Справа № 222/719/19
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року справа №222/719/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Гайдара А.В.

Компанієць І.Д.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бардах Семена Федоровича на рішення Володарського районного суду Донецької області (суддя - Поліпенець Є.О.) від 12 липня 2019 року (повний текст рішення складений 12 липня 2019 року) у справі №222/719/19 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бардах Семена Федоровича про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бардах Семена Федоровича про визнання дій поліцейського незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ №1096234.

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 12 липня 2019 року адмінінстартивний позов задоволено частково, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1096234 від 24.04.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.; справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП надіслано на новий розгляд компетентному органу - інспектору роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бардах Семену Федоровичу. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що ним правомірно було прийнято спірну постанову внаслідок порушення позивачем вимог п.12.4 ПДР України, що підтверджено належними доказами. Відповідач також зазначив, що позивач в своїй позовній заяві не посилався на обставину щодо порушення його прав, зокрема, права на захист під час розгляду відносно нього адміністративної справи.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №10966234 від 24.04.2019 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255,00 грн.

Наведена постанова була винесена відповідачем внаслідок встановленого порушення позивачем вимог п. 12.4 ПДР України, а саме: позивач керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099 державний номер НОМЕР_1 24.04.2019 року о 12 год 54 хв. по вул.Набережній в м.Маріуполі перевищив встановлені обмеження руху більш як на 20 км/год, а саме 23 км/год, рухаючись зі швидкістю 73 км/год.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлена відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі Правила №1306), у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно до вимог статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до вимог статті 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 1 статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 зареєстр. в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N1408/27853,затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно до п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно пункту 4 р.І Інструкції № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною 1 статті 121 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 та 2 р.III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною 1 статті 121 виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених частиною 1 статті 122 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КпАП України, відповідачем надано фото, здійснений лазерним вимірювачем швидкості TruCam отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 73 км/год.. Також відповідачем надано відеозапис з персонального технічного засобу Body-Cam.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про те, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КпАП України, підтверджено належними доказами.

Стосовно правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № ІІА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У З197-12.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №2201/11925, виданого ДП Укрметртестстандарт» від 25вересня 2018 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20, є придатним до застосування.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCam» виробництва LaserTechnologyInc також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року № 04/02/03/-3G08, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Отже, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

За таких обставин, судом першої інстанції правомірно прийнято фото, здійснене лазерним вимірювачем швидкості TruCam, в якості належного доказу на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КпАП України.

Частинами 2, 3 статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, на початку розгляду справи про адміністративне правопорушення патрульним роз`яснено позивачу, передбачені ст. 268 КУпАП права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, щодо користування юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права. Після цього, від позивача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на інший час з причини надання йому можливості скористатися правовою допомогою, оскільки він є юридично необізнаною особою, але поліцейський зазначене клопотання відхилив, посилаючись на те, що в цьому немає необхідності та не знання законів не звільняє від відповідальності, і розгляд справи було продовжено з послідуючим складанням оскаржуваної постанови.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відповідач розглянув справу та прийняв рішення не забезпечивши особі, яка притягується до адміністративної відповідальності права на захист, що є грубим порушенням прав останнього гарантованих Конституцією України, Законами України, зокрема ст. 268 КУпАП та ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, ратифікованою державою учасницею - Україною 17.07.1997 року (дата набуття чинності для України 11.09.1997 р.), яка є частиною Національного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких обставин, посилання відповідача на те, що позивач в своїй позовній заяві не посилався на порушення його права на захист під час розгляду відносно нього адміністративної справи. колегією суддів не прийнято до уваги.

Водночас, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно надіслав справу про адміністративне правопорушення на новий розгляд до компетентного органу - інспектору роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бардах Семену Федоровичу, на підставі п. 2 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Конструкцією вказаної норми визначено, що за результатом розгляду справи про оскарження рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи). Таке формулювання свідчить про те, що для застосування цього пункту необхідним є встановлення факту притягнення особи до адміністративної відповідальності органом (посадовою особою), яка не має на це повноважень, тобто некомпетентним органом (посадовою особою).

У спірних правовідносинах, інспектор роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бардах Семен Федорович є особою, уповноваженою розглядати справи про адміністративні правопорушення та виносити відповідні рішення. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність нового розгляду цієї справи компетентним органом.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального права, що є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни судового рішення.

Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бардах Семена Федоровича на рішення Володарського районного суду Донецької області від 12 липня 2019 року у справі №222/719/19 - задовольнити частково.

Рішення Володарського районного суду Донецької області від 12 липня 2019 року у справі №222/719/19 - змінити.

В абзаці третьому резолютивної частини рішення Володарського районного суду Донецької області від 12 липня 2019 року у справі №222/719/19 вислів «надіслати на новий розгляд до компетентного органу - інспектору роти №2 батальйону УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції Бардах Семену Федоровичу» замінити на вислів «закрити».

В іншій частині рішення Володарського районного суду Донецької області від 12 липня 2019 року у справі №222/719/19 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 13 серпня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 13 серпня 2019 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць