Справа № 761/18230/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 лютого 2019 року №761/18230/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (далі також - суд) звернулася ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України (далі також - відповідач, ГУ ПФУ в м.Києві ), в якому просила:

- визнати неправомірними дії ГУ ПФУ в м.Києві, яке є правонаступником Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо невключення до розрахунку складових заробітної плати при призначенні їй у вересні 2011 року пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги по тимчасовій непрацездатності, індексації заробітної плати, на які нараховані та з яких утримані страхові внески до Пенсійного фонду України;

- зобов`язати відповідача включити зазначені виплати до складових заробітної плати при призначенні їй пенсії у вересні 2011 року відповідно до Закону України «Про державну службу» та постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (в редакції, що діяла на момент виникнення права на призначення пенсії;

- зобов`язати відповідача здійснювати позивачу з 14.08.2017 (шестимісячний строк з дня, коли вона дізналася про порушення своїх прав (лист Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 14.02.2018 №9108/5) виплату пенсії, розраховану у розмірі 80% від середньомісячної суми усіх складових заробітної плати, шляхом ділення її на 24 календарних місяці перед зверненням за пенсією, згідно з довідками від 19.09.2011 №03-2320 та №03-2321, від 22.09.2011 №23 і компенсувати з 14.08.2017 неотриману з його вини частини пенсії шляхом виплати її з урахуванням фактично отриманих сум.

Ухвалою суду від 20.08.2018 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати у порядку спрощеного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком, призначену згідно із Законом України «Про державну службу» в розмірі 80% заробітної плати, проте до складу (при нарахуванні) цієї пенсії протиправно не враховано всіх виплат, з яких позивачем сплачено страхові внески.

Відповідач у письмовому відзиві проти позову заперечив, зазначив, що позивач не подала нову довідку встановленого зразка про складові заробітної плати, відтак, пенсія позивачу призначена у відповідності до вимог чинного законодавства України, звертав увагу на пропущення позивачем строку звернення до суду

Судом встановлено. що 28.12.2017 позивач звернулась до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві із заявою про надання детальних розрахунків нарахованої їй у вересні 2011 року пенсії та обґрунтування підстав невключення до складових заробітної плати окремих виплат - матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги по тимчасовій непрацездатності, індексації заробітної плати, на які нараховані та з яких утримані страхові внески до Пенсійного фонду України.

Листом від 14.02.2018 №9108/05 Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві повідомило ОСОБА_1 про визначення розміру її пенсії відповідно до законодавства на підставі довідок про заробітну плату від 19.09.2011 №23, №03-2320, №03-2321 без урахування таких виплат як: матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, допомога на оздоровлення, індексація, компенсація за відпустку, які не включаються до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії.

Згідно з указаним листом з 19.09.2011 згідно з поданою нею заявою від 18.09.2011 позивач переведена з пенсії за віком, явку вона отримувала відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Розмір пенсії позивача становить 8 336,64 грн., в т.ч. 8 125,64 грн. (80% від середньомісячної заробітної плати позивача в розмірі 10 182,05 грн. за період роботи з 01.08.2011 по 31.08.2011) та 191,00 грн. - підвищення за особливі заслуги перед Україною.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати,

Так, основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функції, інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація зарплати входить до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» (який був чинний на час виникнення спірних відносин) нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, допомога по тимчасовій непрацездатності, на які нараховані та з яких утримані страхові внески до Пенсійного фонду України, включається до складу заробітної плати державного службовця, а тому повинні включатись до складу оплати праці під час обчислення пенсії позивача.

У постановах від 20.02.2012, 14.05.2013, 28.05.2013 та 06.11.2013 у справах №№21-430а11, №21-125а13, №21-97а13 та №21-350а13 Верховний Суд України зазначив, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно з довідкою комісії з припинення Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації від 03.06.2018 №7, в довідці Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації, виданій ОСОБА_1 від 22.09.2011 №23 «Про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) в колонці «Інші виплати» в рядку «Усього» зазначено суму 18 633,84 грн., яка складається із:

- 7 223,04 грн. - матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань;

- 8 627,95 грн. - матеріальна допомога для оздоровлення;

- 2 782,85 грн. - допомога по тимчасовій непрацездатності.

Відтак, орган Пенсійного фонду України, який у вересні 2011 року здійснював обрахування розміру пенсії позивача при зміні виду пенсії, яку вона отримувала, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», безпідставно не взяв до уваги згадані вище складові її заробітної плати, зазначені в довідках від 19.09.2011 №03-2320 та 19.09.2011 №03-2321 і від 22.09.2011 №23.

Як зазначено в довідці, на всі виплати, зазначені в довідці, нараховано страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Водночас суд звертає увагу на те, що позовні вимоги про визнання неправомірними дій щодо невключення згаданих вище складових заробітної плати до середньомісячного заробітку при призначенні у 2011 році їй пенсії, позивач спрямувала до ГУ ПФУ в м.Києві як до правонаступника Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві.

Сторонами у справі не заперечується та обставина, що ГУ ПФУ в м.Києві є правонаступником Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, тому ця обставина не потребує доведення.

Однак, жодного доказу стосовно того, що саме ГУ ПФУ в м.Києві чи Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві у вересні 2011 року неправильно обраховувало розмір її пенсії позивач до суду не надала.

При цьому суд зазначає, що у період з 2011 по 2018 органи Пенсійного фонду України, в тому числі в місті Києві, неодноразово реорганізовувалися та їхні повноваження відповідно змінювалися.

За таких обставин є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню судом вимога позивача про визнання неправомірними дій ГУ ПФУ в м.Києві як правонаступника Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо невключення до розрахунку складових заробітної плати при призначенні їй у вересні 2011 року пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги по тимчасовій непрацездатності, індексації заробітної плати.

Водночас, приймаючи до уваги протиправне неврахування відповідним територіальним органом Пенсійного фонду України в м.Києві усіх складових заробітної плати позивача при визначенні розміру її пенсії у вересні 2011 році, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про необхідність зобов`язати ГУ ПФУ в м.Києві, на обліку в якому вона перебуває як пенсіонер, включити з 14.08.2017 до складових її заробітної плати, яка використовувалась для визначення розміру пенсії у вересні 2011 року, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомога для вирішення соціально-побутових питань, допомогу по тимчасовій непрацездатності, індексацію заробітної плати. Тому ця вимога підлягає задоволенню судом.

При цьому суд погоджується з доводами позивача, що оскільки про порушення своїх прав у зв`язку з неправильним обрахунком розміру пенсії вона дізналася з листа Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 14.02.2018 №9108/05, то, враховуючи встановлений законодавством шестимісячний строк звернення до суду з адміністративним позовом, виправлення помилки при обрахуванні розміру її пенсії необхідно здійснювати з урахуванням цього строку, тобто з 14.08.2017, відповідно і відсутні підстави для залишення позову без розгляду, оскільки позивачем не пропущено строк звернення до суду.

З огляду на вищевикладене суд також вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, позовну вимогу про зобов`язання відповідача з 14.08.2017 виплачувати їй пенсію, розраховану в розмірі 80% від середньомісячної суми усіх складових заробітної плати, в тому числі матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, допомогу по тимчасовій непрацездатності та індексацію зарплати, за відповідний період її роботи згідно з довідками від 19.09.2011 №03-2320, від 19.09.2011 №03-2321, від 22.09.2011 №23 та компенсувати з 14.08.2017 неотриману частину пенсії шляхом її виплати з урахуванням фактично отриманих сум.

За наведених обставин позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення судом.

При зверненні до суду з позовом позивач не сплачувала судовий збір з огляду на наявні у неї як інваліда ІІ групи пільги.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (04053, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 16, ) задовольнити частково.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України включити з 14.08.2017 до складових заробітної плати ОСОБА_1 для обрахунку її пенсії, призначеної у вересні 2011 року, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, допомогу по тимчасовій непрацездатності та індексацію зарплати за відповідний період її роботи згідно з довідками від 19.09.2011 №03-2320, від 19.09.2011 №03-2321, від 22.09.2011 №23.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві з 14.08.2017 виплачувати ОСОБА_1 пенсію, розраховану в розмірі 80% від середньомісячної суми усіх складових заробітної плати, в тому числі матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, допомогу по тимчасовій непрацездатності та індексацію зарплати, за відповідний період її роботи згідно з довідками від 19.09.2011 №03-2320, від 19.09.2011 №03-2321, від 22.09.2011 №23, та компенсувати їй з 14.08.2017 неотриману частину пенсії шляхом її виплати з урахуванням фактично отриманих сум.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко