Справа № 814/1020/18
Суддя: Гусак М.Б.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 серпня 2019 року

Київ

справа №814/1020/18

адміністративне провадження №К/9901/15676/19

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:

суддя-доповідач Гусак М. Б.,

судді Гімон М. М., Усенко Є. А.,

за участю:

секретаря судового засідання Хом`яка О. А.,

представника позивача - Кузнєцової Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Першого заступника прокурора Миколаївської області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 9 жовтня 2018 року (суддя Мороз А. О.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року (судді Градовський Ю. М., Крусян А. В., Яковлєв О. В.) у справі № 814/1020/18 за адміністративним позовом Першого заступника прокурора Миколаївської області до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, третя особа - Приватне акціонерне товариство «Зелений гай», про скасування рішення,

УСТАНОВИЛА:

Перший заступник прокурора Миколаївської області (далі - Прокурор) звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати рішення Вознесенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (далі - Вознесенська ОДПІ, ГУ ДФС відповідно) від 27 травня 2016 року № 11 про списання 594 398,29 грн безнадійного податкового боргу Приватного акціонерного товариства «Зелений гай» (далі - ПАТ «Зелений гай»).

На обґрунтування позовних вимог Прокурор послався, зокрема на те, що форс-мажорні обставини (загибель врожаю), які стали підставою для списання третій особі податкового боргу, обумовили неможливість виконання ним договірних, а не податкових зобов`язань, а тому не могли бути прийняті до уваги ГУ ДФС при вирішенні питання про списання безнадійного податкового боргу.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 9 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року, у задоволенні позову відмовив.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з судженням якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що Вознесенська ОДПІ не допустила порушень при прийнятті спірного рішення, оскільки: єдиною передумовою для прийняття податковим органом рішення про списання безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили, є сертифікат Торгово-промислової палати України (далі - ТПП України), при цьому ані Податковий кодекс України, ані Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року № 577 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 року за № 1844/24376; далі - Порядок № 577) не наділяють податковий орган правом ревізувати висновки ТПП України, викладені в сертифікаті; третя особа такий сертифікат до Вознесенської ОДПІ подала і він є чинним до теперішнього часу; перевірка законності видачі ТПП України Сертифіката № 6262 та обставин, які в ньому визначені як непереборні (низька температура протягом грудня 2014 року - березня 2015 року, яка призвела до загибелі врожаю винограду), лежить за межами доказування в даній справі, так як предметом спору є Рішення № 11, а не законність Сертифіката № 6262; є помилковими доводи позивача про те, що Сертифікат № 6262 підтверджує виключно неможливість виконання договірних зобов`язань, а не податкових (такий підхід суперечить змісту статті 101 Податкового кодексу України та пункту 2.1. Порядку № 577), адже обставини непереборної сили за своєю природою впливають перш за все на звичайну господарську діяльність суб`єкта та невідворотно погіршують її, що і призводить до неможливості сплати податків.

Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, Прокурор подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судами при розгляді справи, просить скасувати ухвалені у справі судові рішення й ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. Зокрема, позивач стверджує, що суди попередніх інстанцій помилково залишили без уваги те, що: сертифікат ТПП України свідчить виключно про наявність форс-мажорних обставин у здійсненні господарської діяльності ПАТ «Зелений гай», а не про утворення внаслідок цих обставин безнадійного податкового боргу; згідно з даними податкової звітності у 2015-2016 роках це товариство було прибутковим; згідно з даними податкової декларації за 2015 рік та інформації відділу у Вознесенському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 14 лютого 2018 року № 25/110-18 ПАТ «Зелений гай» земельні ділянки, на яких знаходилися багаторічні насадження, не орендувало.

ГУ ДФС подало відзив на касаційну скаргу, в якому вказує на законність та обґрунтованість ухвалених у справі судових рішень та просить залишити ці рішення без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши наведені в касаційній скарзі доводи, перевіривши обґрунтованість оскаржуваних судових рішень в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновків, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Суди попередніх інстанцій встановили, що Вознесенська ОДПІ у 2016 році звернулась до суду з позовом про стягнення з ПАТ «Зелений Гай» 589270,00 грн податкового боргу (ухвала Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року про відкриття провадження у справі №814/818/16).

25 квітня 2016 року ТПП України видала ПАТ «Зелений Гай» Сертифікат № 6262 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), за висновками якого, внаслідок несприятливих погодних умов (морозів) на виноградниках Товариства, загальною площею 249,4 га, загинув врожай, що унеможливило виконання третьою особою умов договору поставки від 16 грудня 2014 року № 42, укладеного із ТОВ «Агропідприємство «Зелений Гай».

27 травня 2016 року Вознесенська ОДПІ на підставі заяви третьої особи і Сертифіката № 6262 прийняла рішення № 11 про списання безнадійного податкового боргу, згідно з яким з ПАТ «Зелений Гай» списано 594 398,29 грн податкового боргу.

27 грудня 2017 року Миколаївський окружний адміністративний суд у справі № 814/818/16 за позовом Очаківської ОДПІ (правонаступник Вознесенської ОДПІ) до ПАТ «Зелений Гай» про стягнення 589 270,0 грн податкового боргу, на підставі частини третьої статті 189 КАС України (у зв`язку із відмовою від позову) закрив провадження у справі.

Як стверджував Прокурор, ознайомившись зі змістом цієї ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачаючи порушення вимог законодавства при прийнятті рішення щодо списання безнадійного податкового боргу ПАТ «Зелений Гай», він звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суди попередніх інстанцій не надали правового значення невідповідності рішення Вознесенської ОДПІ про списання безнадійного податкового боргу ПАТ «Зелений Гай» приписам наведеної норми.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За правилами пункту 101.1 статті 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Пунктом 101.2 статті 102 Податкового кодексу України визначено, що під терміном «безнадійний» розуміється: податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута; податковий борг фізичної особи, яка: визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; понад 720 днів перебуває у розшуку; податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом; податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин); податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду, а для банків - на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що передумовою для визнання боргу безнадійним та його списання є встановлення контролюючим органом факту відсутності у платника податків фінансової спроможності його погашення та неможливості стягнення податкового боргу самим контролюючим органом.

Суди попередніх інстанцій помилково не взяли до уваги, що оскаржуване рішення про списання податкового боргу ухвалено без встановлення факту відсутності фінансової спроможності його погашення ПАТ «Зелений гай» або неможливості його стягнення самим контролюючим органом, тобто всупереч вимогам Податкового кодексу та частини другої статті 2 КАС України. Таке рішення не можна визнати, зокрема, обґрунтованим, оскільки в ньому не наведені відповідні фінансові показники діяльності платника податку, які б підтверджували факт безнадійності боргу.

На обґрунтування доводів касаційної скарги Прокурор, зокрема посилався на висновки акта Державної фіскальної служби України про результати перевірки діяльності Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, в ході якої виявлено, що згідно з даними податкової звітності діяльність ПАТ «Зелений гай» у 2015- 2016 роках була прибутковою.

Згідно з пунктом 101.5 статті 101 Податкового кодексу України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 3.1 Розділу III Порядку № 577 передбачено, що визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

У випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню. До заяви обов`язково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним. За результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку (пункти 4.1, 4.2 Розділу IV Порядку № 577).

Зі змісту підпункту 4 пункту 2.1 розділу II Порядку № 577 вбачається, що факт непереборної сили (настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України) підтверджується Торгово-промисловою палатою України.

У частині першій статті 14-1 Закону України від 2 грудня 1997 року № 671/97-ВР «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Відповідно до пункту 3.1.1 статті 3.1 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії ТПП України від 15 липня 2014 року № 40(3) (далі - Регламент) форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - це надзвичайні та невідворотні обставини, які об`єктивно впливають на виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків за законодавчими і іншими нормативними актами, дію яких неможливо було передбачити та дія яких унеможливлює їх виконання протягом певного періоду часу. Дія таких обставин може бути викликана, зокрема винятковими погодними умовами і стихійним лихом (епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо).

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи по кожному окремому договору, контракту, угоді тощо, а також по податкових та інших зобов`язаннях/обов`язках, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин (стаття 6.2 Регламенту).

За змістом статті 6.9 Регламенту для визнання та підтвердження форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) уповноважена особа повинна впевнитись, що надані заявником документи свідчать, зокрема про - причинно-наслідковий зв`язок між обставиною/подією і неможливістю виконання заявником своїх конкретних зобов`язань (за договором, контрактом, угодою, законом, нормативним актом, актом органів місцевого самоврядування тощо).

У сертифікаті про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) щодо податкових обов`язків / обов`язкових платежів вказується інформація про заявника, місце державної реєстрації, ідентифікаційний код, державна податкова інспекція, в якій платник податків зареєстрований, зобов`язання, обставини, докази, на які посилається зацікавлена особа, що унеможливлюють виконання податкових обов`язків / здійснення обов`язкових платежів у встановлений термін, та інші відомості, зокрема, про неможливість здійснення господарської діяльності тощо (стаття 6.12 Регламенту).

Зміст наведених норм дає підстави вважати, що форс-мажорні обставини засвідчуються по кожному окремому договору або податкових зобов`язаннях за наявності причинного зв`язку між обставиною/подією і неможливістю виконання заявником своїх конкретних зобов`язань за договором або законом.

На думку колегії суддів, сертифікат ТПП України може підтверджувати факт настання обставин непереборної сили та містити висновок щодо впливу цієї події на можливість виконання заявником своїх конкретних зобов`язань (зокрема, за договором або законом), але рішення про списання безнадійного податкового боргу, контролюючий орган приймає лише за наявності підстав вважати, що податковий борг є безнадійним та виник внаслідок саме таких обставин, про які зазначено у сертифікаті. При цьому, керівник (його заступник) органу доходів і зборів, наділений повноваженнями вирішувати питання про списання податкового боргу, зобов`язаний аналізувати та встановлювати наявність або відсутність регламентованих для списання обставин.

Сертифікат № 6262 засвідчував настання форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), а саме - несприятливих погодних умов (морозів), що унеможливило виконання третьою особою умов договору поставки від 16 грудня 2014 року № 42, укладеного із ТОВ «Агропідприємство «Зелений Гай».

Водночас, у цьому сертифікаті не зазначено про вплив форс-мажорних обставин на виконання саме податкових обов`язків Товариства щодо сплати земельного податку та орендної плати за 2015 рік.

Таким чином, ухвалюючи оскаржуване рішення про списання безнадійного податкового боргу у відповідача були відсутні підстави вважати, що податковий борг є безнадійним та виник внаслідок обставини непереборної сили.

Ураховуючи наведене, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що оскаржуване рішення Вознесенської ОДПІ прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

В силу вимог статей 341 та 353 КАС України у даному випадку Верховний Суд позбавлений можливості встановлювати чи спростовувати наявність підстав та повноважень Прокурора для звернення до суду із зазначеним позовом, а також давати оцінку судовим рішенням у цій частині.

За правилами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша).

Відповідно до частини першої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої-третьої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

Ураховуючи наведене, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно з приписами пункту 4 частини першої статті 356 КАС України у резолютивній частині постанови суду касаційної інстанції зазначається, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Частиною першою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

На думку колегії суддів, наведені норми поширюються на випадки, коли у спірних відносинах однією із сторін не є суб`єкт владних повноважень. Оскільки у справі, яка розглядається, обидві сторони є суб`єктами владних повноважень і позивачем було сплачено судовий збір за подання позову, апеляційної та касаційної скарги, то ці витрати мають бути стягнені на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 341, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційну скаргу Першого заступника прокурора Миколаївської області задовольнити.

2. Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року та рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 9 жовтня 2018 року скасувати, позовні вимоги Першого заступника прокурора Миколаївської області задовольнити.

3. Скасувати рішення Вознесенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області від 27 травня 2016 року № 11 про списання 594398,29 грн безнадійного податкового боргу Приватного акціонерного товариства «Зелений гай».

4. Стягнути на користь прокуратури Миколаївської області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області 18659,96 грн (вісімнадцять тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять гривень дев`яносто шість копійок) судових витрат, які складаються з 1762,00 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) судового збору за подання до суду адміністративного позову, 13373,96 грн (тринадцять тисяч триста сімдесят три гривні дев`яносто шість копійок) судового збору за подання апеляційної скарги та 3524,00 грн (три тисячі п`ятсот двадцять чотири гривні) судового збору за подання касаційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 9 серпня 2019 року.

Суддя-доповідач М. Б. Гусак

Судді: М. М. Гімон

Є. А. Усенко