Справа № 160/2198/19
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2019 року Справа № 160/2198/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.
при секретарі Мосесові А.Р.
представника відповідача Скоріної Г.В.
представника відповідача Аністратенко В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я населення Дніпровської міської ради про визнання звільнення незаконним, скасування наказів, -
07.03.2019 р. ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Департаменту охорони здоров`я населення Дніпровської міської ради (надалі - відповідач), в якій просить:
- визнати незаконним звільнення ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки головного лікаря КЗ «Стоматологічна поліклініка №3» Дніпровської міської ради 28 лютого 2019 року відповідно до пункту 2 статті 36 Кодексу законів про працю України;
- скасувати наказ Департаменту охорони здоров`я населення Дніпровської міської ради від 28 лютого 2019 року №55-о «Про звільнення ОСОБА_1 »;
- поновити ОСОБА_1 на посаді виконуючої обов`язки головного лікаря КЗ «Стоматологічна поліклініка №3» Дніпровської міської ради з 28 лютого 2019 року;
- стягнути з Департаменту охорони здоров`я населення Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28 лютого 2019 року по день поновлення на посаді виходячи з розміру середньої заробітної плати;
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа 160/2198/18 передана на розгляд судді Віхровій В.С.
Згідно з ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 260 КАС України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 262 КАС розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 р. позовну заяву було залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи на 15.04.2019 р. о 10:00 год.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 р. суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 р. у задоволені заяви про забезпечення позову відмовлено.
У зв`язку із клопотанням відповідача про відкладення розгляду справи, судове засідання 15.04.2019 р. відкладено до 08.05.2019 р. о 10:00 год.
17.04.2019 р. через канцелярію суду позивачем подано заяву про зміну підстав позову, згідно якої позивачем наголошено на тому, що її було звільнено незаконно. Також вказано, що укладений з нею договір є таким, що укладений на невизначений строк відповідно до ч.2 ст.39-1 КЗпП України.
22.04.2019 р. через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, згідно якого вказано, що позивача було звільнено у зв`язку із закінченням строку строкового трудового договору, не з ініціативи роботодавця. Відповідач вказує, що ОСОБА_1 умисно не повідомила Департамент про те, що з 27.02.2019 р. знаходиться на лікарняному, оскільки встановлено, що у день закінчення строку дії строкового трудового договору, а саме 28.02.2019 р. видано наказ про звільнення №55-о на підставі п. 2 ст.36 КЗпП України, з яким позивач, приїхавши до Департаменту 28.02.2019 р. була власноруч ознайомлена під особистий підпис. Крім того, Департаменту стало відомо, що позивач у період, коли вона нібито знаходилась на лікарняному перебувала на підвищенні кваліфікації в Українській медичній стоматологічній академії (м.Полтава) (з 06.02.2019 р. по 07.03.2019 р.). А згідно табелю відпрацювання робочого часу, доповідної записки секретаря Гюнтер Л .М. від 04.03.2019 р. позивач 27.02.2019 р. і 28.02.2019 р. знаходилась на робочому місці та підписувала накази.
02.05.2019 р. через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якого позивач підтримує позовні вимоги з підстав наведених у позові.
У підготовче судове 08.05.2019 р. засідання прибули позивач та уповноважені представники відповідача.
Представником відповідача подано заперечення на заяву про зміну підстав позову, згідно якої навів обставини аналогічні тим, що містяться у відзиві.
Для надання позивачем додаткових доказів по справі, судове засідання відкладено до 10:00 год. 22.05.2019 р.
13.05.2019 р. засобами електронного зв`язку суду надійшло заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.
13.05.2019 р. через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на заперечення.
17.05.2019 р. засобами електронного зв`язку суду від відповідача надійшло заперечення на відповідь на заперечення.
У підготовче судове засідання 22.05.2019 р. прибули позивач та представники відповідачів.
Представником відповідача заявлено клопотання про виклик свідків у судове засідання.
Позивач проти заявленого клопотання заперечувала.
