Справа № 420/2483/19
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2483/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.;

за участі:

секретаря судового засідання - Кушкань Т.В.;

представника позивача - Урсу І.М.;

представника відповідача та третьої особи - Козеровської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» до Головного управління ДФС в Одеській області, третя особа: Державна фіскальна служба України, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС в Одеській області, третя особа: Державна фіскальна служба України, в якій просило: визнати протиправними дії Головного управління ДФС в Одеській області щодо відключення від системи електронного документообігу з Державною фіскальною службою України Договору про визнання електронних документів № 010920171 від 01.09.2017 року, укладеного між Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області та ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу»; зобов'язати Головне управління ДФС в Одеській області поновити дію Договору про визнання електронних документів № 010920171 від 01.09.2017 року, укладеного між Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області та ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу», підключивши його до відповідної системи електронного документообігу з Державною фіскальною службою України.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. В квітні 2019 року ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» зіткнулася з проблемою, пов'язаною з обмеженням ГУ ДФС в Одеській області електронного документообігу підприємства, що призвело, зокрема, до неможливості реєстрації в електронному кабінеті в особовій картці платника податків податкових накладних та розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також до відмови у їх реєстрації. 18.04.2019 року директору ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» стало відомо про причини обмеження електронного документообігу підприємства, а саме - нібито у зв'язку зі здійсненням діяльності не за встановленим місцезнаходженням підприємства згідно чинного законодавства. 19.04.2019 року ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» звернулося до державного реєстратора з заявою про внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців. 23.04.2019 року державним реєстратором до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців були внесені відповідні зміни та приведено у відповідність адресу ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» згідно вимог чинного законодавства, після чого фактична адреса підприємства стала співпадати з юридичною, а саме: 65007, м. Одеса, пл. Олексіївська, 11/1. Своєю заявою від 22.04.2019 року ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» проінформувало ГУ ДФС України в Одеській області щодо внесення відповідних змін до реєстру щодо адреси підприємства та просило відновити реєстрацію в електронному кабінеті в особовій картці платника податків податкових накладних та розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Втім, зазначена заява так розглянута не була, так само як і не був відновлений електронний документообіг підприємства. 09.04.2019 року ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» повторно звернулося до начальника Приморської державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області з листом, в якому просило повідомити, чому ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» не має можливості реєструвати податкові накладні при чинному договорі про визнання електронних документів. На свій лист ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» отримало відповідь від ГУ ДФС в Одеській області за № 8307/10/15-32-08-04-10 від 15.04.2019 року, відповідно до якої стало відомо, що ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» було тимчасово обмежено електронний документообіг за ініціативою слідчого управління фінансових розслідувань.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» до Головного управління ДФС в Одеській області, третя особа: Державна фіскальна служба України, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що звітність підприємства не приймалась з огляду на наявність об'єктивних підстав, які визначені вимогами Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.08.2017 за № 959/30827. Крім того, позивач звернувся до не належного відповідача. Орган ДПС, де розташовано приймальний шлюз, зокрема, здійснює такі заходи: прийом електронної податкової звітності з перевіркою її на наявність арифметичних помилок та повноти заповнення податкових декларацій (розрахунків, звітів, довідок тощо) згідно з алгоритмами контролю (підрозділи автоматизації процесів оподаткування); передача до ДПІ перевірених файлів електронної податкової звітності XML-формату з забезпеченням цілісності, автентичності та конфіденційності інформації (підрозділи автоматизації процесів оподаткування). Згідно Переліку органів ДПС України, де будуть розміщені приймальні шлюзи податкової звітності в електронному вигляді, який є додатком 2 до наказу Державної податкової адміністрації України від 26.11.2004 № 672 приймальний шлюз податкової звітності в електронному вигляді розміщений в ДПС у м. Києві (зона дії приймального шлюзу - м. Київ), ДПС України (зона дії приймального шлюзу - Україна). Відповідно до п.3 Розділу 4 Договору про визнання електронних документів від 24.10.2017 року органи ДФС не несуть відповідальність за порушення обміну інформацією, що виникла внаслідок несправності будь-яких засобів телекомунікаційного зв'язку, відключення та перебоїв у мережах живлення, несправності апаратних засобів платника.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що договір про визнання електронних документів був укладений між ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» та Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, де з 17.11.1995 року позивач перебуває на обліку. Податковий орган не повідомляв ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» про наявність підстав припинення дії договору про визнання електронних документів, повідомлення про припинення дії договору позивач не отримував.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» зареєстроване та перебуває на обліку в Головному управлінні ДФС в Одеській області як платник податків.

