Справа № 160/3509/19
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2019 року Справа № 160/3509/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Бурцевій Я.Е.
представника позивача ОСОБА_1 П.А
представника відповідача Дерець Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМІНАТ" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень і карток відмови, -
Товариство з обмеженою відповідальністю ДОМІНАТ (далі - ТОВ ДОМІНАТ, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпропетровської митниці ДФС (далі - Дніпропетровська митниця ДФС, відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 12.03.2019 року №UА110000/2019/100011/2;
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 12.03.2019 року №UA110000/2019/100013/2;
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 01.03.2019 року № UА110000/2019/100009/2;
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 12.03.2019 року №UА110000/2019/100012/2;
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 20.02.2019 року №UА110000/2019/100007/2;
В обґрунтування позову зазначено, що 19.02.2019 року, 28.02.2019 року, 11.03.2019 року позивач звернувся до відповідача з метою здійснення митного оформлення товару, шляхом надання митних декларацій №UA110080/2019/300701, №UA110080/2019/001786, №UA110080/2019/001943, №UA110080/2019/001942, №UA110080/2019/001944 відповідно, визначивши митну вартість товарів за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України. Для підтвердження заявленої митної вартості та з метою митного оформлення позивачем були подані документи, встановлені частиною 2 статті 53 Митного кодексу України. На думку позивача, відповідач безпідставно не визнав заявлену позивачем митну вартість товарів та прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості, яким визначив митну вартість заявлених товарів за резервним методом. На підставі вказаних рішень відповідачем направлено позивачу картки відмови у прийнятті митних декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення. Позивач вважає вказані рішення відповідача необґрунтованими, протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки надані позивачем документи не містили розбіжностей, наявних ознак підробки, містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни.
Ухвалою суду від 23.04.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.
Представник позивача надав відповідь на відзив, у якій підтримав доводи, викладені в позовній заяві та додатково зазначив, що наданий відповідачем витяг з АСМО Інспектор по декларації від 19.02.2019 року №UА110110/2019/302749, яку застосовано для резервного методу містить товар не ідентичний з товаром, що декларувався позивачем.
Представник відповідача надав до суду заперечення на відповідь, у яких підтримав доводи, викладені у відзиві на позов.
20.05.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 30.05.2019 року; 30.05.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 19.06.2019 року; 19.06.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 01.07.2019 року; 01.07.2019 року продовжено строку підготовчого засідання на 30 днів та оголошено перерву до 09.07.2019 року; 09.07.2019 року за письмовою згодою сторін закрито підготовче засідання, розпочато розгляд справи по суті та оголошено перерву у судовому засіданні до 17.07.2019 року.
В судовому засіданні 17.07.2019 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечувала та просила суд відмовити у його задоволенні.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що між ТОВ ДОМІНАТ (покупець) та ТОВ СТАЛЬТРУБКОМПАНІ (м. Мінськ, Республіка Білорусь, продавець) укладено контракт № 2019-01/1 від 08.02.2019 року, за яким продавець зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах цього контракту відповідно до специфікацій, які є невід`ємною частиною цього контракту (а.с. 63-64, т.1).
Пунктами 1.2, 1.3 контракту визначено, вид товару: труба сталева, круглого поперечного перерізу. Призначена для застосування в зрошувальних системах, трубопроводах невідповідального призначення, будівельних конструкціях. Сортамент, кількість і спосіб упаковки товару, що поставляється, вказується в специфікаціях до Контракту.
Згідно з п. 3.2 контракту валюта платежу Євро (EUR). Сума Контракту визначається сумою всіх Додатків (Специфікацій) до цього Контракту. Орієнтовна сума контракту 1 300 000 Євро, в тому числі ПДВ 0%.
Відповідно до умов специфікації №1 до контракту №2019-01/1 від 08.02.2019 року, ТОВ СТАЛЬТРУБКОМПАНІ передає, а ТОВ «ДОМІНАТ» приймає товар наступного найменування: труба сталева, прямошовна, круглого поперечного перерізу, що була у використанні, зовнішнім діаметром 1220 мм з товщиною стінки 11-44 мм, у кількості 200 тн, ціною за тн - 370,00 євро, вартість без ПДВ 74 000,00 євро, з ПДВ - 74 000,00 євро.
Товар поставляється у строк: лютий 2019 - грудень 2019 року. Доставка труби здійснюється автотранспортом покупця на умовах FCA.
Також, специфікацією №1 визначено умови оплати: оплата здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту відвантаження партії товару (а.с.64 зворотній бік, т.1).
З метою митного оформлення поставлених товарів згідно контракту №2019-01/1 від 08.02.2019 року, ТОВ ДОМІНАТ через уповноважену особу - декларанта було подано наступні митні декларації.
1) митна декларація №UА110080/2019/300701 від 19.02.2019 року. До даної декларації був заявлений для оформлення наступний товар: труби сталеві, прямошовні, круглого поперечного перерізу без фітингів, без різьби та теплової ізоляції, зовнішнім діаметром понад 406,4 мм: - труба сталева, що була у використанні 1220x12 - 16,001 тн. Зовнішній діаметр - 1220 мм, товщина стінки 12,0 мм. Призначена для використання в будівництві, раніше використовувалася в якості водовідводу агресивних середовищ і газоподібних рідин до даних труб не використовувалося. (Не для військового призначення). Походженням з Російської Федерації.
Загальна вартість поставленого товару у відповідності до рахунку-фактури №ЭК-57 від 13.02.2019 року становить 5 920,37 євро. Вартість транспортних витрат на території Республіки Білорусь 550 доларів США.
Митну вартість заявленого товару визначено декларантом за основним методом (за ціною контракту), яка склала 196 787,99 грн.
