Справа № 500/2795/18
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/6079/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судових засідань Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Тернопільській області про визнання протиправними дій, скасування наказу та постанов,

суддя у І інстанції Мірінович У.А.,

час ухвалення рішення 12 год 45 хв,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складення повного тексту рішення 06 травня 2019 року,

ВСТАНОВИВ :

18 грудня 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП) звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

визнати протиправним та скасувати наказ Управління Держпраці у Тернопільській області (далі Управління) від 26 жовтня 2018 року № 671 у частині проведення його інспекційного відвідування;

- визнати протиправними дії Управління щодо проведення 29 жовтня 2018 року інспекційного відвідування позивача, за результатами якого складено акт інспекційного відвідування № ТР1525/40/АВ від 30 жовтня 2018 року;

- визнати протиправним та скасувати постанову Управління від 14 листопада 2018 року № ТР1525/40/АВ/ТД-ФС про накладення на нього штрафу у розмірі 558 450 грн;

- визнати протиправною та скасувати постанову Управління від 14 листопада 2018 року № ТР1525/40/АВ/ІП-ФС про накладення на нього штрафу у розмірі 3723 грн.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року у справі № 500/2795/18 позов було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано постанову Управління № ТР1525/40/АВ/ТД-ФС від 14 листопада 2018 року. У задоволені решти позовних вимог ФОП відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що відповідач безпідставно дійшов висновку про порушення позивачем абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП) та протиправно виніс постанову № ТР1525/40/АВ/ТД-ФС від 14 листопада 2018, якою наклав на ФОП штраф у розмірі 558 450 грн.

Разом із тим, під час інспекційного відвідування позивача було встановлено, що той не забезпечив проведення попереднього (при прийнятті на роботу) і періодичних (протягом місяця після їх закінчення) оглядів працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Тому відповідач прийняв постанову № ТР1525/40/АВ/ІП-ФС від 14 листопада 2018 року про накладення штрафу на позивача у розмірі 3723 грн. на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо позовних вимог у частині правомірності прийняття Управлінням наказу від 26 жовтня 2018 року № 671 та дій відповідача щодо проведення 29 жовтня 2018 року інспекційного відвідування у позивача, суд виходив із того, що оскільки ФОП допустив працівників відповідача до проведення інспекційного відвідування, то вказане нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених Управлінням при призначенні та проведенні інспекційного відвідування, а задоволення таких позовних вимог не призводить до відновлення порушених прав об`єкта відвідування. Тому у задоволенні таких позовних вимог судом першої інстанції було відмовлено.

У апеляційній скарзі ФОП просив скасувати рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування постанови Управління від 14 листопада 2018 року № ТР 1525/40/АВ/ІП-ФС та задовольнити позов у цій частині.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що наказ Управління № 671 від 26 жовтня 2018 року видавався на підставі підпункту 3 пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 (далі Порядок № 295), відповідно до якого за рішенням керівника органу контролю інспекційне відвідування може відбутись тільки з питання виявлення неоформлених працівників.

Всупереч цій нормі у направленні на проведення перевірки серед інших питань, що підлягають контролю, відповідач передбачив захід державного контролю щодо встановлення попереднього (при прийнятті на роботу) та періодичного (протягом трудової діяльності) медичного огляду працівників, зайнятих на важких роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці, організовані за кошти власника або уповноваженого ним органу.

Тому вважає, що здійснення перевірки із вказаного питання є протиправними, а отже постанова про накладення штрафу від 14 листопада 2018 року № ТР1525/40/АВ/ІП-ФС підлягає скасуванню.

Управління подало апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу ФОП, у якому вказало, що вимоги апелянта є безпідставними, а тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, відхиливши доводи апелянта.

Представник ФОП у судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги, викладені у апеляційній скарзі. Просив скасувати рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні вимог позивача та задовольнити їх у повному обсязі.

Представник Управління, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибув, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, з 29 жовтня 2018 року по 30 жовтня 2018 року працівниками Управління провели інспекційне відвідування ФОП, який здійснює підприємницьку діяльність по перевезенню пасажирів в межах Тернопільської області за маршрутами «Тернопіль Маловоди», «Тернопіль - Св. Слобода», «Тернопіль - Теребовля Різдвяни».

Учасниками справи у ході розгляду справи не заперечувалося те, що ФОП допустив представників Управління до проведення інспекційного відвідування, надаючи пояснення та додаткові документи.

При цьому апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції у тому, що у випадку допуску суб`єктом господарювання представників контролюючого органу до інспекційного відвідування (перевірки) надалі предметом судового розгляду має бути лише суть виявлених порушень вимог законодавства, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними і задоволення відповідних позовних вимог не може призвести до відновлення порушених прав.

Відповідно до матеріалів справи, за результатами інспекційного відвідування було складено акт № ТР1525/40/АВ від 30 жовтня 2018 (арк. справи 34-37), у якому зроблено висновок про виявлення порушення ФОП вимог трудового законодавства.

На підставі висновків, зазначених у вказаному акті, відповідачем 14 листопада 2018 року було прийнято оспорювані позивачем у рамках даної адміністративної справи постанови № ТР1525/40/АВ/ТД-ФС та № ТР1525/40/АВ/ІП-ФС.

Виходячи з вимог ФОП, викладених у його апеляційній скарзі, та матеріалів адміністративної справи, апеляційний суд дійшов висновку, що вимоги апелянта стосуються відмови оскаржуваним рішення суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог ФОП у частині визнання протиправною та скасування постанови Управління від 14 листопада 2018 року № ТР1525/40/АВ/ІП-ФС, якою на нього накладено штраф у розмірі 3723 грн за порушення вимог статті 169 КЗпП, що і становить предмет апеляційного розгляду відповідно до приписів частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору у цій частині оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до приписів статті 169 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов`язаний за свої кошти організувати проведення попереднього (при прийнятті на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, а також щорічного обов`язкового медичного огляду осіб віком до 21 року. Перелік професій, працівники яких підлягають медичному оглядові, термін і порядок його проведення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці.

Відповідно до матеріалів справи з ФОП перебувають у трудових відносинах водії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які здійснюють перевезення пасажирів.

Відповідно до підпункту «а» пункту 26 Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 року № 559, такі працівники (водії автобусів) підпадають під дію вказаного нормативного акту.

Порядок проведення медичних оглядів працівників певних категорій затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21 травня 2007 року № 246, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 23 липня 2007 року за № 846/14113 (далі Порядок № 246)

Пунктом 1.3 Порядку № 246 передбачено, що обов`язкові попередній (під час прийняття на роботу) і періодичні (протягом трудової діяльності) медичні огляди проводяться для працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, та щорічно для осіб віком до 21 року.

Приписами пункту 2.16 Порядку № 246 визначено, що результати попереднього (періодичних) медичного огляду працівників і висновок Комісії про стан здоров`я заносяться до Картки працівника, який підлягає попередньому (періодичним) медичному огляду (далі - Картка працівника) за формою, зазначеною у додатку 7, і до Медичної картки амбулаторного хворого (форма 025/о, затверджена наказом МОЗ України від 27.12.99 № 302 «Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в поліклініках (амбулаторіях)».

У Картці працівника зазначаються скарги працівника на стан здоров`я, анамнез, результати медичного огляду, лабораторних, функціональних та інших досліджень, діагноз, висновок про професійну придатність працівника працювати за своєю професією.

Картка працівника містить конфіденційну інформацію, зберігається у закладі охорони здоров`я, що проводить медичний огляд на підставі укладеного договору з роботодавцем протягом трудової діяльності працівника, надається Комісії під час проведення медичних оглядів.

На підставі Картки працівника Комісією видається працівнику медична довідка про проходження попереднього (періодичного) медичного огляду працівника за формою, зазначеною у додатку 8.

Пунктом 2.17. Порядку № 246 встановлено, що за результатами періодичних медичних оглядів (протягом місяця після їх закінчення) Комісія оформляє Заключний акт за результатами періодичного медичного огляду працівників (далі - Заключний акт) за формою, зазначеною у додатку 9, який складається у шести примірниках - один примірник залишається в закладі охорони здоров`я, що проводив медогляд, інші надаються роботодавцю, представнику профспілкової організації або вповноваженій працівниками особі, профпатологу, закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, робочому органу виконавчої дирекції Фонду.

Як під час інспекційного відвідування, так і у ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції позивач не надав доказів проведення попереднього (при прийнятті на роботу) і періодичних (протягом місяця після їх закінчення) медичних оглядів вказаних працівників на спростування відповідних висновків відповідача.

На переконання апеляційного суду, доводи ФОП про незаконність постанови Управління від 14 листопада 2018 року № ТР1525/40/АВ/ІП-ФС з огляду на перевищення відповідачем своїх повноважень під час інспекційного відвідування не заслуговує на увагу з огляду на таке.

Як зазначає сам позивач, у направленні на проведення заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю (інспекційного відвідування) від 26 жовтня 2018 року № ТР 1525/040 серед інших питань, що підлягають контролю, відповідач зазначив також і захід державного контролю щодо встановлення попереднього (при прийнятті на роботу) та періодичного (протягом трудової діяльності) медичного огляду працівників, зайнятих на важких роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці, організовані за кошти власника або уповноваженого ним органу.

Допустивши працівників Управління до проведення інспекційного відвідування, позивач тим самим погодився із наявністю у них повноважень по здійсненні перевірки із зазначених у направленні на проведення інспекційного відвідування питань.

Ні у ході розгляду справи судом першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду позивачем не ставилася під сумнів наявність у відповідача повноважень по здійсненню контролю за дотриманням приписів статті 169 КЗпП власником або уповноважений ним орган щодо організації за свої кошти проведення попереднього (при прийнятті на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів відповідних працівників.

Відповідно до підпункту 1 пункту 12 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, чинної на час виникнення спірних правовідносин (далі Порядок № 295) уповноважені посадові особи з метою здійснення державного нагляду зобов`язані у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд у межах повноважень, передбачених законодавством.

Обмеження повноважень інспекторів праці передбачені пунктом 13 Порядку № 295, де зазначено, що їм забороняється:

1) виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду індивідуальних або колективних трудових спорів;

2) підміняти працівників об`єкта відвідування під час проведення розрахунків або перерахунків розмірів належних працівникам коштів, готувати висновки про відповідність або невідповідність нормативних актів об`єкта відвідування вимогам нормативно-правових актів з метою їх подальшого передання працівникам (у тому числі звільненим), іншим особам чи органам;

3) проводити інспекційні відвідування з метою отримання від об`єкта відвідування будь-яких документів або їх копій для подальшого передання іншим особам;

4) розглядати та перевіряти питання, яке є предметом розгляду в суді або щодо якого набрало законної сили рішення суду, перевіряти своєчасність, правильність і повноту виконання рішень суду;

5) розголошувати виробничі та комерційні таємниці чи виробничі процеси, з якими вони могли ознайомитися під час виконання своїх обов`язків, крім випадків, передбачених законом, у тому числі протягом трьох років після звільнення з посади;

6) розголошувати джерело будь-якої скарги, доведеної до їх відома, на недоліки або порушення і повідомляти об`єкту відвідування або його представнику про те, що відвідування було проведене у зв`язку з отриманням такої скарги;

7) вилучати в об`єктів відвідування оригінали їх фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, а також комп`ютерів і їх частин.

На переконання апеляційного суду, у матеріалах справи відсутні докази порушення уповноваженими особами Управління вказаних обмежень.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що у відповідача були належні правові підстави для притягнення ФОП до передбаченої законом відповідальності у зв`язку із виявленням під час інспекційного відвідування недотримання ним вимог статті 169 КЗпП.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Лозюка ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року у справі № 500/2795/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
Р. Б. Хобор
Постанова у повному обсязі складена 08 серпня 2019 року.