Справа № 490/3553/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

08 серпня 2019 року

м.Київ

справа №490/3553/16-а

адміністративне провадження №К/9901/45569/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Єзеров А.А., Кравчук В.М.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017р. (судді - Домусчі С.Д., Коваль М.П., Кравець О.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- зобов`язати відповідача поновити з 28.11.2013р. виплату пенсії державного службовця у розмірі 90% від заробітку, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ (в редакції чинній на дату призначення пенсії державного службовця), перераховану відповідно до постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.02.2015р. у справі №490/6785/14-а

- зобов`язати відновити з 28.11.2013р. базовий місяць (квітень 2010р.) індексації пенсії наростаючим підсумком, відповідно до підпункту 1-1 пункту 1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ №1078 від 17.07.2003р., як місяць первинного призначення пенсії та зобов`язати відповідача виплатити утриману за весь період, починаючи з листопада 2013 року по дату теперішнього звернення до суду, суму індексації, з урахуванням фактично виплачених сум.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що при здійсненні перерахунку пенсії на виконання рішення суду відповідачем безпідставно змінено базовий місяць нарахування індексації, а також застосовано зменшений відсоток розрахунку пенсії з 90% до 80%.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.07.2016р. позов задоволено.

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва поновити позивачу виплату пенсії державного службовця у розмірі 90% від заробітної плати, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. №3723-ХІІ (в редакції, чинній станом на 07.04.2010р.), перераховану відповідно до постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.05.2015р. по справі №490/6785/14-а.

Зобов`язно управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва відновити з 28.11.2013р. базовий місяць, а саме: квітень 2010 року, індексації пенсії наростаючим підсумком відповідно до підпункту 1-1 пункту 1 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078, як місяць первинного призначення пенсії.

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва виплатити позивачу недораховану пенсію за період з листопада 2013 року до набрання даною постановою суду законної сили.

Додатковою постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.09.2016р. вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017р. постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.07.2016р. змінено шляхом викладення абзацу четвертого її резолютивної частини в наступній редакції: «Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва виплатити ОСОБА_1 недораховану пенсію починаючи з 28.11.2013р.».

В іншій частині постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.07.2016р. залишено без змін.

З рішенням суду апеляційної інстанції не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.

В обгрунтування касаційної скарги посилається на те, що судами під час розгляду справи не враховано, що відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993р. (в редакції, чинній на день проведення переархунку пенсії позивача) пенсія державним службовцям призначалась у розмірі 80% від суми їх заробітної плати, а тому при проведенні позивачу перерахунку пенсії відповідно до рішення суду, управління керувалось чинним на день проведення перерахунку законодавством. Що стосується зміни базового місяця індексації, то такий переглянуто Управлінням в силу положень Постанови КМУ №1078.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Згідно ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Частиною 5 вказаної статті передбачено, що за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

В ході розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач з квітня 2010 року перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком як державний службовець у розмірі 90% від заробітної плати.

Стаж позивача на державній службі становить 21 рік 1 місяць 24 дні.

При обчисленні розміру пенсії позивача відповідачем не були враховані такі складові заробітної плати, як: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації грошових доходів.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.02.2015р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2015р. по справі №490/6785/14-а визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва щодо відмови включити в розрахунок пенсії як державному службовцю ОСОБА_1 виплат допомоги на оздоровлення, соціально-побутової допомоги та сум індексації; скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва від 29.11.2013р. №37/1; зобов`язано здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням зазначених виплат.

В лютому 2016 року відповідачем було виконано постанову суду від 12.02.2015р.

Разом з тим під час її виконання, відповідачем було зменшено відсотковий розмір пенсії від заробітної плати, з якої позивачу призначалась пенсія.

06.04.2016р. позивач звернулась до відповідача із заявою про поновлення їй пенсії у розмірі 90% від заробітної плати із включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, соціально-побутової допомоги та сум індексації грошових доходів, у задоволенні якої рішенням від 08.04.2016р. №25/3 відповідач відмовив з посиланням на те, що діючим на час здійснення перерахунку законодавством не передбачено права державних службовців на пенсію в розмірі 90% від суми їх заробітної плати.

