Справа № 161/13259/19
Суддя: Черняк В. В.
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/463/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2019 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Шепелюка Д.О.,

представника позивача Чеберяка Ю.М. ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

перекладача Томків Н.З.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Луцького прикордонного закону до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 , про примусове видворення та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2019 року на адресу суду надійшов вказаний позов.

Свої вимоги мотивують тим, що 08 серпня 2019 року в пункті пропуску через державний кордон України «Доманове» в рефрежаторі з нектаринами були виявлені троє громадян Ісламської Республіки Афганістан, які намагалися незаконно перетнути державний кордон України, серед яких був і відповідач. При собі відповідач не мав та не має жодних документів.

З наведених вище підстав та з посиланням на приписи ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» позивачі просять суд:

1) видворити відповідача за межі території України;

2) затримати відповідача на строк до шести місяців з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнав в частині затримання, однак заперечив в частині видворення.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 08 серпня 2019 року відповідач був затриманий в порядку адміністративного затримання за ч.2 ст.263 КУпАП.

З матеріалів справи слідує, що жодних паспортних та дозвільних документів на право перебування на території України відповідач не має. Його особа попередньо встановлена з його слів.

Також під час судового розгляду встановлено, що відповідач не має достатнього фінансового забезпечення для добровільного виконання рішення уповноваженого органу про його повернення в країну походження, він не звертався до органів ДМС України із заявою про надання його статусу біженця чи особи, яка потребує притулку.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Оскільки відповідач не має достатнього фінансового забезпечення для добровільного виконання ним рішення про примусове повернення в країну походження, є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання такого рішення, а тому його слід видворити у примусовому порядку, а позовні вимоги в цій частині задовольнити.

Частиною четвертою статті 30 цього ж Закону визначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

На думку суду, оскільки наразі відсутні будь-які відомості про дійсну особу відповідача, з метою його ідентифікації, а також з метою забезпечення примусового видворення в країну походження, його слід затримати із розміщенням в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк до шести місяців, а отже позовні вимоги в цій частині слід також задовольнити.

При цьому суд не приймає до уваги доводів відповідача про те, що в майбутньому в нього будуть кошти, оскільки вказане не спростовує необхідність його затримання для належної ідентифікації.

Щодо клопотання позивача про звернення рішення до негайного виконання суд зазначає, що вказана категорія рішень підлягає до негайного виконання за приписами п.3 ч.2 ст.371 КАС України лише в частині примусового видворення, однак не в частині затримання та розміщення в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Натомість, за приписами частини вісімнадцятої статті 289 КАС України, на час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Тобто, у разі апеляційного оскарження цього рішення, відповідач буде продовжувати утримуватися в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, до завершення апеляційного оскарження.

Керуючись ст. ст.288, 289 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Примусово видворити за межі території України громадянина Ісламської Республіки Афганістан, зі слів, ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), 2001 року народження.

Затримати громадянина Ісламської Республіки Афганістан, зі слів, ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), 2001 року народження, з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, з розміщенням його у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України (с. Журавичі Ківерцівського району Волинської області) на строк до шести місяців.

Клопотання про допуск судового рішення до негайного виконання - задовольнити частково.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині примусового видворення за межі території України громадянина Ісламської Республіки Афганістан, зі слів, ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), 2001 року народження.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно зі статтями 255, 289, 293, 295 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено, підписано та проголошено 09 серпня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк