Справа № 521/6109/19
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2019 р.м.ОдесаСправа № 521/6109/19
Головуючий в 1 інстанції: Маркарова С.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Стас Л.В.

суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

за участю секретаря - Худика С.А.

за участю представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Одеської митниці ДФС, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 14 листопада 2018 року у справі про порушення митних правил № 3242/50000/18, якою позивача, як директора ПП «Континент 15», було визнано винним у вчиненні правопорушення за ст. 485 МК України, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 11342,82 грн.

В обґрунтування позову послався на те, що висновки відповідача про порушення митних правил є безпідставними, оскільки митна вартість товару визначена з урахуванням даних відповідного договору та розрахункових документів, тобто з дотриманням вимог митного законодавства. Зазначені обставини свідчать про те, що вирішення питання про притягнення позивача до відповідальності відбулось не об`єктивно, без з`ясування усіх обставин, що мали значення при розгляді справи про порушення митних правил, з порушенням норм чинного законодавства, у зв`язку з чим рішення відповідача підлягає скасуванню.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 травня 2019 року позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову у справі про порушення митних правил №3242/50000/18 від 14.11.2018 року, винесену Одеською митницею ДФС про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України.

Закрито провадження у справі про порушення митних правил №3242/50000/18 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України.

В апеляційній скарзі Одеська митниця ДФС, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 травня 2019 року та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволені позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив про те, що відповідно до відповіді митних органів Болгарії та доданих до неї копій документів, за якими здійснювалось митне оформленні при вивезенні товарів з Болгарії, фактична вартість товарів складає 25351 євро, в той час як в митній декларації від 21.08.2017 року №UA500060/ зазначена менша вартість - 24719,28 євро.

За таких обставин відповідач вважав, що фактично за товари було сплачено суму у розмірі 25351 євро, а Одеській митниці ДФС при митному оформлені цих товарів заявлена їх вартість у розмірі 24719,28 євро.

Вказана обставина, на думку апелянта, свідчить про те, що ПП «Континент 15» до зовнішньоекономічної операції долучено посередника компанію «AURORA SOLUTIONS LIMITED» з метою заниження митної вартості товарів.

Також, апелянт зазначив, що в графі 20 митної декларації від 21.08.2017 року №UA500060/ та в інвойсі компанії «AURORA SOLUTIONS LIMITED» від 18.08.2017 № 4108934/1 вказана умова поставки «CPT ODESSA», але відповідно до наданих митними органами Болгарії копій документів, зокрема транспортної накладної, перевезення товарів здійснювалось на умовах EXW - самовивіз.

Зазначений факт, на думку апелянта, свідчить, що перевезення товару з Болгарії до України здійснювалося не за рахунок продавця, як це було вказано в документах, наданих до митного оформлення в Україні, а за рахунок покупця - ПП «Континент 15», та свідчить, що вартість за перевезення не включена до вартості товарів.

На думку апелянта суд першої інстанції проігнорував той факт, що зазначені матеріали справи підтверджують, що при митному оформлені товарів Одеській митниці ДФС були надані документи, які містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товарів, що є ознакою порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України.

Також апелянт не погоджується із застосуванням судом першої інстанції правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 23.10.2018 року в справі № 760/20661/15-а, оскільки аналіз диспозиції ст. 485 МК України свідчить про те, що наведені варіанти дій, які являють собою об`єктивну сторону даного правопорушення, можуть бути вчинені як умисно (в тому числі і з не прямим умислом), так і у зв`язку з необережністю (недбалістю).

Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ПП «Континент 15» та Компанією «AURORA SOLUTIONS LIMITED» укладено договір поставки від 20.11.2015 року №AU.DB-1260 (а.с. 12-14), за яким Компанія «AURORA SOLUTIONS LIMITEDЙ» зобов`язується передати у власність ПП «Континент 15», а ПП «Континент 15» зобов`язується приймати та оплачувати в порядку та на умовах, викладених у Договорі, непродовольчі промислові товари (продукцію).

У п.п. 2.1 п. 2 договору сторони визначили, що кількість і асортимент продукції, що поставляється, узгоджуються додатково й вказуються в товаросупровідних документах.

Згідно із п.п. 4.1 п. 4 договору поставка продукції здійснюється на умовах СІР - м. Одеса, Україна (ІНКОТЕРМС 2000), за винятком випадків, коли інші умови поставки зазначені у відповідному товаросупровідному документі.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2, 5.3 п. 5 Договору загальною сумою даного Договору є сумарна вартість усіх партій продукції, поставлених на підставі даного Договору.

Орієнтовна загальна сума цього Договору становить 992 000 Євро.

Ціна продукції може залежати від обсягу партії продукції, відстані її перевезення та терміновості поставки продукції, та знижки виробника. Загальна вартість кожної певної партії продукції, а також ціни за кожну одиницю продукції, вказуються у відповідних товаросупровідних документах. У випадку розбіжностей ціни продукції, ціна, зазначена в інвойсі постачальника, має пріоритет і вважається основною.

Згідно із п.п. 7.1, 7.2, 7.3, 7.4 п. 7 Договору Компанія «AURORA SOLUTIONS LIMITED» здійснює поставку певних партій продукції в додатково погоджені сторонами порядку й строки, які вказуються у відповідних товаросупровідних документах.

Доставка продукції здійснюється за адресою, зазначеною ПП «Континент 15».

Поставка продукції за даним Договором здійснюється окремими партіями.

Компанія «AURORA SOLUTIONS LIMITED» поставляє продукцію в комплекті з необхідною кількістю рахунків-фактур, пакувальних аркушів, а також сертифікатів якості й походження продукції.

За правилами п.п. 11.1, 11.2 п. 11 даний договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін і діє протягом трьох років.

У випадку відсутності заяви жодної зі сторін про припинення або зміну умов даного Договору протягом одного місяця до моменту закінчення строку даного Договору, договір вважається щоразу автоматично продовженим на той же строк і на тих же умовах.

Угодою від 25.01.2016 року за №2 (а.с.16) сторони дійшли згоди виключити п. 5.2 Договору від 20.11.2015 року №AU.DB-1260.

Угодою від 14.09.2016 року №4 (а.с. 18) сторони дійшли згоди викласти п. 2.1 Договору від 20.11.2015 року №AU.DB-1260 у такій редакції: «Кількість і асортимент продукції, що поставляється, узгоджуються сторонами додатково й вказуються в товаросупровідних документах (пакувальних аркушах, інвойсах тощо). При цьому основним (пріоритетним) документом вважається інвойс.»; п. 4.1 викладено у такій редакції: «Поставка продукції за даним Договором здійснюється на умовах СРТ - місто Одеса, Україна (ІНКОТЕРМС 2000), крім випадків, коли інші умови поставки зазначені у відповідній специфікації або у відповідному товаросупровідному документі».

Також, вказаною угодою доповнено Договір від 20.11.2015 року №AU.DB-1260 новим пунктом 5.2, згідно якого орієнтовна загальна сума Договору становить 15 000 000 Євро; пунктом 5.4, згідно якого вказана в інвойсі вартість товару включає вартість маркування та упакування, здійснених згідно п. 3.2 Договору, та вартість доставки на умовах, передбачених п. 4.1 Договору.

Угодами від 23.11.2015 року №1 (а.с. 15), від 28.01.2016 року №3 (а.с. 17) сторонами вносились зміни в умови Договору від 20.11.2015 року №AU.DB-1260 в частині кількості та асортименту продукції, порядку та строків поставки товару.

21.08.2017 року позивачем як декларантом ПП «Континент 15» подано до Одеської митниці ДФС електрону митну декларацію №UA500060/2017/014763 на товари, які ввезено з Болгарії на митну територію України в межах Договору поставки від 20.11.2015 року №AU.DB-1260 (а.с. 42-42).

Митна вартість поставленого товару визначена за правилами ст. 57 Митного кодексу України, тобто за ціною вказаного Договору та становить 24719,28 євро.

На підтвердження митної вартості товару позивачем надано до митного органу: Договір поставки від 20.11.2015 року №AU.DB-1260; інвойс компанії «AURORA SOLUTIONS LIMITED» від 18.08.2017 року №4108934/1, згідно якого вартість товару зазначена у розмірі 24719,28 євро, що на момент митного оформлення складало 739600,86 грн.

Транспортування товару здійснювалося автотранспортом - НОМЕР_2/ НОМЕР_1 Умови поставки: СPT - Одеса.

Для встановлення автентичності поданих для митного оформлення документів ДФС в порядку ст. 336 Митного кодексу України було направлено відповідний запит до митних органів Болгарії.

15.06.2018 року Одеською митницею ДФС листом від 14.06.2018 року від ДФС отримана копія відповіді митних органів Болгарії від 23.02.2018 № 32-57243 з копіями документів, за якими здійснювалось митне оформлення при вивезені товарів з Болгарії (а.с. 44, 44-зворот).

Так, на запит ДФС надано, у тому числі, надано копію експортної декларації від 18.08.2017 № 17BG003009AA67629 (а.с 45), CMR № б/н (а.с. 46), копію експертного інвойсу від 18.08.2017 № (а.с. 47), рахунку-фактури (інвойсу) від 18.08.2017 № 4108934/001 (а.с. 48), які пов`язані з експортом до України товару «побутова техніка» за МД від 21.08.2017 № UA500060/2017/014763 на адресу позивача (Україна).

Згідно з даними, зазначеними в копії експортної декларації від 18.08.2017 № 17BG003009AA67629, CMR № б/н, з території Республіки Болгарія в Україну на адресу: 65012, м. Одеса, вул. Осипова, буд. 37, автотранспортом НОМЕР_2/НОМЕР_1 було відправлено товар «побутова техніка», загальною вагою брутто - 7658 кг, в кількості - 122 пакувальних місць.

За експортною декларацією відправником товару є компанія LIEBHERR HAUSGERAETE MARICA EOOD (Болгарія). Країна призначення вантажу - Україна.

Відповідно до експертного інвойсу від 18.08.2017 № , виставленого компанією «LIEBHERR HAUSGERAETE MARICA EOOD» (4202 RADINOVO/BULGARIA BY ORDER AURORA SOLUTIONS LIMITED), вартість проданих товарів «побутова техніка», становить - 25351,00 EUR.

У графі 22 «валюта та фактурна вартість» вказаної експортної митної декларації зазначено фактурну вартість даних товарів, яка становить - 25351,00 EUR.

Даними, які містяться у графах експортної декларації від 18.08.2017 № 17BG003009AA67629 та експертного інвойсу від 18.08.2017 № , підтверджено достовірність даних про товар, наданих при митному оформленні митної декларації від 21.08.2017 № UA500060/2017/014763, а саме щодо відправника, країни відправлення, країни призначення, опису товару, номеру контейнера, ваги брутто, кількості місць.

Таким чином, співставлення даних про товар, які містяться в документах, наданих уповноваженими органами Республіки Болгарія, та документами, які подавались при ввезені товарів в Україну за МД від 21.08.2017 № UA500060/2017/014763 дозволяє однозначно стверджувати, що документи стосуються однієї поставки товару, експортованого з Болгарії до України автотранспортом - НОМЕР_2/ НОМЕР_1 .

Однак співставленням даних, які містяться в експортній декларації від 18.08.2017 № 17BG003009AA67629, експертного інвойсу 18.08.2017 № та графі 42 імпортної митної декларації від 21.08.2017 № UA500060/2017/014763, інвойсу від 18.08.2017 № 4108934/1 встановлено, що фактурна вартість товару, заявлена при імпорті товару є меншою, ніж фактурна вартість задекларована у експортній декларації, яка надана, уповноваженими органами Республіки Болгарія.

Фактурна вартість товару, яка задекларована за митною декларацією від 21.08.2017 р. № UA500060/2017/014763 дорівнює 24719,28 EUR (739742,52 грн.), що відрізняється від даних графи 22 експортної декларації - 25351,00 EUR (758647,21 грн., EUR на день митного оформлення - 29,925731 грн.).

Також, з отриманих від митних органів Болгарії документів, а саме транспортної накладної (DELIVERY NOTE), перевезення товару здійснювалось на умовах EXW - самовивіз.

Зазначені обставини стали підставою для виклику позивача до Одеської митниці ДФС для надання пояснень щодо дотримання вимог митного законодавства під час здійснення митного оформлення товарів в тому числі і за митною декларацією від 21.08.2017 року № за UA500060/2017/014763 та можливого складання протоколів про порушення митних правил. Так листом від 12.10.2018 року за вих. № 15197/10/15-70-20_06 Одеська митниці повідомила позивача, як директора ПП «Континент 15» (а.с. 21), про необхідність прибути до УПМП та МВ Одеської митниці ДФС об 11 годині 18.10.2018 року, а адресою: м. Одеса, Митна площа, 1 (а.с. 36).

