Справа № 260/413/19
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 серпня 2019 року м. Ужгород№ 260/413/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Іванчулинця Д.В.,

при секретарі судового засідання Костелей І.Ф.,

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1 В.І.,

представника відповідача Савицький С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Коватехбуд (вул. Свободи, 69А, с. Холмок, Ужгородський район, Закарпатська область, 89422, ) до Головного управління ДФС у Закарпатській області (вул. Волошина, 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 01 серпня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення в повному обсязі складено 08 серпня 2019 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коватехбуд» (далі позивач) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі - відповідач), яким просить: 1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 19.03.2019 року, яким застосовано штраф в загальній сумі 351125,60 грн.; 2) стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 26 березня 2019 року позивач отримав податкове повідомлення - рішення, яким на підставі 120-1.3 статті 120-1 Податкового кодексу України застосовано штраф у загальній сумі 351125,60 грн. Звертає увагу, що в даному випадку позивачем всі податкові накладні складені на неплатника ПДВ, відтак товариство звільнено від відповідальності за порушення строків реєстрації таких податкових накладних. При постачанні товарів/послуг покупцю, який не зареєстрований як платник ПДВ та при складанні податкової накладної за щоденним підсумком операцій у графі «отримувач (покупець)» зазначається «неплатник», а у рядку «індивідуальний податковий номер покупця» відображається умовний індивідуальний податковий номер «00». Рядок «податковий номер платника податку або серія (за наявності) та номер паспорта» не заповнюється. Зазначає, що в усіх податкових накладних, щодо реєстрації яких встановлено порушення в графі отримувач (покупець) зазначено «неплатник» та індивідуальний податковий номер зазначено « 00». Звертає увагу, що в даному випадку, податкові накладні, які складені ТзОВ «Коватехбуд» у відповідності до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, не підлягали наданню отримувачу (покупцю). За таких обставин, вважає, що оскільки контрагенти позивача не зазнали шкоди від несвоєчасної реєстрації податкових накладних з ПДВ в ЄРПН, позивачем сплачені податкові зобов`язання, а відтак бюджет не зазнав втрат, застосування штрафних санкцій не є доцільним. На думку позивача, висновок про порушення строків реєстрації податкових накладних та притягнення ТзОВ «Коватехбуд» до відповідальності суперечить принципам Податкового кодексу України.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що на підставі акта перевірки від 15.02.2019 року № 182/07-16-55-06/33925714 та відповідно до ч. 1 ст. 120-1.1 ст. 120 Податкового кодексу України до позивача було застосовано штраф у розмірі 351125,60 грн., в т.ч. у розмірі 10% у сумі 124116,85 грн. за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 1241168,50 грн., у розмірі 20% у сумі 171652,00 грн. за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 3О календарних днів на суму ПДВ 858260,00 грн., у розмірі 30% у сумі 55356,75 грн. за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 184522,00 грн. Зазначає, що із наданих доказів, зокрема податкових накладних вбачається, що позивач не звільнений від оподаткування (основна ставка податку 20 % ) та обсяги постачання товарів не оподатковуються за нульовою ставкою (сума за ставкою 0% відсутня). Звертає увагу, що наявність обов`язку у платника податків щодо здійснення реєстрації відповідних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не є спірною у цій справі. Спірним є саме наявність чи відсутність підстав для застосування штрафу, передбаченого пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України. Відповідно до наданих позивачем копій податкових накладних у яких у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" зроблено помітка "X" та зазначено тип причини: « 01» - складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 Порядку); « 02» - складена на постачання неплатнику податку. Зазначає, що системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, Порядку № 1307 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. Тобто, звертає увагу, що для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити з мотивів, що викладені в позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення таких заперечив та просив суд відмовити у задоволенні позову з мотивів, що викладені у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що головним державним ревізором-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Ужгородського управління ГУ ДФС у Закарпатській області Кравчак Г.І. на підставі п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України, в порядку статті 76 розділу II Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку звітності з податку на додану вартість ТзОВ «Коватехбуд».

26.02.2019 року позивачу було вручено акт про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість від 15.02.2019 року № 182/07-16-55-06/33925714.

З вказано акту про результати камеральної перевірки вбачається, що ТзОВ "Коватехбуд" податкову накладку № 12 від 26.07.2017 року зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних 30.08.2017 року, а саме із затримкою в 15 календарних днів, податкову накладну № 15 від 26.07.2017 року - 31.08.2017 року, а саме із затримкою в 16 календарних днів, податкову накладну № 5 від 09.08.2017 року - 08.09.2017 року, а саме із затримкою в 8 календарних днів, податкову накладну № 3 від 04.08.2017 року - 08.09.2017 року, а саме із затримкою в 8 календарних днів, податкову накладну № 6 від 11.08.2017 року - 12.09.2017 року, а саме із затримкою в 12 календарних днів, податкову накладну № 11 від 28.03.2018 року - 23.04.2018 року, а саме із затримкою в 8 календарних днів, податкову накладну № 2 від 10.04.2018 року - 11.05.2018 року, а саме із затримкою в 11 календарних днів, податкову накладну № 3 від 06.06.2018 року - 13.07.2018 року, а саме із затримкою в 13 календарних днів, податкову накладну № 8 від 12.07.2018 року - 14.08.2018 року, а саме із затримкою в 14 календарних днів, податкову накладну № 10 від 12.07.2018 року - 31.08.2018 року, а саме із затримкою в 31 календарних днів, податкову накладну № 2 від 03.08.2018 року - 02.10.2018 року, а саме із затримкою в 32 календарних днів, податкову накладну № 18 від 23.08.2018 року 01.10.2018 року, а саме із затримкою в 16 календарних днів, податкову накладну № 16 від 23.08.2018 року - 03.10.2018 року, а саме із затримкою в 18 календарних днів.