Також позивачем долучені до матеріалів справи додаткові документи щодо стану її здоров`я.
Судом ухвалено клопотання відповідача задовольнити, викликати у наступне судове засідання наступних свідків:
-директора Комунального підприємства «Автопідприємство санітарного транспорту» Дніпровської міської ради - ОСОБА_4 ;
-заступника начальника відділу організаційно-кадрової роботи та правового забезпечення, завідувача сектору організаційно-кадрової роботи Дніпровської міської ради - ОСОБА_5 Відтак;
-колишнього в.о. генерального директора КЗ «Стоматологічна поліклініка №3» Дніпровської міської ради - ОСОБА_6 ;
-секретаря Комунального закладу «Стоматологічна поліклініка №3» Дніпровської міської ради - ОСОБА_7 .
У зв`язку із чим судове засідання відкладено до 12:00 год. 03.06.2019 р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2019 р. суд ухвалив витребувати:
- від директора Комунального закладу "Стоматологічна поліклініка №3" ОСОБА_8 наступні документи: оригінал табелю робочого часу ОСОБА_1 за лютий 2019 р.; підтвердження службових прав та обов`язків ОСОБА_9 за 27.02.2019 року, 28.02.2019 р.;
- від управління з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області акт, що складений за результатами інспекційного відвідування у Комунальному закладі «Стоматологічна поліклініка №3» Дніпровської міської ради, з питань викладених у звернення ОСОБА_1 (вх.№Н-484 від 19.04.2019 р.).
У підготовче судове засідання 03.06.2019 р. прибули позивач, уповноважені представники відповідача та викликані за ухвалою суду від 22.05.2019 р. свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 .
Позивачем заявлено клопотання про допит свідків, які також прибули.
Судом ухвалено задовольнити клопотання позивача про допит свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_13 .
Після складання присяги свідка, попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань, свідки надали пояснення по суті спору, відповіді на запитання сторін та суду.
Представником відповідача були долучені до матеріалів справи додаткові докази по справі щодо проходження позивачем навчання у період 0 06.02.2019 р. по 07.03.2019 р.
Розгляд справи було відкладено до 10:00 год. 18.06.2019 р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 р. строк підготовчого провадження у даній справі продовжено на 30 днів.
У підготовче судове засідання 18.06.2019 р. прибули позивач та уповноважені представники відповідача. Судом ухвалено закінчити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 10:00 год. 17.07.2019 р.
У судове засідання 17.07.2019 р. прибули позивач та уповноважені представники відповідача.
Позивач вимоги позову підтримала, просила позовну заяву задовольнити.
Представники відповідача проти заявлених позовних вимог заперечували у повному обсязі.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази наявні у суду, заслухавши пояснення учасників справи, суд, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до Положення про департамент охорони здоров`я населення Дніпровської міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 01.12.2016 р. №55/16, розпорядження міського голови від 25.07.2018 р. №996-р «Про укладання контрактів, призначення та звільнення керівників комунальних закладів охорони здоров`я Дніпровської міської ради» Департамент охорони здоров`я населення Дніпровської міської ради за підписом заступника міського голови, директора департаменту ОСОБА_9 видано наказ №55-о від 28.02.2019 р. «Про звільнення ОСОБА_1 ».
Згідно вказаного Наказу ОСОБА_1 звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря Комунального закладу «Стоматологічна поліклініка №3» Дніпровської міської ради з займаної посади 28.02.2019 р. відповідно до п. 2 ст.36 КЗпП України.
Не погоджуючись зі своїм звільненням на підставі означеного Наказу, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом законів про працю України та Законом України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 № 280/97-ВР.
Громадянам згідно зі статтею 43 Конституції України гарантується захист від незаконного звільнення.
За змістом статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Згідно зі статтею 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до пункту 1 частини 1 Європейської соціальної хартії кожна людина повинна мати можливість заробляти собі на життя професією, яку вона вільно обирає.
Відповідно до положень пункту 10 частини четвертої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 № 280/97-ВР міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів.
На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.
11 серпня 2017 року ОСОБА_1 призначено в.о. головного лікаря КЗ «ДМСП №3» ДОР строком на один місяць згідно Витягу із розпорядження голови обласної ради від 01 серпня 2017 року № 53-кп «Про кадрові питання деяких комунальних підприємств та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області».
11 вересня 2017 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України.
11 вересня 2017 року ОСОБА_1 призначено в. о. головного лікаря КЗ «ДМСП № З» ДОР строком на один місяць згідно Витягу із розпорядження голови обласної ради від 31 серпня 2017 року № 59-кп «Про кадрові питання деяких комунальних підприємств та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області».
12 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України.
13 жовтня 2017 року ОСОБА_1 , призначено в. о. головного лікаря КЗ «ДМСП № 3» ДОР строком на один місяць згідно Витягу із розпорядження голови обласної ради від 11 жовтня 2017 року № 74-кп «Про кадрові питання деяких комунальних підприємств та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області».
13 листопада 2017 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України.
14 листопада 2017 року ОСОБА_1 призначено в. о. головного лікаря КЗ «ДМСП № З» ДОР строком на один місяць згідно Витягу із розпорядження голови обласної ради від 27 жовтня 2017 року № 83-кп «Про кадрові питання деяких комунальних підприємств та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області».
14 грудня року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України.
15 грудня 2017 року ОСОБА_1 призначено в. о. головного лікаря КЗ «ДМСП № З» ДОР строком на один місяць згідно Витягу із розпорядження голови обласної ради від 08 грудня 2017 року № 97-кп «Про кадрові питання деяких комунальних підприємств та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області».
15 січня 2018 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України.
16 січня 2018 року ОСОБА_1 призначено в. о. головного лікаря КЗ «ДМСП № З» ДОР строком на один місяць згідно Витягу із розпорядження голови обласної ради від 26 грудня 2017 року № 99-кп «Про кадрові питання деяких комунальних підприємств та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області».
16 лютого 2018 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України.
19 лютого 2018 року ОСОБА_1 призначено в. о. головного лікаря КЗ «ДМПС №3» ДОР строком на один місяць згідно Витягу із розпорядження голови обласної ради від 12 лютого 2018 року № 6-кп «Про кадрові питання деяких територіальних підприємств та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області».
19 березня 2018 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України.
20 березня 2018 року ОСОБА_1 призначено в. о. головного лікаря КЗ «ДМПС №З» ДОР строком на один місяць згідно Витягу із розпорядження голови обласної ради від 14 березня 2018 року № 11-кп «Про кадрові питання деяких підприємств та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області».
20 травня 2018 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України.
21 травня 2018 року ОСОБА_1 призначено в. о. головного лікаря КЗ «ДМПС №З» ДОР строком на один місяць згідно Витягу із розпорядження голови обласної ради від 16 травня 2018 року № 20-кп «Про кадрові питання деяких комунальних підприємств та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області».
21 липня 2018 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України.
23 липня 2018 року ОСОБА_1 призначено в. о. головного лікаря КЗ «ДМПС №З» ДОР строком на один місяць згідно Витягу із розпорядження голови обласної ради від 25 червня 2018 року № 25-кп «Про кадрові питання деяких комунальних підприємств та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області».
Рішенням Дніпровської міської ради від 25.07.2018 № 44/34 «Про надання згоди на прийняття спільної власності у комунальну власність територіальної громади міста Дніпра комунальних закладів охорони здоров`я Дніпропетровської обласної ради та їх майна» було прийнято зі спільної власності територіальних селищ, міст Дніпропетровської області у комунальну власність територіальної громади міста Дніпра Комунальний заклад «Дніпропетровська стоматологічна поліклініка № 3» Дніпропетровської обласної ради (адреса: просп. Слобожанський, 99, м. Дніпро).

24 вересня 2018 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України.

У період з 25.09.2018 р. по 27.09.2018 р. з ОСОБА_1 трудові відносини були припинені, на посаду в.о. головного лікаря Комунального закладу «Дніпропетровська міська стоматологічна поліклініка № 3» Дніпропетровської обласної ради Наказом від 25.09.2018 № 320-о було призначено ОСОБА_9

28 вересня 2018 року ОСОБА_1 призначено в.о. головного лікаря КЗ «ДМПС №З» ДОР згідно Наказу №330-о від 28.09.2018 р. з 28.09.2019 р. по 28.11.2018 р.

Рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 01.11.2018 року № 1045 «Про перейменування комунальних закладів охорони здоров`я, прийняті у комунальну власність територіальної громади міста Дніпра» перейменовано комунальні заклади охорони здоров`я, які прийняті у комунальну власність територіальної громади міста Дніпра, а саме Комунальний заклад «Дніпропетровська міська стоматологічна поліклініка № 3» Дніпропетровської обласної ради» на Комунальний заклад «Стоматологічна поліклініка № 3» Дніпропетровської міської ради.

15.01.2019 р. ОСОБА_1 було подано заяву про призначення її в.о. головного лікаря з 16.01.2019 р. по 28.02.2019 р.

В наказі про призначення також вказані граничні дати призначення на посаду.

Спірним Наказом позивача було звільнено на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України з 28.02.2019 р., - у день закінчення строку договору.

З наказом про звільнення ОСОБА_1 ознайомлена під особистий підпис.

Про порушення процедури ознайомлення з наказом, видачі його копії, трудової книжки, позивачем не зазначалось.

При розгляді справ про поновлення на роботі необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові (п.18. Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів»).

Кодекс законів про працю України (КЗпП) визначає правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно ч.ч. 1, 3 та 4 статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

Частина 2 ст. 23 КЗпП, строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Частина 1 ст. 36 КЗпП, підставами припинення трудового договору є:

1) угода сторін;

2) закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення;

3) призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частин третьої та четвертої статті 119 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що пункт 2 ст. 36 КЗпП передбачає можливість припинення трудового договору у зв`язку з закінченням його строку. На цій підставі може бути припинений тільки строковий трудовий договір, укладений як строковий відповідно до закону. Якщо ж строковий трудовий договір укладено всупереч правилам ст. 23 КЗпП, то умова про строк є незаконною. Трудовий договір у такому разі вважається укладеним на невизначений строк, і він не може бути припинений у зв`язку з закінченням строку.

Припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладення строкового трудового договору він уже виявив, коли писав заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договором. У цей же час він виразив і волю на припинення такого трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений. Власник також не зобов`язаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за п. 2 ст. 36 КЗпП.

Припинення трудового договору після закінчення строку трудового договору можливе тільки протягом одного дня. До закінчення строку трудового договору звільнення було б незаконним. Правда, наслідки такого порушення не дуже істотні. У разі виникнення спору суд може тільки змінити дату звільнення на пізнішу, ту, що відповідає даті закінчення трудового договору. Підстав для поновлення на роботі в такому випадку не буде, якщо тільки до моменту винесення судом рішення по спору про поновлення на роботі строк трудового договору закінчився.

Якщо ж в останній день строку дії трудового договору працівник не був звільнений, трудові відносини вважаються продовженими на невизначений строк, якщо тільки жодна із сторін не вимагає припинення трудових відносин (ст. 391 КЗпП). Тому за закінченням строків трудового договору варто стежити дуже суворо. Пропуск строку на звільнення працівника, прийнятого на роботу за строковим трудовим договором, надалі означає необхідність його звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (через скорочення чисельності працівників), а це означає необхідність значних додаткових виплат на користь працівника. При звільненні після закінчення строку трудового договору варто враховувати, що звільнення жінок, зазначених у частині третій ст. 184 КЗпП, здійснюється з обов`язковим працевлаштуванням.

Згідно ст. 183 КЗпП звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини з інвалідністю з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням. Обов`язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.

39-1 КЗпП України наведені умови коли строковий трудовий договір може бути безстроковим: якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк.

З матеріалів справи вбачається, що з позивачем припинялися трудові відносини розпорядженнями голови обласної ради, про що детально зазначено вище.

Відповідач припинив трудові відносини з позивачем на підставі наказів від 24.09.2018 р. №308-о, від 15.01.2019 р. №8-о.

За кожним строковим договором при звільненні з позивачем здійснювався повний розрахунок про що свідчать копії витягів із наказів КЗ «Стоматологічна і № З» ДМР від 15.01.2019 № 7-к, від 28.02.2019 № 21-к.

Спірних питань відносно розрахунків при звільненні під час розгляду справи не виникало.

Також відсутні спори щодо поданої заяви про призначення, наказу про призначення, з яких чітко вбачається тимчасовий (строковий) характер трудових відносин.

Таким чином, суд не вбачає жодних обставин вважати укладений позивачем договір безстроковим.