Матеріали справи, як і апеляційна скарга, не містять відомостей та доказів на їх підтвердження щодо отримання позивачем листа відповідача від 12.10.2018 року за вих. № 15197/10/15-70-20_06.

18 жовтня 2008 року старшим державним інспектором першого відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС Крамарь О.П, складений протокол про порушення митних правил № 3242/50000/18 (а.с. 39-41), в якому зафіксовано, що керівником ПП «Континент 15» ОСОБА_1 при митному оформлені товарів «холодильники та морозильники» надано документи, які містять неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості товарів, чим вчинено порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.

За змістом протоколу про порушення митних правил № 3242/50000/18 від 18.10.2018 року, посадова особа відповідача дійшла висновку про порушення позивачем митних правил, внаслідок дослідження та співставлення митної декларації від 21.08.2017 року за UA500060/2017/014763 з доданими до неї документами та копіями експортної декларації від 18.08.2017 № 17BG003009AA67629 (а.с 45), CMR № б/н (а.с. 46), експертного інвойсу від 18.08.2017 № (а.с. 47), рахунку-фактури (інвойсу) від 18.08.2017 № 4108934/001 (а.с. 48), які пов`язані з експортом до України товару «побутова техніка» за МД від 21.08.2017 № UA500060/2017/014763 на адресу позивача (Україна) та які були надані митними органами Болгарії.

Також в протоколі зазначено, що розмір не сплачених ПП «Континент 15» митних платежів за митне оформлення товарів становить 3780,94 грн.

В протоколі про порушення митних правил № 3242/50000/18 від 18.10.2018 року зазначено, що він складений за відсутності особи, що притягується до відповідальності, а також вказано, що розгляд справи відбудеться 14.11.2018 року о 10:00 год. за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1, Одеська митниця ДФС.

Матеріали справи, як і апеляційна скарга, не містять відомостей та доказів на їх підтвердження щодо вручення або надсилання позивачу примірника протоколу про порушення митних правил № 3242/50000/18 від 18.10.2018 року, та його отримання позивачем.

14 листопада 2018 року заступником начальника Одеської митниці ДФС Передерій В.В., за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил, розпочатої 18.08.2018 року за ознаками вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, була винесена постанова в справі про порушення митних правил № 3242/50000/18 (а.с. 6-10).

Зазначеною постановою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків не сплаченої суми митних платежів, що на день вчинення порушення становить 11342,82 грн.

Як вбачається зі змісту постанови про порушення митних правил № 3242/50000/18 від 14.11.2018 року, посадова особа Одеської митниці ДФС дійшла висновку про вчинення позивачем дій, які свідчать про порушення митних правил, враховуючи протокол про порушення митних правил від 18.10.2018 року № 3242/50000/18, та внаслідок дослідження та співставлення митної декларації від 21.08.2017 року UA500060/2017/014763 з доданими до неї документами та копіями експортної декларації від 18.08.2017 № 17BG003009AA67629 (а.с 45), CMR № б/н (а.с. 46), експертного інвойсу від 18.08.2017 № (а.с. 47), рахунку-фактури (інвойсу) від 18.08.2017 № 4108934/001 (а.с. 48), які пов`язані з експортом до України товару «побутова техніка» за МД від 21.08.2017 № UA500060/2017/014763 на адресу позивача (Україна) та які були надані митними органами Болгарії.

Також, в постанові про порушення митних правил № 3242/50000/18 від 14.11.2018 року зазначено, що справа про порушення митних правил розглянута за відсутності ОСОБА_1 , в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 526 МК України, а копію постанови направлено позивачу (а.с. 10, 11).

Матеріали справи, як і апеляційна скарга, не містять відомостей та доказів на їх підтвердження щодо інформування позивача про час та місце розгляду справи про порушення митних правил.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що митним органом за результатами митного оформлення не було відмовлено у митному оформлені товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, а розбіжність між рівнем заявленою декларантом митною вартості товарів за рівнем митної вартості, визначеної компанією відправником, не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом.

Також, встановивши, що товар імпортований ПП «Континент 15» за ціною нижчою за ціну, за яку він був придбаний поставщиком - компанією «AURORA SOLUTIONS LIMITED», суд першої інстанції зазначив, що на час митного оформлення товару за митною декларацією від 18.08.2017 № 17BG003009AA67629, в діях позивача був відсутній прямий умисел на ухилення від сплати митних платежів та надання відповідачу недостовірних відомостей щодо спірного товару.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ч. 2 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

За змістом ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного оформлення.