Позивачем було подано заперечення на акт перевірки від 15.02.2019 року та останнє було залишено без задоволення відповідно до листа відповідача від 15.03.2019 року № 6226/10/07-16-55-12.

26 березня 2019 року позивач отримав податкове повідомлення - рішення, яким на підставі 120-1.3 статті 120-1 Податкового кодексу України застосовано штраф у загальній сумі 351 125,60 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України (далі ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних- повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів / послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Абзацом вісімнадцятим п. 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що у разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 ПКУ порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201- цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Із наявних в матеріалах справи податкових накладних вбачається, що позивач не звільнений від оподаткування (основна ставка податку 20 % ) та обсяги постачання товарів не оподатковуються за нульовою ставкою (сума за ставкою 0% відсутня).

Суд звертає увагу, що наявність обов`язку у платника податків щодо здійснення реєстрації відповідних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не є спірною у даній справі. Спірним є саме наявність чи відсутність підстав для застосування штрафу, передбаченого п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України.

Підпунктом 120-1.1 ст. 120-1 ПК України в редакції чинній на час винесення оскаржуваного рішення передбачено звільнення платника податку на додану вартість від накладення на нього штрафу у випадку порушення таким платником граничного строку реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН/відсутності реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН щодо податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю), складених на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Перелік операцій, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою визначено ст. 195 ПК України, а перелік операцій, звільнених від оподаткування, - ст. 197 ПК України, а також окремими пунктами підрозділу 2 розділу XX ПК України.

Згідно з п.п. 201.1, 201.2 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами п. 201.3 ст. 201 ПК України, у разі звільнення від оподаткування у податковій накладній робиться запис "Без ПДВ" з посиланням на відповідні пункти (підпункти), статті, підрозділи, розділи цього Кодексу та/або міжнародного договору, якими передбачено звільнення від оподаткування податком.

Для операцій, що оподатковуються, і операцій, звільнених від оподаткування, складаються окремі податкові накладні (п. 201.5 ст. 201 ПК України).

Згідно з абз. 4 п. 201.10 ст. 201 ПК України, податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 8 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року № 1307 (далі - Порядку № 1307) при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" робиться помітка "X" та зазначається тип причини, зокрема « 08» - складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, « 09» - складена па постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Відповідно до копій податкових накладних у яких у верхній лівій частині накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" зроблено помітка "X" та зазначено тип причини: « 01» - складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку); « 02» - складена на постачання неплатнику податку.

Згідно з положеннями Порядку № 1307 до графи 8 податкових накладних вноситься - код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.

Зокрема, у графі 8 зазначається код ставки: 20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7-у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

Суд звертає увагу, що податкові накладні, які зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого п. 201.10 ст. 201 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), містять код ставки податку на додану вартість « 20», що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість.

Отже, положеннями Порядку № 1307 визначено детальний перелік податкових накладних, які не підлягають наданню отримувачу (покупцю). Цей перелік включає в себе не тільки податкові накладні, складені на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість та операції, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість, але й інші групи операцій, здійснення яких обумовлює ненадання податкових накладних продавцю.

Системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України, Порядку № 1307 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, суд зазначає, що для звільнення від відповідальності, передбаченої п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та водночас повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Суд звертає увагу, що з 01 січня 2017 року законодавцем змінено редакцію пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України. На відміну від попередньої редакції цієї статті, яка встановлювала штрафні санкції за порушення термінів реєстрації виключно податкових накладних, що підлягають наданню покупцям, чинною на момент виникнення правовідносин редакцією визначено, що штрафні санкції застосовуються за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації всіх податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Винятком є виключно порушення термінів реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що податкові накладні, які складені ТОВ "Коватехбуд" та не підлягали наданню отримувачу (покупцю), не в повній мірі відповідають умовам, що дозволяють не застосовувати відповідальність за порушення строків реєстрації, оскільки не були складені на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України: завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України: у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 241 - 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Коватехбуд (вул. Свободи, 69А, с. Холмок, Ужгородський район, Закарпатська область, 89422, ) до Головного управління ДФС у Закарпатській області (вул. Волошина, 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

Суддя Д.В. Іванчулинець