До матеріалів справи позивачем були долучені лікарняні листи:

-відкритий в Шевченковській АЗПМС з 27.02.2019 р. (стати до роботи 03.03.2019 р.);

-відкриті у КЗ «Центр первинної медико-соціальної допомоги №4» з 04.03.2019 р. до 22.03.2019 р., режим лікування - стаціонар.

Докази повідомлення відповідача про перебування позивача на лікарняному відсутні.

Разом з тим, згідно листа ректора Української медичної стоматологічної академії Дворник В. М. від 19.04.2019 №17-10/1612, ОСОБА_1 проходила передатестаційний цикл з терапевтичної стоматології у період з 06.02.2019 року по 07.03.2019 року у м.Полтава.

07.03.2019 р. наказом № 97-пд була відрахована у зв`язку із закінченням навчання в Українській медичній стоматологічній академії.

Факт відсутності дистанційної форми навчання на передатестаційному циклі з 06.02.2019 р. по 07.03.2019 р. в Українській медичній стоматологічній академії підтверджено листом останнього від 17.05.2019 р. №17-10/1907.

В той же час, відповідно до відомостей у табелі відпрацювання робочого часу за лютий 2019 року, доповідної записки секретаря Гюнтер Л.М. від 04.03.2019 р. позивач знаходилася 27.02.2019 р., 28.02.2019 р. на робочому місці, видавала накази (наказ від 27 лютого 2019 р. № 19-к «Про призначення ОСОБА_9 в.о. головного лікаря»), підписувала документи.

Судом було витребувано наказ від 27 лютого 2019 № 19-к «Про призначення ОСОБА_9 в.о. головного лікаря», копія якого долучена до матеріалів справи.

У судовому засіданні позивач не обґрунтувала та не спростувала наведені вище обставини. ОСОБА_1 надавала пояснення про перебування на навчанні, на лікарняному, на робочому місці та вказала, що такі її дії нормам закону не суперечать.

Згідно отриманих під час судового засідання показів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , :

- 27.02.2019 р., 28.02.2019 р. позивач перебувала на робочому місці, підписувала документи;

- про свій лікарняний не повідомила;

- наказ про своє звільнення підписала одразу, його копію та трудову книжку отримала;

- трудові відносини з нею переривались згідно розпоряджень/наказів.

Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_13 вказали, що позивачем було підписано розпорядчі документи під час перебування на лікарняному, підстав для звільнення ОСОБА_1 не вбачають.

З даного приводу суд зазначає, що в основу правової позиції суду, в межах даного позову, покладено саме норму закону згідно якої позивача звільнено, - п.2 ст.36 КЗпП України, яка передбачає завершення трудових відносин у день, визначений у строковому трудовому договорі.

Звільнення за цією підставою не є звільненням за ініціативою роботодавця, тому воно може відбуватися у період тимчасової непрацездатності та/або навчання.

Перебування працівника на лікарняному у зв`язку із хворобою на момент закінчення строку дії договору не є підставою для продовження трудових відносин, а лише спричиняє зобов`язання роботодавця перед працівником щодо виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Також слід звернути увагу, що позивач посилається на Акт інспекційного відвідування ГУ Держпраці у Дніпропетровській області №ДН2408/247/АВ від 08.05.2019 р., в якому зафіксовані порушення трудового законодавства під час її звільнення, проте, як вбачається зі змісту даного акту, інспекційне відвідування було проведено відносно КЗ «Стоматологічна поліклініка №3» ДМР, тому по відношенню до даної справи і відповідача по справі не має доказової сили.

Оскільки обставина закінчення строку договору 28.02.2019 р. підтверджена, не спростована під час судового розгляду справи, суд дійшов висновку про наявність законних підстав, передбачених п.2 ст.36 КЗпП України для звільнення ОСОБА_1 з займаної посади. Тому відповідачем, в даному випадку, були дотримані норми законодавства про працю та умови трудового договору. Відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Решта доводів висновків суду по суті заявлених позовних вимог, не спростовують.

При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Розподіл судових витрат за наслідками розгляду даної справи не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 11, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я населення Дніпровської міської ради про визнання звільнення незаконним, скасування наказів, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 26 липня 2019 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили 26.07.19 Суддя Згідно з оригіналом Помічник судді В.С. Віхрова В.С. Віхрова Ю.Ю. Ковтун