Справа № 520/6119/19
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2019 р. № 520/6119/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Бідонька А.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському району м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, треті особи - Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, треті особи - Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 , в якому просить суд визнати незаконною та скасувати постанову, яка винесена 07 вересня 2018 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Зибуновою Юлією Олександрівною ВП №17315751 про накладення штрафу у розмірі 50% від суми заборгованості у розмірі 43321,49 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Зибунової Ю.О. щодо ухвалення постанови від 07.09.2018 року (виконавчий лист №2-9712 виданий Фрунзенським районним судом м. Харкова 27.12.2002 р., ВП №17315751, відносно стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини заробітку щомісяця, починаючи з 17.12.2002 року) про накладення на боржника ОСОБА_1 , штрафу в розмірі 43321,49 грн. є неправомірними.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Беручи до уваги, що сторони у судове засідання не прибули, суд приходить до висновку про можливість розгляду зазначеної справи за наявними в ній доказами у порядку спрощеного позовного письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Зибуновою Ю.О. винесено постанову ВП №17315751 від 07.09.2018 року з примусового виконання виконавчого листа №2-9712 виданого Фрунзенським районним судом м. Харкова 27.12.2002 р., (відносно стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 починаючи з 17.12.2002 року), про накладення на боржника ОСОБА_1 , штрафу у розмірі, 50% від суми заборгованості, в сумі 43321,49 грн.

Позивач, не погоджуючись із вказаною постановою та діями відповідача щодо накладення штрафу, звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 13 Закону №1404-VIII передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII - виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 статті 26 Закону №1404-VIII - визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною 1 статті 71 Закону №1404-VIII - порядок стягнення аліментів визначається законом.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова прийнята державним виконавцем у зв`язку з наявністю заборгованості по аліментам у боржника, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки за період з 17.12.2002 року по 01.09.2018 рік складає 86642,98 грн.

Абзацами 3 частини 14 статті 71 Закону №1404-VIII визначено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Зазначену статтю доповнено вказаною нормою згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" №2475-VIII від 03.07.2018 року, який вступив в дію з 28.08.2018 року.

Відповідно до частини 2 статті 74 Закону №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Так, згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

У свою чергу в пункту 2 Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 у справі №1-рп/99 зазначено, що частину 1 статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, особа має нести відповідальність за діяння на підставі закону, що був чинним на час його вчинення, крім випадків, коли новий закон пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинення такого діяння.

Конституційний принцип незворотності дії законів, які погіршують становище особи, дає суду підстави для висновку про неможливість застосування санкцій за дії (бездіяльність), які на момент, коли вони мали місце, за попереднього правового регулювання не були правопорушенням.

Неприпустимість зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є одним з аспектів загальновизнаного принципу правової визначеності як елемента принципу верховенства права, який відповідно до частини першої статті 8 Конституції України визнається і діє в Україні.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7).

Правова позиція, яка висловлена Верховним Судом в постанові від 22.02.2017 року у справі №6-2705цс16, підтверджує, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Отже, суд зазначає, що з моменту набрання чинності частини 14 ст.71 Закону №1404-VIII у відповідача виникло право на накладення штрафу на боржників у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, однак, та обставина, що заборгованість у позивача зі сплати аліментів утворилась починаючи з 2002 року, тобто, до набрання чинності зазначеної норми закону, виключає можливість для застосування вказаної норми під час прийняття оскаржуваної постанови.

З огляду на зазначені вище обставини, притягнення позивача до відповідальності за порушення, яке передбачено абзацом 3 частини чотирнадцятої статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", є неправомірним, оскільки позивач не міг передбачити настання цієї відповідальності у зв`язку із несвоєчасністю такої сплати.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання незаконною та скасування постанови, яка винесена 07 вересня 2018 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Зибуновою Юлією Олександрівною ВП №17315751 про накладення штрафу у розмірі 50% від суми заборгованості у розмірі 43321,49 грн.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському району м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, треті особи - Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському району м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, треті особи - Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову, яка винесена 07 вересня 2018 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Зибуновою Юлією Олександрівною ВП №17315751 про накладення штрафу у розмірі 50% від суми заборгованості у розмірі 43321,49 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачену суму судового збору в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області (, адреса: м. Харків, вул. Біблика, 18).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бідонько А.В.