Позивач не погоджуючись із застосуванням зменшеного загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку звернулась до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при здійсненні перерахунку пенсії державного службовця має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії позивачу (а саме з 07.04.2010р.). Зміни у законодавстві щодо підстав призначення та розміру пенсії в частині визначення розміру відсотку заробітної плати стосуються осіб, які звернулись за призначенням пенсії після набуття чинності такими змінами законодавства, та не можуть застосовуватися при здійсненні перерахунку вже призначеної пенсії.

Враховуючи, що питання щодо зміни відсоткового розміру пенсії від заробітної плати, з якої позивачу призначена пенсія, судами не вирішувалось, а здійснюючи перерахунок пенсії позивача на підставі рішення суду, пенсійний орган не здійснював повторного її призначення, а лише відновлював порушене право особи на отримання належної виплати у розмірі встановленому законодавством, шляхом включення відповідних виплат, на базі раніше призначеного розміру, суди дійшли висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для зміни відсотку від заробітної плати працюючого державного службовця.

Також суди виходили з того, що у відповідача були відсутні підстави для зміни відповідачем базового місяця індексації, оскільки місяць перерахунку розміру пенсії позивача на виконання судового рішення не є базовим місяцем, в якому відбулось підвищення розмірів заробітної плати для індексації грошових доходів населення у розумінні п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, так як індексація не залежить від відновлення права на розмір пенсії, а залежить від зміни прожиткового мінімуму.

Суди дійшли висновку, що виконання відповідачем судового рішення про перерахунок неправильного призначеного розміру пенсії позивачу не є підвищенням розміру пенсії у розмінні п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, а місяць перерахунку пенсії, згідно судових рішень, не може бути підставою для зміни базового місяця для проведення індексації пенсії та утримання з пенсії позивача вже виплачених сум індексації, починаючи з листопада 2013 року.

Змінюючи постанову суду першої інстанції в частині періоду виплати позивачу недонарахованої пенсії, суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд першої інстанції допустив помилкове обмеження закінчення періоду виплати перерахованої пенсії днем набрання постановою суду законної сили.

Суд дійшов висновку, що зобов`язання поновити виплату пенсії у відповідному відсотковому розмірі та зобов`язання відновлення застосування базового місяця індексації - квітень 2010 року, мають чітко визначений початок часу відновлення порушеного права - 28.11.2013р. та не обмежені часовим строком закінчення відновлення порушеного права, а тому і виплата перерахованої пенсії не може бути обмежена певним часовим проміжком.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки судів попередніх інстанцій не спростовують і є безпідставними, оскільки перерахунок раніше призначеної позивачу пенсії здійснювався на виконання рішення суду, яким зменшення відсоткового розміру пенсії з 90% на 80% передбачено не було, інші передбачені законом підстави для перерахунку пенсії позивача, в тому числі із зменшенням її відсоткового розміру на час здійснення перерахунку пенсії були відсутні, а тому суди дійшли обгрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог.

Крім того, підставою для зміни розміру пенсії позивача за судовим рішенням був неправильний розрахунок пенсії позивача під час її призначення, а тому відповідачем протиправно змінено базовий місяць індексації пенсії.

Посилання відповідача на Постанову КМУ №1078, на підставі якої Управлінням переглянуто базовий місяць індексації пенсії позивача є безпідставним та висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки аналіз наведених у вказаній постанові правових норм дає підстави для висновку, що під «підвищенням пенсії» розуміється тільки таке збільшення суми нарахування, яке здійснюється відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, тобто випадки, коли пенсія була неправомірно недонарахована і в подальшому на підставі рішення суду нарахована в належному обсязі, не належать до «підвищення пенсії» в розумінні п. 5 вказаного Порядку.

Крім того, здійснення пенсійним органом перерахунку пенсії на виконання рішення суду не може бути підставою для здійснення нового нарахування споживчих цін для проведення індексації у зв`язку із зростанням доходів громадян, без перегляду їх мінімального розміру, оскільки фактично збільшення доходів позивача в контексті приписів законодавства про порядок підвищення пенсійного забезпечення та індексацію доходів громадян не відбулось.

Подібна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у постановах Верховного Суду від 02.10.2018р. №552/3407/17 та від 23.11.2018р. 490/5076/16-а, і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від неї.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій порушень норм матеріального та процесуального права не допустили, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішень судів попередніх інстанцій у даній справі - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Касаційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області залишити без задоволення, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.07.2016р. та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук