Справа № 200/8424/19-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2019 р. Справа№200/8424/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чекменьова Г.А. розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій щодо відмови в призначенні пенсії та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови в призначенні пенсії за вислугою років на загальних умовах;

- зобов`язати здійснити Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначення пенсії за вислугою років на загальних умовах з урахуванням записів в трудовій книжці;

- нарахування пенсії здійснити з моменту звернення до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 22.03.2019 року вона звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугою років на загальних умовах та пакетом необхідних документів, однак у відповідь отримала розписку-повідомлення про відмову у призначенні пенсії, в зв`язку з недостатніми даними, що містяться у дипломі про навчання. Позивач навчалася у Донецькому політехнічному інституті на денній формі навчання з 1985 по 1991 роки, про що мається запис у трудовій книжці, але з 1988 по 1989 роки знаходилась у відпустці по догляду за дитиною, котрий не був відображений у трудовій книжці. Вважає, що відповідач діяв в порушення приписів Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 5 листопада 1991 року, тому просить задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в управлінні як одержувач пенсії відповідно до абзацу 6 пункту 3 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV. Розмір пенсії позивачу обчислений з урахуванням загального стажу 34 років 0 місяців 20 днів. Періоди навчання не були враховані до загального стажу, оскільки згідно записів №№ 5-6 в трудовій книжці вони значно перевищують звичайний термін навчання, а запис щодо знаходження позивача у відпустці по догляду за дитиною - відсутній. Уточнююча довідка позивачем також не була надана. Тому відповідач діяв у межах Закону України №1058-IV та положень Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 № 637, на підставі чого просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі №200/8424/19-а за правилами спрощеного позовного провадження.

09.08.2019 року замінено первинного відповідача по справі Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на його правонаступника Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області.

З`ясовуючи, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, якими доказами вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_2 .

22.03.2019 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугою років на загальних умовах з пакетом необхідних документів, а саме: копією паспорту та ІПН, копією трудової книжки, копією диплома про навчання, документу про місце проживання.

Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області не було зараховано до загального стажу позивача період навчання у Донецькому політехнічному інституті на денній формі навчання з 1985 по 1991 роки.

Згідно наданого позивачем свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народила доньку, ОСОБА_2 .

Однак довідку щодо знаходження у відпустці по догляду за дитиною надати не може, в зв`язку з тим, що архіви Донецького політехнічного інституту знаходяться в місті Донецьку, на території тимчасово непідконтрольній українській владі.

Трудова книжка позивача, НОМЕР_3 , має записи про навчання, завірені підписом начальника відділу кадрів та печаткою Донецького політехнічного інституту:

№ 5 від 01.09.1985 «зачислена студенткой первого курса дневного отделения - пр.№ 1586-03 от 22.08.85»,

№ 6 від 31.07.1991 «отчислена из состава студентов в связи с окончанием института - пр.№ 1578-03 от 21.06.91».

Копія диплому НОМЕР_4 підтверджує факт отримання освіти позивачкою у вищезазначеному інституті.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

В статті 24 Конституції України зазначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спірним у справі є правомірність дій відповідача щодо не включення в страховий стаж для призначення пенсії періоду навчання з 01.09.1985 року по 31.07.1991 року, які мали місце до впровадження системи персоніфікованого обліку.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон 1058-ІV).

При обчисленні страхового стажу позивача, до складу якого входять періоди роботи до впровадження системи персоніфікованого обліку, відповідач мав керуватися документами та порядком, визначеним законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-ІV, а саме трудовою книжкою та положеннями Закону №1788-ХІІ.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до положення статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується також:

навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі;

час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Трудова книжка, відповідно до положення статті 48 КЗпП України, статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII та згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, є основним документом, що підтверджує трудовий стаж роботи працівника.

Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

З урахуванням наданих позивачем документів суд дійшов висновку, що записів у трудовій книжці позивача достатньо для встановлення факту навчання позивача, та періоду, який зараховується до страхового стажу.

На посилання відповідача про неможливість перевірки факту знаходження позивача у відпустці по догляду за дитиною за через те, що архіви Донецького політехнічного інституту знаходяться в місті Донецьку, на території тимчасово непідконтрольній українській владі, суд зазначає, що позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через неможливість перевірки достовірності довідки, у зв`язку з знаходженням установи, що її видала на території, непідконтрольній Українській владі.

Отже, враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи в їх сукупності, зокрема, те що у трудовій книжці позивача містяться відповідні записи про роботу, котрі підтверджуються копією диплому про освіту, а факт догляду за дитиною у період навчання підтверджується копією свідоцтва про народження доньки, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо не зарахування у трудовий стаж періоду навчання з 1985 по 1991 роки.

При цьому судом не встановлено певних дій відповідача, які б мали самостійні правові наслідки щодо порушення прав, свобод чи інтересів позивача, через що суд відмовляє у задоволенні вимог про визнання дій відповідача протиправними.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Водночас, стосовно формулювання задоволеної частини позовних вимог суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів тощо.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням вказаних норм позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні щодо зарахування до страхового стажу відповідного періоду навчання позивача та догляду за дитиною, що є достатнім для забезпечення ефективного захисту прав та інтересів позивача.

Оскільки позивачем судові витрати не понесені, підстави для їх розподілу відсутні.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 241-246, 255, 262, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, юридична адреса: 87548, Доненька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27 «а») про визнання неправомірними дій щодо відмови в призначенні пенсії та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні щодо зарахування до страхового стажу відповідного періоду навчання позивача та догляду за дитиною з 01.09.1985 року по 31.07.1991 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення складено у повному обсязі 09 серпня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Г.А. Чекменьов