Справа № 160/2510/19
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 160/2510/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року (суддя 1-ї інстанції Юрков Е.О.) у справі №160/2510/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії щодо нездійснення перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з урахуванням положень ч.4 ст.42 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням індивідуального коефіцієнту зарплати 3,78309 розрахований при призначені пенсії за віком із зарплати за період з 01.12.1991 року по 21.12.1996 року, в межах шестимісячного строку від дати звернення до суду.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправним зменшенням індивідуального коефіцієнту зарплати, що розрахований при призначені пенсії за віком з 01.12.1991р. з 3,78309 до 2,63363 при здійсненні перерахунку пенсії у 2006році, що є порушенням положень ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким не передбачено зменшення зарплати при здійснені перерахунку пенсії, а приймати при перерахунку пенсії зарплату, з якої обчислена пенсія.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019р. у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована неврахуванням судом першої інстанції доводів позивача, що з часу призначення позивачеві пенсії за віком з 21.09.1999р. індивідуальний коефіцієнт заробітної плати складав 3,78309. Проте при здійсненні перерахунку пенсії у 2006році відповідач здійснив такий перерахунок по стажу та заробітній платі та включив для обчислення пенсії періоди заробітної плати з 01.01.2004р., що призвело до зменшення індивідуального коефіцієнту, проте позивач не виявляв такого бажання, а тому вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у її задоволенні відмовити.

У відзиві відповідач зазначає, що заяв, у відповідності до Порядку №22-1 позивачем подано до органу пенсійного фонду не було, а на звернення позивача надані відповіді у відповідності до норм чинного законодавства. Щодо суті позовних вимог, зазначив, що з 2004р. позивачу здійснювався перерахунок пенсії по стажу та заробітної плати у зв`язку з чим змінився індивідуальний коефіцієнт заробітної плати. З 2010р. перерахунок здійснювався по стажу та такий коефіцієнт не змінювався. Також зазначив, що при здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку з додаванням страхового стажу та врахуванням заробітку після призначення пенсії збільшився розмір самої пенсії, проте, знизився індивідуальний коефіцієнт заробітку. Під час проведення перерахунку пенсії по стажу та заробітній платі не передбачено збереження індивідуального коефіцієнту заробітної плати, який був до проведення перерахунку.

Позивачем подано пояснення на відзив в якому зазначає, що відповідачем не спростовано обставини, що при здійсненні перерахунку пенсії у 2006р. було обґрунтовано зменшено коефіцієнт заробітної плати, проте не обґрунтовано вчинення таких дій.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в органі пенсійного Фонду відповідача з 23.01.1996р., з 21.09.1999р. отримує пенсію за віком за Списком №1. На вказаний час було визначено індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 3,78309.

З 2004р. позивачеві здійснювалось проведення перерахунку пенсії. При цьому індивідуальний коефіцієнт заробітної плати з 3,78309 змінився та з березня 2008р. становить 2,62282.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 05.02.2019р. в якій зазначив про протиправність дій відповідача щодо зміни індивідуального коефіцієнту заробітної плати та просив здійснити перерахунок пенсії за віком, розрахованої у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати ОСОБА_1 , як шахтаря, застосувавши при перерахунку пенсії за віком індивідуальний коефіцієнт заробітної плати розрахований за період, коли він працював саме як шахтар (до лютого 1996 року), але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст.ст. 1, 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" № 345-VІ від 02.09.2008 року та ст. 28 Закону України "ГІро загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року, як особі, котра має право на пенсію за віком, що була зайнята на роботах за списком робіт і професій - за Списком № 1, затверджуваним постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 р. № 202.

Листом від 25.02.2019 року за № 1004/Б-09 відповідач надав відповідь, в якій повідомив позивача, що при здійсненні перерахунку пенсії. Розрахунок пенсії проведений за матеріалами пенсійної справи із застосування заробітної плати, відкоригованої за матеріалами пенсійної справи, за період з 01.09.1991 року по 30.09.1996 та за даними СПОВ з 01.07.2000 року 29.02.2008 року. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації складає 2.63363.

Не погоджуючись з такою відповіддю позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову, дійшов висновку, що перерахунок пенсії позивачу здійснено, зокрема з 01.01.2004 року та з 01.03.2008 року, як особі, яка продовжувала працювати, з урахуванням додатково набутого ним страхового стажу, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області правомірно здійснено зміну показника суми коефіцієнтів заробітної плати, а саме: з 01.01.2004 року за заявою від 30.03.2006 року проведено перерахунок пенсії за віком по стажу та заробітній платі, при цьому, коефіцієнт страхового стажу становив 0,56167, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становив 2,98846, середня заробітна плата працівників зайнятих у галузях економіки України за 2005 рік становила 735,57 грн.; та з 01.03.2008 року за заявою від 11.03.2008 року проведено перерахунок пенсії за віком по стажу та заробітній платі, при цьому, коефіцієнт страхового стажу становив 0,58167, з урахуванням кратності 1,2 склав 0,69800, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становив 2,62282, середня заробітна плата працівників зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік становила 1197,91 грн.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Спір полягає у незгоді позивача зі зміною індивідуального коефіцієнту заробітної плати з 3,78309 на 2,62282 після здійснення перерахунку пенсії з березня 2006року.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в органі пенсійного Фонду відповідача з 23.01.1996р., з 21.09.1999р. отримує пенсію за вікон за Списком №1. На вказаний час було визначено індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 3,78309.

Після призначення пенсії, позивачеві, на підставі його заяв, було проведено декілька перерахунків пенсії, як по стажу та заробітної плати так і по стажу.

З 01.01.2004 за заявою від 17.02.2004 року проведено перерахунок пенсії за віком по стажу та заробітній платі на вигідних для позивача умовах, при цьому, коефіцієнт страхового стажу становив 0,54333, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становив 3,78309, середня заробітна плата працівників зайнятих у галузях економіки України за 2002 рік становила 306,45 грн.; (а.с. 50)

З 01.04.2006 року за заявою від 30.03.2006 року проведено перерахунок пенсії за віком по стажу та заробітній платі на вигідних для позивача умовах, при цьому, коефіцієнт страхового стажу становив 0,56167, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становив 2,98846, середня заробітна плата працівників зайнятих у галузях економіки України за 2005 рік становила 735,57 грн.; (а.с. 52)

З 01.03.2008 року за заявою від 11.03.2008 року проведено перерахунок пенсії за віком по стажу та заробітній платі на вигідних для позивача умовах, при цьому, коефіцієнт страхового стажу становив 0,58167, з урахуванням кратності 1,2 склав 0,69800, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становив 2,62282, середня заробітна плата працівників зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік становила 1197,91 грн.; (а.с. 56)

З 01.03.2010 року за заявою від 09.03.2010 року проведено перерахунок пенсії за віком по стажу на вигідних для позивача умовах, при цьому, коефіцієнт страхового стажу становив 0,60167, з урахуванням кратності 1,35 склав 0,81225, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати не змінився та становив 2.62282, середня заробітна плата працівників зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік становила 1197,91 грн.; (а.с. 60)

З 01.04.2012 року за заявою від 03.04.2012 року проведено перерахунок пенсії за віком по стажу на вигідних для позивача умовах, при цьому, коефіцієнт страхового стажу становив 0,62250, з урахуванням кратності 1,35 склав 0,84038, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати не змінився та становив 2,62282, середня заробітна плата працівників зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік становила 1197,91 грн.; (а.с. 61)

З 01.08.2017 року за заявою від 01.08.2017 року проведено перерахунок пенсії за віком по стажу на вигідних для позивача умовах, при цьому, коефіцієнт страхового стажу становив 0,67583, з урахуванням кратності 1,35 склав 0,85000, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати не змінився та становив 2,62282, середня заробітна плата працівників зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік становила 1197,91 грн. (а.с. 62).

Відповідно до частини 4 статті 42 Закону № 1058-IV, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Норми четвертої статті 42 Закону № 1058-IV свідчить, що цією нормою встановлено можливість перерахунку пенсії застрахованій особі, яка продовжувала працювати, з урахуванням додатково набутого нею страхового стажу.

Отже, такий перерахунок, на вибір пенсіонера, може здійснюватись або лише з урахуванням додатково набутого страхового стажу за умови перерахунку пенсії із заробітної плати (доходу), з якої ця пенсія була обчислена, або з урахуванням як зазначеного стажу, так і заробітної плати, яку пенсіонер отримував уже після призначення пенсії.

Саме при здійсненні перерахунку враховуються вибір пенсіонера так і вигідні умови.

Судом встановлено, що спірні відносини виникли внаслідок неправомірного, на думку позивача, застосування відповідачем при перерахунку пенсії позивачу індивідуального коефіцієнта заробітної плати у розмірі 2,62282 замість необхідного 3,78309.

Встановлені обставини справи свідчать, що позивачу призначено пенсію в 1996 році.

З 21.09.1999р. позивач отримує пенсію за вікон за Списком №1. На вказаний час було визначено індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 3,78309.

Матеріали справи свідчать, що після призначення пенсії, позивачеві, на підставі його заяв, було проведено декілька перерахунків пенсії, як по стажу та заробітної плати так і по стажу.

Отже, вперше було змінено індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за результатами розгляду заяви позивача про здійснення перерахунку пенсії від 30.03.2006р. (а.с. 52)

Позивач подав відповідачеві заяву від 05.02.2019р. про перерахунок пенсії, яка складена в довільній формі, просив здійснити перерахунок пенсії із застосуванням іншого індивідуального коефіцієнту заробітної плати. (а.с. 44-45)

Відповідач надав відповідь на заяву позивача, листом від 25.02.2019р. в якому виклав інформацію про призначення пенсії та здійснення її перерахунку за заявами позивача. (а.с. 46-48)

Так дійсно, згідно матеріалів справи, позивач з 2004р. подавав декілька заяв про перерахунок пенсії по стажу та заробітної плати та по стажу. Проте відповідач, надаючи відповідь на заяву позивача від 05.02.2019р. про перерахунок пенсії з підстав зміни індивідуального коефіцієнт заробітної плати, не вказав підстави зміни такого коефіцієнту та законодавче обґрунтування такої зміни, а тому на думку колегії суддів, заява позивача не розглянута відповідачем по суті поставленого питання.

Відповідач, подаючи відзив на позов та апеляційну скаргу, також не надає відповіді на доводи та підстави позову позивача.

Щодо посилання відповідача у відзиві на апеляційну скаргу, про неподання позивачем до органу пенсійного фонду зави встановленого зразка, колегія суддів зазначає, що у відповіді відповідача на заяву позивача від 05.02.2019р., відсутні посилання на оформлення позивачем заяви не у відповідності до вимог п. 2.7 та п. 4.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, а тому такі посилання є безпідставними.

Крім того, вказані норми передбачають подання таких заяв разом з документами для здійснення призначення або перерахунку пенсії. Проте позивач звернувся із заявою довільної форми, оскільки вважає, що здійснення попереднього перерахунку пенсії було вчинено з порушенням застосування індивідуального коефіцієнту заробітної плати, та будь-яких документів не подає.

Колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції не було враховано вищезазначеного.

Разом з тим, не можуть бути задоволені позовні вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії, оскільки адміністративний суд не наділений повноваженнями спонукати суб`єкта владних повноважень прийняти те чи інше рішення у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, у такому випадку, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням правової оцінки суду, наведеної у такому судовому рішенні.

На цій підставі адміністративні суди, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 КАС України критеріям, не втручаються у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Оскільки суд прийшов до висновку, що заява позивача про перерахунок пенсії не була розглянута відповідачем, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Позивачем при зверненні до суду заявлена по суті одна позовна вимоги немайнового характеру (яка має похідну вимогу) та апеляційна скарга, а тому підлягають відшкодуванню судові витрати у розмірі (768,40грн +1172,60грн) :2 = 960,50грн.

Оскільки справа відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України є справою незначної складності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. 139, 315, ст. 317, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року у справі №160/2510/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 05.02.2019р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.02.2019р. про перерахунок розміру пенсії з урахуванням положень ч.4 ст.42 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням індивідуального коефіцієнту зарплати 3,78309 розрахований при призначені пенсії за віком із зарплати за період з 01.12.1991 року по 21.12.1996 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) - судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 960,50грн (дев`ятсот шістдесят гривень п`ятдесят копійок).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повне судове рішення складено 12 серпня 2019року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва