Справа № 560/1297/19
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1297/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

08 серпня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О. ,

секретар судового засідання: Сербин І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року (ухвалене у м. Хмельницькому 15 травня 2019 року о 15:22, повний текст якого виготовлено 31 травня 2019 року) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Хмельницькій області, в якому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Хмельницькій області від 27.12.2018 № 22/682 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у розмірі 111690 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_2 є близькою подругою позивача. Продажем товарів в магазині займалася особисто ОСОБА_1 .. Під час проведення 05.12.2018 інспекційного відвідування представниками управління Держпраці було здійснено тиск на ОСОБА_2 , яка на той час перебувала в приміщенні магазину разом зі своїм сином та чекала ОСОБА_1 в той час, коли остання тимчасово відлучилася з магазину. Наголосила, що ОСОБА_2 здійснювала реалізацію товару у магазині позивача, а будь яка допомога надана особисто позивачу ОСОБА_2 не може автоматично вважатись фактичним допуском працівника до роботи.

Крім того, відповідачем порушено порядок проведення контрольного заходу. Безпідставно не притягнуто позивача до адміністративної відповідальності в порядку ст.41 КУпАП, а одразу накладено штраф згідно ст.265 КЗпП України.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що зміст пояснень ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 підтверджує факт вчинення порушення ФОП ОСОБА_1 за яке до неї застосовано штраф згідно постанови від 27.12.2018 №22/682. Доводи позивача про надання вказаних пояснень під тиском є надуманими та необґрунтованими. Посадовими особами Управління дотримано нормативних вимог під час проведення інспекційного відвідування.

Щодо не притягнення позивача до адміністративної відповідальності на підставі ст.41 КУпАП, відповідач зауважив, що заходи щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності не можуть бути вжиті, оскільки згідно вимог п.21 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 (Порядок №295) суб`єкт господарювання має право подати зауваження на акт інспекційного відвідування впродовж трьох робочих днів після підписання акта, після сплину часу на подачу зауважень до акта інспекційного відвідування протокол вже не можу бути складений в межах 24 годин після встановлення особи порушника.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Відповідач в судове засідання повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Керуючись положеннями даної норми та враховуючи відсутність заперечень представника позивача, колегія суддів вирішила провести розгляд справи за даної явки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 зареєстрована, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як фізична особа - підприємець з 19.05.2014 за №0001911. Основним видом економічної діяльності позивача є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Посадовими особами Управління Держпраці у Хмельницькій області на підставі п. 33 Порядку №295, проведено відвідування ФОП ОСОБА_1 , що здійснює підприємницьку діяльність в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", за адресою: АДРЕСА_1 , з метою моніторингу стану дотримання законодавства про працю щодо оформлення трудових відносин, та зафіксовано в магазині працівника ОСОБА_2 , яка надала письмове пояснення, в якому вказала, що допомагає майже місяць (з листопада 2018 року) ФОП ОСОБА_1 в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_1 . За допомогу отримує кошти, трудовий договір ще не укладала.

На підставі наказу про здійснення інспекційних відвідувань №259 від 05.12.2018, згідно Порядку №295, проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 на предмет додержання законодавства про працю, за результатами якого складено акт інспекційного відвідування №22-14/3967-ІВ від 06.12.2018, який підписаний ФОП із зауваженнями.

Згідно акту №22-14/3967-ІВ від 06.12.2018 в ході інспекційного відвідування встановлено порушення позивачем вимог ч.1, ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України та вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу», а саме, один працівник був допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з виявленими порушеннями законодавства про працю винесено припис № 22-14/3967-ІВ-946 від 12.12.2018 про усунення виявлених порушень зі строком усунення до 12.01.2019.

27.12.2018 начальником Управління Держпраці у Хмельницькій області прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №22/682 від 27.12.2018, згідно з якою на ФОП ОСОБА_1 на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України накладено штраф у розмірі 111690,00 грн.

Позивач не погоджується із вказаною постановою, а тому звернулась до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що посадовими особами Управління Держпраці було дотримано всіх процесуальних вимог щодо здійснення відвідування та інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 . Заходи контролю стосовно позивача у спосіб інспекційного відвідування здійснені відповідачем з дотриманням вимог Порядку №295.

Наявність фактів встановлених посадовими особами відповідача під час інспекційного відвідування, на які посилається відповідач, є свідченням допуску ОСОБА_2 до роботи, без факту належного оформлення трудових відносин.

Також суд зауважив, що справа, яка розглядається, наочно ілюструє той факт, що досить часто для позивачів, які прагнуть будь-що уникнути відповідальності за інкримінований їм проступок, основною ціллю є забезпечити стратегію захисту, штучно створити умови для задоволення позову, ігноруючи необхідність доказово спростувати аргументацію сторони відповідача, тощо. Позивачем не наведено обґрунтованих аргументів, які б доводили неправомірність постанови Управління Держпраці у Хмельницькій області від 27.12.2018 №22/682.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до пунктів 1, 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

За приписами ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі проведення інспекційних відвідувань або невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Пунктом 5 Порядку №295 визначено, що інспекційні відвідування проводяться: 1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту; 4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю; 5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю; 6) за інформацією: Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДФС та її територіальних органів про: невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень; факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом; роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника; Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків; працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України "Про відпустки"); роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів; роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників; 7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

Встановлено, що інформаційно-роз`яснювальний та моніторинговий захід «відвідування» у позивачки було проведено інспекторами Держпраці 05.12.2019. Про результати моніторингу стану дотримання вимог трудового законодавства було повідомлено інспекторами праці керівника Управління Держпраці у формі службової записки від 05.12.2018.

Згідно наказу "Про відрядження" від 04.12.2018 №332-"В" начальник Управління Держпраці у Хмельницькій області Глушаков О.О. , перебував разом з інспекторами у службовому відрядження в смт. Білогір`я.

05.12.2018 посадові особи Управління Держпраці у Хмельницькій області на ім`я начальника Управління Держпраці у Хмельницькій області подано службову записку, з якої вбачається, що в ході відвідування ФОП ОСОБА_1 , що здійснює підприємницьку діяльність в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», за адресою: АДРЕСА_1 , з метою моніторингу стану дотримання законодавства про працю щодо оформлення трудових відносин, в приміщенні знаходилася одна особа, яка письмово повідомила, що допомагає з листопада 2018 року ФОП ОСОБА_1 в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_1 . Трудовий договір ще не укладала, що свідчить про доцільність інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1

05.12.2018 начальник Управління Держпраці у Хмельницькій області Глушаков О.О . прийняв рішення про здійснення заходу контролю, про що свідчить його віза на службовій записці. Зазначена службова записка з візою керівника засобами електронного зв`язку була направлена до Управління Держпраці для підготовки наказу на проведення інспекційного відвідування.

05.12.2018 першим заступником начальника Управління Держпраці у Хмельницькій області Логвиним О.О. підписано наказ №258 про здійснення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 .

На підставі наказу начальником Управління Держпраці підписано і видано інспекторам праці направлення від 05.12.2019 №1153/18 на здійснення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що посадовими особами Управління Держпраці дотримано всіх процесуальних вимог щодо здійснення відвідування та інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 .

За змістом пунктів 6, 8, 9, 11-14, 19-21 Порядку № 295 інспекційне відвідування є формою державного нагляду за додержанням законодавства про працю, яке відноситься до повноважень відповідача, та яке проводиться на підставі наказу та направлення, за наявності підстав для його проведення, зокрема, отримання інформації від ДФС та її територіальних органів про факти порушення законодавства про працю. За результатами інспекційного відвідування складається акт і в разі виявлення порушень - виноситься припис. Якщо під час інспекційного відвідування встановлено факти використання праці неоформлених працівників, то вживаються заходи до притягнення об`єкта відвідування до відповідальності незалежно від усунення виявлених порушень.

Матеріалами справи підтверджується, що перед проведенням перевірки позивача було ознайомлено з направленням на проведення інспекційного відвідування від 05.12.2018 №1153/18; інспекційне відвідування проведено в його присутності, що не заперечується позивачем; під час інспекційного відвідування за результатами його проведення - підписано та отримано один примірник Акта №22-14/3967-ІВ від 06.12.2018.

Відтак, заходи контролю стосовно позивача у спосіб інспекційного відвідування здійснені відповідачем з дотриманням вимог Порядку №295.

Щодо порушень ФОП ОСОБА_1 вимог ч. ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України шляхом використання найманої праці фізичної особи ОСОБА_2 без укладення трудового договору, без видання відповідного наказу (розпорядження) та повідомлення територіального органу Державної фіскальної служби за місцем обліку його як платника єдиного податку, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно статті 21 КЗпП України, трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Відповідно до статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Згідно пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" №9 від 06 листопада 1992 року фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того чи було прийняття на роботу належним чином оформлене.

Як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, встановлені під час інспекційного відвідування обставини, а також підтверджені в ході розгляду справи, свідчать про фактичний допуск до роботи позивачем працівника ОСОБА_2 , яка виконувала роботу продавця в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що належить ФОП ОСОБА_1 . Відтак, вказана особа виконувала певні трудові функції в торговому місці - магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1". Даний факт підтверджується також, наданими під час проведення інспекційного відвідування письмовими поясненнями громадянки ОСОБА_2 , в яких остання зазначила, щодо помагає майже місяць (з листопада 2018 року) ФОП ОСОБА_1 в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_1 , за допомогу отримує кошти, трудовий договір не укладала.

Крім того, судом встановлено та не заперечувалося позивачем, що позивач не документував стосунки з громадянкою ОСОБА_2 жодним правочином, як то трудовий договір, чи договір підряду (послуг), а тому суду не представляється можливим надати оцінку таким правочинам у співвідношенні до наданих послуг (робіт) та дослідити такі відносини на предмет їх відповідність цивільно-правовим.

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що ОСОБА_2 не займалась продажем товару в магазині позивача, а перебувала в приміщенні магазину разом зі своїм сином та чекала ОСОБА_1 в той час, коли остання тимчасово відлучилася з магазину, адже такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а саме, поясненнями позивача, які остання надала інспекторам під час проведення інспекційного відвідування та в яких ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_2 допомагає їй торгувати у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" та перебуває на випробовувальному терміні, виходить практикуватися. Вказала, що трудовий договір не укладався.

Посилання позивача не те, що вказані пояснення вона та ОСОБА_2 надані під тиском інспекторів праці не підтверджені жодними доказами чи належними обґрунтуваннями.

Тому, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки відповідача про допуск позивачем ОСОБА_2 до роботи, без факту належного оформлення трудових відносин.

Доводи позивача про порушення її прав шляхом не притягнення до адміністративної відповідальності на підставі ст.41 КУпАП, суд вважає безпідставними.

Дійсно, статті 41 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

При цьому, притягнення особи до адміністративної відповідальності має здійснюватись у суворій відповідності вимогам КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно вимог п.21 Порядку №295 суб`єкт господарювання має право подати зауваження на акт інспекційного відвідування впродовж трьох робочих днів після підписання акта.

Таким чином, після сплину часу на подачу зауважень до акта інспекційного відвідування протокол про адміністративне правопорушення вже не може бути складений в межах 24 годин після встановлення особи порушника.

З урахуванням наведених обставин у сукупності, суд дійшов висновку про правомірність постанови Управління Держпраці у Хмельницькій області від 27.12.2018 №22/682.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 09 серпня 2019 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С. Сушко О.О.