01.09.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» уклало договір № 010920171 із Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання електронних документів, яким передбачалось визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу, який був зареєстрований належним чином, підтвердженням чого є квитанція № 2 від 07.09.2017 року, відповідно до якої документ прийнято Державною фіскальною службою України.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» 25.03.2019 року намагалося подати заяву про приєднання до договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 року № 1553001, на що отримало квитанцію № 1 про її не прийняття, оскільки діє заява про приєднання від 01.09.2017 року № 010920171 до договору про визнання електронних документів.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» в квітні 2019 року за результатами здійснених фінансово-господарських операцій складало та надсилало на реєстрацію податкові накладні до Єдиного реєстру податкових накладних з урахуванням встановлених строків та вимог податкового законодавства.

Згідно з п.12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

На вказані спроби ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» були отримані в електронному вигляді квитанції під № 1, в яких було вказано, що документ не прийнято, при необхідності виправте документ та надішліть його знову, виявлені помилки: документ не може бути прийнятий - відсутній укладений з платником « 21033558» договір про визнання електронних документів, який визначає права та обов'язки сторін в процесі електронного документообігу, надішліть заяву про приєднання до договору.

Позивач зазначає, що 18.04.2019 року директору ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» стало відомо про причини обмеження електронного документообігу підприємства, а саме у зв'язку зі здійсненням діяльності не за встановленим місцезнаходженням. 19.04.2019 року ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» звернулося до державного реєстратора із заявою про внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців. 23.04.2019 року державним реєстратором до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців були внесені відповідні зміни та приведено у відповідність адресу ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» згідно вимог чинного законодавства, після чого фактична адреса підприємства стала співпадати з юридичною, а саме: 65007, м. Одеса, пл. Олексіївська, 11/1.

09.04.2019 року ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» звернулося до начальника Приморської державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області з листом, в якому просило повідомити, чому ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» не має можливості реєструвати податкові накладні в ЄОПН при чинному договорі про визнання електронних документів.

У відповідь на вказане звернення ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» отримало лист Головного управління ДФС в Одеській області № 8307/10/15-32-08-04-10 від 15.04.2019 року, відповідно до якого за ініціативою слідчого управління фінансових розслідувань ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» тимчасово обмежено електронний документообіг.

22.04.2019 року ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» листом повідомило Головне управління ДФС в Одеській області, що фактична адреса підприємства стала співпадати з юридичною, а саме: 65007, м. Одеса, пл. Олексіївська, 11/1, та просило відновити реєстрацію в електронному кабінеті в особовій картці платника податків податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, однак відповіді не отримало.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» повторно 22.04.2019 року намагалося подати заяву про приєднання до договору про визнання електронних документів від 20.12.2017 року № 1552003, на що отримало квитанцію № 1 про її не прийняття, оскільки діє заява про приєднання від 01.09.2017 року № 010920171 до договору про визнання електронних документів.

Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 06.06.2017 року № 557 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.08.2017 року за № 959/30827, розроблений відповідно до Податкового кодексу України, Цивільного кодексу України, Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронний цифровий підпис», «Про інформацію», «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», «Про телекомунікації», визначає основні організаційно-правові засади обміну електронними документами між суб'єктами електронного документообігу.

Згідно з п.1 розділу ІІ Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 06.06.2017 року № 557 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.08.2017 року за № 959/30827, електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства та на підставі Договору, що визначає взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

Відповідно до п.1 розділу ІІІ Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 06.06.2017 року № 557 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.08.2017 року за № 959/30827, юридичні особи, самозайняті особи, податкові агенти, контролюючі органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування набувають статусу СЕД з дати укладення Договору, примірну форму якого визначено у додатку 1 до цього Порядку, шляхом приєднання до нього на підставі Заяви про приєднання до Договору у порядку, визначеному цим розділом.

Згідно з п.5 розділу ІІІ Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 06.06.2017 року № 557 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.08.2017 року за № 959/30827, підписана Заява про приєднання до Договору шифрується з дотриманням вимог до форматів криптографічних повідомлень, затверджених в установленому законодавством порядку, та направляється протягом операційного дня у визначеному форматі (стандарті) засобами телекомунікаційного зв'язку до контролюючого органу за основним місцем обліку автора. У разі зміни місцезнаходження або місця проживання автора Заяви про приєднання до Договору, внаслідок чого змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому автор перебуває на обліку, та у разі здійснення автором сплати податків і зборів за місцем попередньої реєстрації до кінця поточного бюджетного року Заява про приєднання до Договору направляється до контролюючого органу за попереднім місцезнаходженням (місцем обліку) автора до кінця поточного бюджетного року. В інших випадках - до контролюючого органу за новим (основним) місцезнаходженням автора. У разі наявності діючого Договору та у разі зміни місцезнаходження або місця проживання автора, внаслідок чого змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому автор перебуває на обліку, Заява про приєднання до Договору до контролюючого органу за новим місцезнаходженням не направляється.

Відповідно до п.9 розділу ІІІ Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 06.06.2017 року № 557 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.08.2017 року за № 959/30827, підставами для відмови у прийнятті Заяви про приєднання до Договору та відповідно у приєднанні до Договору є: відсутність автора на обліку у контролюючому органі; невідповідність реєстраційних даних автора, зазначених у Заяві про приєднання до Договору, даним Єдиного державного реєстру та Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр); наявність у Єдиному державному реєстрі запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи або припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; наявність в Державному реєстрі інформації про закриття реєстраційного номера облікової картки платника податків підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника) у зв'язку зі смертю; наявність діючого Договору.

Згідно з п.14 розділу ІІІ Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 06.06.2017 року № 557 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.08.2017 року за № 959/30827, дія Договору та пов'язаних з ним Повідомлень припиняється за ініціативи підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника), поданої з дотриманням передбаченої пунктом 15 цього розділу процедури, або за наявності однієї з таких підстав: отримання інформації від АЦСК про завершення строку чинності (або скасування) посиленого сертифіката керівника; отримання інформації з Єдиного державного реєстру про зміну керівника; отримання інформації з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення юридичної особи; наявність в Реєстрі самозайнятих осіб інформації про зняття з обліку самозайнятої особи як платника податків в контролюючому органі; наявність у Державному реєстрі інформації про закриття реєстраційного номера облікової картки платника податків підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника) у зв'язку зі смертю.

Відповідно до п.17 розділу ІІІ Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 06.06.2017 року № 557 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.08.2017 року за № 959/30827, у день припинення дії Договору контролюючий орган повідомляє автора про припинення дії Договору (із зазначенням причини) шляхом направлення автоматично сформованого повідомлення про припинення дії Договору на електронну адресу, внесену до облікових даних автора, за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку. На повідомлення про припинення дії Договору накладається електронна печатка контролюючого органу, визначеного відповідно до пункту 5 цього розділу.

Суд встановив, що контролюючий орган не повідомляв про припинення дії договору про визнання електронних документів із зазначенням відповідних причин, оскільки таке повідомлення позивач не отримував.

Під час розгляду справи відповідач не надав до суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження підстав для припинення дії договору про визнання електронних документів з позивачем.

Чинним законодавством не передбачено такої підстави для обмеження електронного документообігу підприємства, як за ініціативою управління фінансових розслідувань.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області як юридична особа припинена 15.05.2019 року.

Відповідно до п.4.1 Розділу 4 Тимчасового порядку надходження та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в електронному вигляді до органів ДПС України, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України від 26.11.2004 року № 672, податкова звітність до органів державної податкової служби може бути подана (надіслана): в електронному вигляді до приймального шлюзу органу ДПС України за допомогою програмних засобів та будь-яких засобів телекомунікаційного зв'язку, які гарантують доставку електронного пакета звітних документів платника податків до органу ДПС протягом однієї години.

Згідно Переліку органів ДПС України, де будуть розміщені приймальні шлюзи податкової звітності в електронному вигляді, який є додатком 2 до наказу Державної податкової адміністрації України від 26.11.2004 року № 672, приймальний шлюз податкової звітності в електронному вигляді розміщений в ДПС у м. Києві (зона дії приймального шлюзу - м. Київ), ДПС України (зона дії приймального шлюзу - Україна).

Таким чином, станом на час виникнення спірних правовідносин підстав для припинення дії договору в односторонньому порядку у відповідача не було, а тому у контролюючого органу були відсутні підстави для відмови у прийнятті електронних документів.

Відповідно до п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах: загальність оподаткування - кожна особа зобов'язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу; рівність усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу; невідворотність настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства; презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу; фіскальна достатність - встановлення податків та зборів з урахуванням необхідності досягнення збалансованості витрат бюджету з його надходженнями; соціальна справедливість - установлення податків та зборів відповідно до платоспроможності платників податків; економічність оподаткування - установлення податків та зборів, обсяг надходжень від сплати яких до бюджету значно перевищує витрати на їх адміністрування; нейтральність оподаткування - установлення податків та зборів у спосіб, який не впливає на збільшення або зменшення конкурентоздатності платника податків; стабільність - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року; рівномірність та зручність сплати - установлення строків сплати податків та зборів, виходячи із необхідності забезпечення своєчасного надходження коштів до бюджетів для здійснення витрат бюджету та зручності їх сплати платниками; єдиний підхід до встановлення податків та зборів - визначення на законодавчому рівні усіх обов'язкових елементів податку.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер'їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що «принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії». З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Таки чином, з урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що дії Головного управління ДФС в Одеській області щодо відключення від системи електронного документообігу з Державною фіскальною службою України Договору про визнання електронних документів № 010920171 від 01.09.2017 року, укладеного між Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області та ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу», є протиправними.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобов'язати Головне управління ДФС в Одеській області поновити дію Договору про визнання електронних документів № 010920171 від 01.09.2017 року, укладеного між Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області та ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу», підключивши його до відповідної системи електронного документообігу з Державною фіскальною службою України.

Суд вважає, що саме такий спосіб захисту порушеного права позивача за боку відповідача є належним та достатнім в даному випадку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» (пл. Олексіївська, 11/1, м. Одеса, 65007, ідентифікаційний код 21033558) до Головного управління ДФС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ідентифікаційний код 39398646), третя особа: Державна фіскальна служба України (Львівська пл., 8, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 39292197), про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління ДФС в Одеській області щодо відключення від системи електронного документообігу з Державною фіскальною службою України Договору про визнання електронних документів № 010920171 від 01.09.2017 року, укладеного між Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області та ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу».

3. Зобов'язати Головне управління ДФС в Одеській області поновити дію Договору про визнання електронних документів № 010920171 від 01.09.2017 року, укладеного між Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області та ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу», підключивши його до відповідної системи електронного документообігу з Державною фіскальною службою України.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» () судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3842,00 грн.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Повний текст рішення складено 14 серпня 2019 року.

Суддя М.М. Кравченко