Справа № 440/4324/18
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 р.Справа № 440/4324/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бенедик А.П.,

Суддів: Гуцала М.І. , Донець Л.О. ,

за участю секретаря судового засідання Соколової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Сич С.С.) від 18.04.2019 року (повний текст рішення складено 18.04.2019 р.) по справі № 440/4324/18

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області, Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області

про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області, Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії посадових осіб Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області по оформленню акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 06.09.2018 року та акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 06.09.2018 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №059750* від 22.10.2018 року та розрахунок №486 до акту №0022760 від 06.09.2018, складеного Управлінням Укртрансбезпеки у Кіровоградській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що працівниками Укртрансбезпеки у Кіровоградській області за наслідками проведеної перевірки було зафіксовано порушення під час перевезення вантажів нормативно допустимого навантаження на вісь автомобіля, що належить позивачу. Як наслідок, на думку суб`єкта владних повноважень, перевізник зобов`язаний сплатити плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування у розмірі 193,2 Євро, про що складено розрахунок. Також, на підставі вказаних порушень, Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області прийнято постанову, яким до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф. Позивач не погоджується із правомірністю дій щодо оформлення актів проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, а також прийнятих за наслідком перевірки постанови та розрахунку, звернувся до суду із даним позовом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на необґрунтованість та невмотивованість оскаржуваного рішення суду, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а також не з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи.

Вказує, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про правомірність дій посадових осіб під час оформлення вищевказаних актів, обґрунтованість зафіксованих порушень та законність винесення оскаржуваної постанови та розрахунку.

Відповідачі правом наданням письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного суду України (далі КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, основним видом діяльності є: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт /а.с. 12/.

12.01.2015 року Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті видано позивачу ліцензію серії АЕ №572404 про надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багажу автомобільним транспортом /а.с. 16/.

06.09.2018 року на ділянці автодороги М-12 Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка 716 км+405 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області проведено перевірку належного позивачу транспортного засобу марки DAF модель 95 ХF д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_2 , про що складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 06.09.2018 /а.с. 72/.

Під час перевірки встановлено порушення статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт": надання послуг з перевезення небезпечних вантажів з перевищенням вагових обмежень баз оформлення документів, перелік яких визначено ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме, неоформлений дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Також, за результатами здійснення габаритно-вагового контролю 06.09.2018 о 17 год. 11 хв. встановлено перевищення транспортним засобом вагових обмежень на строєну ось 23,64 т при допустимих 22 т, про що зафіксовано в довідці результатів здійснення габаритно-вагового контролю та акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 06.09.2018 /а.с. 69- 70/.

06.09.2018 року Управлінням Укртрансбезпеки у Кіровоградській області складено розрахунком №486 плати за проїзд великовагових та (або) великогарабитних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0022720, яким позивачу визначено плату за проїзд у розмірі 193,2 Євро.

11.10.2018 року Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області направлено на адресу позивача повідомлення № 3558/32-18 від 10.10.2018 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, призначеної на 10:00 22.10.2018, яке отримано позивачем 22.10.2018 /а.с. 17, а.с. 87/.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства на автомобільному транспорті, заступником начальника Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області Кужіль В.М. винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №059750 від 22.10.2018, якою стягнуто з ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 1700 грн. /а.с. 11, а.с. 89/.

Підставою для накладення штрафу, слугував встановлений за наслідком перевірки факт, що 06.09.2018, Кіровоградська область, а/д М-12 Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка 716 км+405м позивачем надано послуги з перевезення вантажів без оформлення документів, передбачених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Не погоджуючись із діями посадових осіб щодо оформлення акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, а також прийнятих за наслідком перевірки постанови та розрахунку, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що під час проведення перевірки та оформлення її результатів посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області діяли у відповідності до вимог діючого законодавства. Оскільки виявлені під час перевірки порушення є обґрунтованими, та знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, то винесені відповідачами оскаржувані постанова та розрахунок є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Перевіяючи правомірність дій щодо проведення перевірки та оформлення її результатів, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Правові засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт".

Статтею 5 вищевказаного Закону визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (ч. 14 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт").

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух", з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (надалі - Порядок №1567).

Відповідно до пунктів 12, 13, 14 Порядку №1567 рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка. Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин. Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку №1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Рейдова перевірка проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку (пункт 19 Порядку №1567).

Згідно з пунктом 3 Порядку №1567, органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Відповідно до абз. 4 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади утворено Укртрансбезпеку, реорганізувавши шляхом злиття Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті.

Згідно п. п.п. 15, 27 п. 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

На підставі наказу Державної служби України з безпеки на транспорті видано направлення від 05.09.2018 №004904* на проведення рейдової перевірки транспортних засобів автомобільних перевізників, водіїв, що здійснюють перевезення пасажирів, вантажів та на таксі на а/д М-12 "Стрий - Тернопіль - Кіровоград - Знам`янка" км 716+405, км 724+600, Н-14 "Олександрівка - Кіровоград - Миколаїв" 75км+812 щодо дотримання ними вимог чинного автомобільного законодавства України з 06 вересня 2018 року по 08 вересня 2018 року /а.с. 77/.

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведеної 06.09.2018 року перевірки належного позивачу транспортного засобу марки DAF модель 95 ХF д.н.з. НОМЕР_1 , водієм до перевірки надавалася товарно-транспортна накладна №2212 від 06.09.2018, відправник, одержувач - ПП "МАКТУРБО", вантаж - паливо дизельне, паливо моторне А-92Е /а.с. 90/, однак дорожній лист не надавався.

У акті проведення перевірки наявна відмітка про те, що водій з актом ознайомився, від пояснень та підпису відмовився /а.с. 72/.

У акті водієм не надано заперечень чи пояснень щодо зазначення у акті недостовірних відомостей як щодо не надання до перевірки дорожнього листа, так і щодо складення акту у зазначений у акті час: о 17 год. 15 хв. 06.09.2018.

Факт здійснення перевірки та проведення габаритно-вагового контролю 06.09.2018 о 17 год. 11 хв. автомобіля DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 підтверджено роздруківкою (чеком), сформованим ваговим комплексом за результатами зважування транспортного засобу, у якому зафіксовано в автоматичному режимі точний час габаритно-вагового контролю вказаного автомобіля /а.с. 69/.

На підставі вищевикладеного, враховуючи наявність на час спірних правовідносин у відповідача встановлених повноважень та підстав для проведення перевірки, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог щодо визнання дій по оформленню її результатів неправомірними.

Перевіряючи обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу та розрахунку, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Згідно ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначено Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 /далі-Порядок №879/.

Згідно з підпунктами 3, 4, 5 пункту 2 Порядку № 879, великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., N 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки; габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. N 30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами" (Офіційний вісник України, 2001 р., N 3, ст. 75), після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов.

Відповідно до пункту 6 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

За результатами здійснення габаритно-вагового контролю встановлено перевищення транспортним засобом вагових обмежень на строєну ось 23,64 т при допустимих 22 т.

Згідно з пунктом 30 Порядку № 879, плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Таким чином, при визначенні плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу враховується маса такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габарити та протяжність маршруту.

Відповідно до приписів пункту 31-1Порядку № 879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

При цьому Ставки плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879.

Як вбачається з матеріалів справи, посадовою особою Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області складено розрахунок №486 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, яким визначено плату за проїзд у розмірі 193,2 Євро виходячи з наступних параметрів, що вказані у самому розрахунку:

- пройдена відстань: 483 км, виходячи з маршруту: "м. Кременчук (Полтавська область) - м. Подільськ (Одеська область)";

- навантаження на строєну ось (т) - 23,64 т, параметри на які нараховується плата за проїзд - 1,64 т, плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів, (євро/км) - 0,2, перевищення параметрів від нормативів % - 7,45 % /п.п. 2.3.1 розрахунку/.

Разом за 1 км проїзду плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів, (євро/км) становить 0,2.

Плату за проїзд відповідно до затвердженої формули (з урахуванням норм пункту 31-1постанови Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007) П = (Рзм + Рнв + Рг) х В х К, де: Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (вісі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км проїзду; В - відстань перевезення, км; К - коефіцієнт збільшення плати за проїзд (у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру до 10%-К=2; від 10% до 40%-К=3; більш ніж 40%-К=5).

Жодних доказів, які б спростовували результати габаритно-вагового контролю, матеріали справи не містять.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності визначення позивачу плати за проїзд на підставі оскаржуваного розрахунку.

Перевіряючи правомірність винесення оскаржуваної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Згідно із п. 16 "Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони", затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994, перевезення великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року за №30).

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до частини 1 абзацу 3 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пунктів 26, 27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

11.10.2018 Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області направлено на адресу позивача повідомлення № 3558/32-18 від 10.10.2018 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що призначено на 10:00 22.10.2018, яке отримано позивачем 22.10.2018 /а.с. 17, а.с. 87/.

Отже, відповідачем Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області завчасно надіслано на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення повідомлення про час і місце розгляду справи про порушення, яке отримано позивачем 22.10.2018.

При цьому, відсутність особи на час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину в суді, та у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 01.03.2018 по справі №820/4810/17.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо необхідності здійснення інспекторами Укртрансбезпеки заборони подальшого руху транспортного засобу після виявлення в нього перевищення нормативних вагових параметрів, оскільки не здійснення заборони руху транспортного засобу не порушує прав позивача, як і не спростовує факту вчиненого ним порушення. Крім того, відповідачі не наділені повноваженнями затримувати транспортні засоби.

Так, відповідно до пунктів 23, 24 Порядку № 879, власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Таким чином, належним та допустимим доказом приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб є повторне зважування та отримання за результатами повторного зважування відповідного чеку.

На підставі викладеного, враховуючи встановлений під час перевірки факт перевищення транспортним засобом нормативних габаритних (вагових) параметрів та відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України або документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу на підставі оскаржуваної постанови.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 90 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, в суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Колегія суддів зазначає, що позивачем, як під час розгляду справи у суді першої інстанції так і під час її апеляційного перегляду, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Натомість, відповідачі, будучи суб`єктами владних повноважень та заперечуючи проти позову, довели правовірність власних дій та рішень, які були предметом оскарження позивачем.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що у спірних правовідносинах відповідачі діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження їй надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

Згідно ч.1 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 Костянтина ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року по справі №440/4324/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя (підпис)А.П. Бенедик
Судді(підпис) (підпис) М.І. Гуцал Л.О. Донець
Повний текст постанови складено 09.08.2019 року