Згідно із ч.ч. 1, 4 ст. 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України, у випадках, визначених Митним кодексом України та Податковим кодексом України сплатити митні платежі.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Відповідно до ст. 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

З аналізу зазначених норм вбачається, що митна вартість товарів за ціною договору має відповідати ціні товару, фактично сплаченій або яка підлягає сплаті за ці товари. Митна вартість товару визначається самостійно декларантом товару, який несе відповідальність за достовірність та повноту даних у митній декларації.

Водночас, виявлення під час митного оформлення товару вчинення декларантом дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інших протиправних дій, є наслідком для притягнення до відповідальності та накладення стягнення у вигляду штрафу у розмірах, встановлених законом.

Разом з цим, як правильно зазначив суд першої інстанції, визначальним для застосування наслідків вчинення неправомірних дій під час митного оформлення товару, контролюючий орган має встановити в діях винної особи прямий умисел як форму вини та конкретну мету - ухилення від сплати податків та зборів або зменшення їх розміру.

Відповідно до ч. 1 ст. 494 МК України (в редакції чинній на час складання постанови про порушення митних правил від 18.10.2018 року), про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі потреби в протоколі зазначаються також місце, дата і час розгляду справи про порушення митних правил (ч. 6 ст. 494 МК України).

Протокол складається у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил (ч. 7 ст. 494 МК України).

У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, одержати примірник протоколу до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого зазначений примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митниці адресою (місце проживання або фактичного перебування). Протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним (ч. 8 ст. 494 МК України).

Відповідно до ст. 498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 508 МК України, у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи.

До процесуальних дій належать, окрім іншого, складення протоколу про порушення митних правил;

Відповідно до ч. 1 ст. 522 МК України, справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468, 469, частинами першою - п`ятою статті 470, статтями 474, 475, 477-480, частинами першою - п`ятою статті 481, статтею 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є:

1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;

2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду;

3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;

4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;

5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;

6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Як встановлено колегією суддів, під час апеляційного розгляду справи, та не спростовано доводами апеляційної скарги, матеріали справи не містять відомостей та доказів на їх підтвердження щодо:

- отримання позивачем листа відповідача від 12.10.2018 року за вих. № 15197/10/15-70-20_06 про виклик до одеської митниці ДФС для надання пояснень щодо дотримання вимог митного законодавства під час здійснення митного оформлення товарів в тому числі і за митною декларацією від 21.08.2017 року № за UA500060/2017/014763 та можливого складання протоколу про порушення митних правил;

- вручення або надсилання позивачу примірника протоколу про порушення митних правил № 3242/50000/18 від 18.10.2018 року, та його отримання позивачем;

- інформування позивача про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, яка була призначена на 14.11.2018 р.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апелянт не довів вчинення ним дій, спрямованих на належне сповіщення позивача про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, що фактично є безпідставним недопущенням до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності.

Недотримання апелянтом під час розгляду справи про порушення митних правил права позивача бути обізнаним про час та місце розгляду справи також є порушенням прав позивача, встановлених ст. 498 МК України, зокрема права знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, оскаржити постанову по справі, тощо.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (Справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02).

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку колегії суддів відповідачем не доведено правомірність своїх дій щодо провадження у справі про порушення ми них правил та при розгляді справи про порушення митних правил.

За приписами п. 4 ч. 1ст. 531 МК України, самостійною підставою для підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил є безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на тому, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (Справа "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02).

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене та важливість дотримання і неухильного виконання процедури проведення процесуальних дій в межах провадження у справі про порушення митних правил, забезпечення права позивача на участь у розгляді справи про порушення митних правил та реалізацію права на захист, зокрема надання відповідних пояснень з приводу правовідносин, що виникли, колегія суддів дійшла висновку, що невиконання апелянтом - суб`єктом владних повноважень вимог законодавства в цій частині зводить нанівець законність всієї процедури розгляду справи про порушення митних правил та, як наслідок, прийнятого за її результатом рішення.

Однак, суд першої інстанції, скасував рішення суб`єкта владних повноважень з підстав відсутності в діях позивача прямого умислу на ухилення від сплати митних платежів та надання відповідачу недостовірних відомостей щодо спірного товару, а також послався на не прийняття митним органом рішення про відмову у митному оформлені товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Проте, частина 1 ст. 531 МК Украйни не містить таких підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, у зв`язку з чим рішення суду підлягає зміні в частині в мотивувальної частині, а саме в частині зазначення підстав для задоволення позовних вимог.

Додатково колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що 02 липня 2019 року набрало законної сили рішення Одеського окружного адміністративного суд від 29.03.2019 року у справі № 420/6711/18 (ЄДРСР № 81134192) за позовом Приватного підприємства «Континент 15» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

В межах справи № 420/6711/18 суд дослідив та надав правову оцінку, окрім іншого, митній декларації від 21.08.2017 року UA500060/2017/014763 з доданими до неї документами та копіям експортної декларації від 18.08.2017 № 17BG003009AA67629 (а.с 45), CMR № б/н (а.с. 46), експертного інвойсу від 18.08.2017 № (а.с. 47), рахунку-фактури (інвойсу) від 18.08.2017 № 4108934/001 (а.с. 48), які пов`язані з експортом до України товару «побутова техніка» за МД від 21.08.2017 № UA500060/2017/014763 на адресу ПП «Континент 15» (Україна), які були надані митними органами Болгарії.

За результатами дослідження зазначених документів у справі № 420/6711/18 суд встановив, що:

- підставою для висновків про допущені ПП «Континент 15» порушення стало лише та виключно формальне співставлення даних про товар, які містяться в документах, наданих митним органом Республіки Болгарія разом із листом, рег. індекс 32-57243 від 23.02.2018 року, та документами, які подавались ПП «Континент 15» при ввезені товарів в Україну, зокрема за МД від 21.08.2017 № UA500060/2017/014763, без дослідження та надання оцінки інших матеріалів, які можуть бути використані для підготовки висновків за результатами перевірок, згідно з ст. 351 та ч. 1 ст. 352 МК України;

- фактурна вартість товару, заявлена ПП «Континент 15» при імпорті товару за МД від 21.08.2017 № UA500060/2017/014763 є меншою, ніж фактурна вартість задекларована у експортних деклараціях, які надані, митним органом Республіки Болгарія, що відповідає умовам договору поставки № AU.DB-1260 від 20.11.2015 року, з урахуванням угод про його зміну, зокрема, п. 7.10. (застосування знижки 2%) тощо; відповідає структурі здійснення продажів між заводами Liebherr (заводи, що є авторизованими експортерами: Liebherr-Hausgerate GmbH Оксенхаузен/Німеччина (LHG), Liebherr-Hausgerate Lienz Ліенц/Австрія (LWL), Liebherr-Hausgerate Marica Маріка/Болгарія (LHM)) та «Liebherr-Export AG» (LEX), який в свою чергу, продає продукцію своїм дистриб`юторам; правилам та принципам ринкової торгівлі, зокрема, щодо використання LEX у зв`язку із ринковими обставинами змішаного типу розрахунку, який дозволяє LEX продавати певні продукти за цінами, нижчими від ціни покупки у LHM, тощо;

- отримана Одеською митницею ДФС від митного органу Республіки Болгарія разом із листом, рег. індекс 32-57243 від 23.02.2018 року, інформація стосується інших договірних правовідносин між іншими підприємствами, у яких ПП «Континент 15» не є стороною, що свідчить про безпідставність тверджень про порушення ПП «Континент 15» положень митного законодавства.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що судовим рішенням в іншій справі, яке набрало законної сили, встановлені обставини стосовно ПП «Континент 15» щодо достовірності даних про товар, наданих при митному оформленні в тому числі за митною декларацією від 21.08.2017 № UA500060/2017, стосовно відправника, країни відправлення, країни призначення, опису товару, номеру контейнера, ваги брутто, кількості місць, фактурної вартості товару та правильності обрання методу визначення митної вартості товарів (за ціною договору), та як наслідок безпідставність нарахування ПДВ та митна на товари.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив спір, але не застосував закон, який підлягав застосуванню, що відповідно до ч. 2 ст. 317 КАС України є підставою для зміни мотивувальної частини оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права при ухваленні судового рішення, апеляційна скарга має бути частково задоволена, а рішення суду - змінене в мотивувальної частині, а саме в частині зазначення підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС - задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил - змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 08.08.2019 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.