Справа № 280/532/19
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 280/532/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу приватного підприємства "Гидростандарт"

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року (головуючий суддя - Татаринов Д.В.) в адміністративній справі

за позовом приватного підприємства "Гидростандарт"

до Одеської митниці Державної фіскальної служби

про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Гидростандарт» (далі - Позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби (далі - Відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про визначення коду товару від 03 січня 2019 року №КТ-UA-2019.

В обґрунтування адміністративного позову Позивач зазначив про те, що враховуючи основну мету автоматичної лінії та примітку 4 до розділу XVI Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, автоматична лінія відноситься до обладнання обробки гуми чи пластмаси або для виробництва виробів з цих матеріалів, в іншому місці не зазначені (товарна позиція 8477). Вказана позиція дозволяє найбільш достовірно класифікувати автоматичну лінію відповідно до її призначення. Враховуючи, що в позиції 8477 відсутні машини для виготовлення гумової суміші, декларант застосував код класифікації .

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено (а.с.156-159).

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції, зокрема, виходив із того, що обладнання за кодом класифікації 8477 80 99 00 призначено саме для обробки, зокрема гуми. Суд вказав, що оскільки Позивач декларує обладнання саме для виготовлення гуми/гумової суміші, що в свою чергу підпадає під код класифікації 8420 10 80 10, посилання Позивача щодо протиправності дій митного органу не приймаються.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що автоматична лінія для виготовлення гумової суміші (XY-1400) є обладнанням для обробки гуми шляхом її змішування. Враховуючи основну мету автоматичної лінії та примітку 4 до розділу XVI Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, автоматична лінія відноситься до обладнання обробки гуми чи пластмаси або для виробництва виробів з цих матеріалів, в іншому місці не зазначені (товарна позиція 8477). Вказана позиція дозволяє найбільш достовірно класифікувати автоматичну лінію відповідно до її призначення. Враховуючи, що в позиції 8477 відсутні машини для виготовлення гумової суміші, декларант застосував код класифікації .

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно того, що обладнання, яке призначене для виробництва гуми або пластмаси відноситься по класифікації - Каландри або інші валкові машини, крім тих, що призначені для обробки металів чи скла, та валки для цих машин. Відповідач наголошує на тому, що під час прийняття оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень останній діяв відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушував права та законні інтереси Позивача.

Відповідач, який був належним чином сповіщений про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання представника не направив, що не перешкоджає розгляду справи.

Представник Позивача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника Позивача, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено, що Приватне підприємство «Гидростандарт» здійснило імпорт з Китайської Народної Республіки автоматичної лінії для виготовлення гумової суміші ХУ-1400.

Митна декларація № UA500010/2018/023570 щодо цього товару подана 22 грудня 2018 року до відділу ВМО № 1 м/п «Одеса-центральний» Одеської митниці.

У митній декларації декларант зазначив код товару відповідно до УКТЗЕД «обладнання для обробки гуми або пластмаси або для виробництва виробів з цих матеріалів, не включені до інших угруповань: інше обладнання».

Рішенням відділу ВМО № 1 м/п «Одеса-центральний» від 03 січня 2019 року № КТ-UA-2019 код товару був змінений на «Каландри або інші валкові машини, крім тих, що призначені для обробки металів чи скла, та валки для цих машин».

Відповідно до частини 1 статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Частиною другою цієї статті передбачено, що митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Частиною першою статті 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно з положеннями статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД. Для цілей класифікації товарів митні органи використовують Українську класифікацію товарів зовнішньоекономічної діяльності, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженою Законом України Про Митний тариф України та яка базується на Гармонізованій системі опису та кодування товарів. Класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності здійснюється відповідно до Основних правил інтерпретації класифікації товарів.

Судом встановлено, що під час здійснення митного контролю за товарами, які були заявлені у митній декларації № UA500010/2018/023570 від 22 грудня 2018 року програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) сформовані форми контролю, які передбачали контроль правильності класифікації товарів згідно з УКТЗЕД, але не передбачали витребування додаткових документів для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТЗЕД.

Також встановлено, що товар № 1, зазначений у митній декларації № UA500010/2018/023570 від 22 грудня 2018 року, не може були класифікований за кодом товару згідно УКТЗЕД (тобто у товарній позиції 8477) оскільки у наданих декларантом документах (технічному описі, листі ПП «Гидростандарт» 27/8 від 27 грудня 2018 року, коносаменті № WOLSZSE18100828 від 16 жовтня 2018 року та коносаменті № LSSZEEC18104059 від 31 жовтня 2018 року) чітко вказано назву товару - CALENDER LINE та CALENDER MACHINE.

Відповідно до розділу ІІІ Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №650 (далі - Порядок №650) декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Митного кодексу України. Посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками. Рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.

Відповідно до основних правил інтерпретації УКТЗЕД класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється, виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі якщо згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі якщо кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Відповідно до правила 1 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, що містяться у Митному тарифі України, який затверджений Законом України від 19 вересня 2013 року № 584-VII, назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до нижченаведених правил.

Згідно з частинами 1, 2 статті 68 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року №4495-VI ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Ведення УКТЗЕД, зокрема, передбачає: забезпечення однакового застосування всіма органами доходів і зборів правил класифікації товарів; прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТ ЗЕД у складних випадках; розроблення пояснень і рекомендацій до УКТ ЗЕД та забезпечення їх опублікування.

В Поясненнях до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, які затверджені наказом ДФС від 09 червня 2015 року №401, зазначено, що перший метод класифікації наводиться в Правилі 3 а), відповідно до якого товарній позиції, що забезпечує найбільш конкретний опис товарів, надається перевага перед товарною позицією, що дає більш загальний опис. Недоцільно встановлювати жорсткі правила, відповідно до яких можна визначити, чи дає одна товарна позиція більш конкретний опис товару, ніж інша, але в цілому слід зазначити, що: а) товар більш конкретно характеризується за його назвою, ніж за назвою групи товарів; б) якщо товари відповідають опису, що більш чітко ідентифікує їх, то цей опис є конкретнішим ніж той, за яким ідентифікація менш повна.

Відповідно до правила 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, що містяться у Митному тарифі України, який затверджений Законом України від 19 вересня 2013 року №584-VII для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Відповідно до Митного тарифу України від 19 вересня 2013 року №584-VII товарна позиція 8477 має назву «Обладнання для обробки гуми чи пластмаси або для виробництва виробів з цих матеріалів, в іншому місці не зазначені».

Згідно матеріалів справи, під час здійснення контролю правильності класифікації товарів митницею встановлено, що Поясненнями до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, які затверджені наказом ДФС від 09 червня 2015 року №401 передбачено, що до товарної позиції 8477 входить обладнання для обробки гуми або пластмас або для виробництва виробів з цих матеріалів, в іншому місці не зазначене. До цієї товарної позиції включаються:

(1) Відливні машини для формування шин або інших виробів з гуми або пластмас, крім прес-форм як таких (товарні позиції 6815, 6903 і 8480, зокрема).

(2) Машини для вирізання отвору під ніпель у внутрішніх камерах.

(3) Спеціальні машини і пристрої для розрізання гумових ниток.

(4) Формувальні преси для гуми або пластмас.

(5) Спеціальні преси для лиття під тиском термопластичних порошків.

(6) Преси для виготовлення грамофонних платівок.

(7) Машини для виробництва вулканізованого волокна (фіброматеріалів).

(8) Екструдери.

Поряд із машинами, зазначеними в Поясненнях до товарної позиції 8477, ця товарна позиція включає:

- машини для видалення гумових підошов і гумових каблуків, які, хоча й використовуються у взуттєвій промисловості, не призначені для обробки шкіри та шкур;

- машини для нарізання блоків з пінопласту, піногуми, пінолатексу та з аналогічних матеріалів, в яких використовується стрічковий ніж або пилкове полотно.

Разом з тим, відповідно до Митного тарифу України, товарна позиція 8420 визначає: «Каландри або інші валкові машини, крім тих, що призначені для обробки металів чи скла, та валки для цих машин» зокрема між іншим «…- - - призначені для виробництва гуми або пластмас…» .

Судом встановлено, що 22 грудня 2018 року до Одеської митниці ДФС декларантом подано митну декларацію № UA500010/2018/023570 від 22 грудня 2018 року, в графі 31 «Вантажні місця та опис товару» був наведений наступний опис товару № 1: « 1. Промислове обладнання для виготовлення гуми Automatic line producing the rubber composition (XY- 1400)/ автоматична лінія для виготовлення гумовой суміші (XY-1400), Обладнання нове. Призначено для власного виробництва. На підприємстві застосовується повний цикл виробництва, кінцевим продуктом якого є рукава високого, середнього та низького тиску, армовані металом або текстилем. Сфера застосування готової продукції - автомобільна та сільськогосподарська техніка. Технічний процес складається з декількох етапів: обробка каучука, виготовлення гумової суміші, формування заготовки рукава (армування), процес вулканізації.

Таким чином, обладнання, яке призначене для виробництва гуми або пластмаси, відноситься по класифікації - Каландри або інші валкові машини, крім тих, що призначені для обробки металів чи скла, та валки для цих машин.

Також у коносаменті вказано назву товару, як CALENDER LINE та CALENDER MACHINE .

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується висновком суду першої інстанції стосовно того, що Каландри або інші валкові машини призначені для виробництва гуми або пластмаси відповідають коду класифікації товару Промислове обладнання для виготовлення гуми Automatic line producing the rubber composition (XY- 1400)/ автоматична лінія для виготовлення гумовой суміші (XY-1400).

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання Позивача на те, що код товару повинен бути визначений як 8477 80 99 00, оскільки обладнання за таким кодом класифікації призначено саме для обробки, зокрема гуми.

Таким чином, Позивачем помилково ототожнюються поняття: «..виготовлення гуми…» та «…обробка гуми…».

Оскільки Позивач декларує обладнання саме для виготовлення гуми/гумової суміші, що в свою чергу підпадає під код класифікації 8420 10 80 10, посилання Позивача на протиправність дій митного органу є необгрунтованими.

Поясненнями до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, які затверджені наказом ДФС від 09 червня 2015 року №401 передбачено, що крім металопрокатних і металообробних машин товарної позиції 8455, 8462 або 8463, а також склообробних машин товарної позиції 8475, до товарної позиції 8420 входять каландри або інші валкові (роликові) машини, спеціально сконструйовані для певної галузі чи ні.

В матеріалах справи знаходиться збірна схема автоматичної лінії виготовлення гумової суміші. Тобто, деклароване обладнання є окремою лінією для виготовлення гумової суміші.

Враховуючи вищевикладені характеристики товару, які є визначальними для класифікації товару, згідно з Основними правилами інтерпретації УКТЗЕД, 03 січня 2019 року відділом митного оформлення № 1 митного поста «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС правомірно прийнято Рішення про визначення коду товару від 03 січня 2019 року № KT-UA-2019, яким заявлений код УКТЗЕД (графа 33 митної декларації) змінений на код УКТЗЕД (Каландри або інші валкові машини, крім тих, що призначені для обробки металів чи скла, та валки для цих машин: - каландри або інші валкові машини: - - інші: призначені для виробництва гуми або пластмас) та наведений наступний опис товару № 1: "1. Каландрове обладнання (лінія) в комплекті з допоміжним обладнанням, призначене для виробництва гумових рукавів, основу якого складає каландр артикул YT1-907/89. Виробник DALIAN HUAHAN RUBBER AND PLASTIC MACHINERY CO., LTD. Країна виробництва CN" (ставка мита - 5 % від митної вартості товарів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову у задоволенні адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 25 квітня 2019 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Позивача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства "Гидростандарт" - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року в по справі №280/532/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 13 серпня 2019 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов