповідності до п. 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Тобто, положеннями ст. 129 Податкового кодексу України передбачено можливість нарахування пені лише у разі прострочення сплати податкового боргу. Отже, відсутність податкового боргу та факту його погашення, виключає право податкового органу нараховувати пеню.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач діяв протиправно при нарахуванні пені, зараховуючи протягом 2018 року поточні зобов`язання з орендної плати за землю за 2017-2018 роки в рахунок погашення податкового боргу за 2016 рік та пені, нарахованої в 2012-2014 роках, порушуючи при цьому вимоги п. 87.9 ст. 87 ПК України, що підтверджується обставинами, встановленими судовими рішеннями Рівненського окружного адміністративного суду, а саме: від 05.11.2014 року у справі № 817/2547/14, від 07.10.2014 року у справі № 817/2458/14, від 14.01.2015 року у справі № 817/3477/14, від 16.08.2016 року у справі № 817/682/16, від 23.09.2016року у справі № 817/341/16 від 26.09.2016 року у справі № 817/783/16, від 21.12.2016 року у справі № 817/1419/16, від 27.12.2016 року у справі № 817/928/16, від 14.04.2017 року у справі № 817/2060/16, від 11.05.2017 року у справі № 817/2523/16, від 10.04.2017 року у справі № 817/1774/16, від 05.09.2017 року у справі № 817/858/17, від 09.10.2018 року у справі № 817/1159/18, від 21.11.2018 року у справі № 817/1158/18.

Всі наведені вище рішення суду набрали законної сили.

Отже, пеня нараховувалась відповідачем за відсутності податкового боргу.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом

Разом з тим, під час дослідження інтегрованої картки платника податків - ТзОВ «Рівненський МЖК» за період з 31.12.2018 по 31.07.2019 року, судом встановлено, що станом на 05.04.2019 року у останнього взагалі відсутній борг по пені.

Таким чином, суд уважає, що контролюючий орган інтегровану карту платника податків - ТзОВ «Рівненський МЖК» привів у відповідність до судових рішень станом на 05.04.2019 самостійно, ще до подання позивачем позовної заяви.

Суд звертає увагу, що частина 2 статті 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Цю конституційну норму необхідно застосовувати з урахуванням її офіційного тлумачення, наданого Конституційним Судом України. Зокрема, у справі громадянки ОСОБА_1 щодо права на оскарження в суді неправомірних дій посадової особи, Конституційний Суд України офіційно розтлумачив частину другу статті 55 Конституції України. Її необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді. (частина 1 пункту 1 Рішення Конституційного Суду України від 25.11.1997)

Обґрунтовуючи свою позицію, Конституційний Суд зазначив, що стаття 55 Конституції України не визначає, які саме рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади і місцевого самоврядування чи посадових і службових осіб можуть бути оскаржені, і встановлюють принцип, відповідно до якого в суді можуть оскаржуватися будь-які рішення, дії та бездіяльність. Тим самим створено механізм реалізації конституційного права особи на судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Звідси випливає, що Конституцією України гарантовано і забезпечено кожній людині і громадянину право на звернення до суду за захистом своїх прав чи свобод. (частина 9 пункту 2 Рішення Конституційного Суду України від 25.11.1997)

З наведеного офіційного тлумачення частини 2 ст. 55 Конституції України слідує, що право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб не є абсолютним. Людина має таке право за умови, що якщо вважає, що рішення, дія чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб порушують або ущемляють її права і свободи чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Таким чином, право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, про яке йдеться у частині 2 статті 55 Конституції України, має спеціальну мету і призначення - правовий захист порушених прав та свобод людини, усунення перешкод у їх реалізації.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).

У статті 5 КАС України, взаємозв`язок між правом особи на звернення до суду і порушенням її суб`єктивних прав знайшов остаточне закріплення. Зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист…

За приписами п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З огляду на зміст статей 2, 5, 19 КАС України, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права, свободи чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи дійсно особа має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушено відповідачем саме в спірних публічно-правових відносинах.

Відтак, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Суд повторює, що станом на день подання позовної заяви до суду, контролюючий орган інтегровану карту платника податків - ТзОВ «Рівненський МЖК» привів у відповідність до судових рішень самостійно, нарахування пені в сумі 107085,85грн відсутнє.

За наведених обставин, судом встановлено відсутність порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів позивача.

Доказів зворотного позивачем суду не надано і судом не встановлено.

Частиною другою статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з статтю 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин першої та другої 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, відповідно до принципу змагальності, суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Суд уважає, що відповідачем надано достатні докази, які свідчать про те, що його дії вчинені в межах повноважень контролюючого органу та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано та правомірно. У той же час, позивач не довів обставин в обґрунтування заявлених позовних вимог, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення.

Відповідно до статті 139 КАС України, сума судових витрат позивачу не відшкодовується.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" (33003, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Марфи Струтинської, 13-Б, );

2) відповідач - Головне управління ДФС у Рівненській області (33023, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Відінська, 12, ).

Повний текст рішення складений 14 серпня 2019 року.

Суддя Комшелюк Т.О.