Відповідачем здійснено митний контроль щодо правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, та перевірки наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) згідно статті 54 Митного кодексу України та встановлено наступне.
1. Документами, що підтверджують якісні характеристики товару є висновок про оцінку майна ТОВ Добробут. Однак, висновок експерта не підтверджує якісні та вартісні характеристики товару.
З метою здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару, відповідно до частини 5 статті 54 Митного кодексу України, митницею зобов`язання декларанта подати протягом 10 календарних днів (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами,, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначними договором (угодою, контрактом); 3) виписку бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними органіазціями; 6) також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Позивач 20.02.2019 року надав до митниці лист, у якому повідомив про відсутність можливості надати будь-які додаткові документи та просив завершити митне оформлення.
За результатом проведеної митної оцінки митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 20.02.2019 року №UА110000/2019/100007/2, згідно з яким митним органом скорегована митна вартість заявлених товарів із застосуванням резервного методу на підставі раніше визначеної митної вартості відповідно до рівня вартості товару за ЕМД від 19.02.2019 року №UА110110/2019/302749 - 0,70 євро/кг. (а.с.91-92, т.1)
Позивачем товар був випущений у вільний обіг за МД №UА110080/2019/300730 від 21.02.2019 року та надані фінансові гарантії сплати різниці між сумами митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та сумами митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товару, визначеною відповідачем, шляхом внесення грошової застави у розмірі вищезазначених різниць.
Під час дії гарантійних зобов`язань, 27.02.2019 року позивач звернувся з листом до митниці щодо перегляду рішення про коригування митної вартості від 20.02.2019 року №UА110000/2019/100007/2. До звернення позивач надав додаткові документи: копія акту транспортного перевізника ТОВ «Бест-Логистик» №88 від 21.02.2019 року, копія платіжного доручення сплати послуг транспортного перевізника ТОВ «Бест-Логистик» №1982 від 26.02.2019 року, копія договору купівлі-продажу з покупцем ТОВ Укртранзит №06/02/2018 від 06.02.2018 року, додаток №1 від 06.02.2018 року, додаток №3 від 17.12.2018 року, копія договору поставки з покупцем ТОВ Респект КР №19/03/2018 від 19.03.2018 року, додаток №1 від 19.03.2018 року, регістр бухгалтерського обліку - оборотно-сальдова відомість по рахунку №361 за період 2018 рік з контрагентом ТОВ Укртранзит, регістр бухгалтерського обліку - оборотно-сальдова відомість по рахунку №361 за період 2018 рік з контрагентом ТОВ Респект КР, рахунок на передплату для покупця ТОВ Укртранзит №290 від 20.12.2018 року, виписка Укрексімбанку від 20.12.2018 року, регістр бухгалтерського обліку - оборотно-сальдова відомість по рахунку №6811 (аванс) за період 12.2018 року, 02.2019 року з контрагентом ТОВ Укртранзит, цінова довідка №08/02-1 від 08.02.2019 року ТОВ Добробут.
За результатами розгляду наданих документів, позивача повідомлено про відсутність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості.
2) митна декларація №UА110080/2019/001786 від 28.02.2019 року. До даної декларації був заявлений для оформлення наступний товар: труби сталеві, прямошовні, круглого поперечного перерізу без фітингів, без різьби та теплової ізоляції, зовнішнім діаметром понад 406,4 мм: - труба сталева, що була у використанні 1220*12 - 15,854 тн. Зовнішній діаметр - 1220 мм товщина стінки 12,0 мм. Призначена для використання в будівництві, раніше використовувалася в якості водовідводу, агресивних середовищ і газоподібних рідин до даних труб не використовувалося. (Не для військового призначення). Походженням з Російської Федерації.
Загальна вартість поставлених частин у відповідності до рахунку-фактури № ЭК-58 від 26.02.2019 року становить 5 865,98 євро. Вартість транспортних витрат на території Республіки Білорусь 500 доларів США.
Митну вартість ввезеного товару визначено за основним методом (за ціною контракту), яка склала 193 294,74 грн.
Разом з митною декларацією декларантом подано наступні документи: рахунок-фактура (інвойс) №ЭК-58 від 26.02.2019 року, міжнародна товарно-транспортна накладна №058 від 26.02.2019 року, протокол узгодження цін № 02/2018 від 22.02.2019 року, довідка про транспортні витрати вих. № 17 від 26.02.2019 року, звіт про оцінку вартості майна від 28.02.2019 року, контракт №2019-01/1 від 08.02.2019 року, специфікація № 1 від 08.02.2019 року, договір про надання послуг митного брокера №42 від 26.12.2016 року, договір перевезення б/н від 31.03.2017 року, договір-заявка № 22/02/19-1 від 22.02.2019 року, митна декларація країни відправлення.
Відповідачем здійснено митний контроль щодо правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, та перевірки наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) згідно статті 54 Митного кодексу України та встановлено наступне.
3. Документами, що підтверджують якісні характеристики товару є висновок про оцінку майна ТОВ Добробут. Однак, висновок експерта не підтверджує якісні та вартісні характеристики товару.
4. До митного оформлення надано лист №2019-02-71 від 18.02.2019 року, в якому вказано, що оцінюваний товар має країну походження Російська Федерація. В графі 44 ЕМД №UА110080/2019/001786 від 28.02.2019 року наявний документ декларація про походження товару із номером вищезазначеного листа. Додатково в зверненні до митниці від 01.03.2019 року декларантом за власним бажанням повторно надано рахунок-фактуру №ЭК-58 від 26.02.2019 року, яка містить відомості про країну походження - Російська Федерація, що не відповідає відомостям товаросупровідного рахунку-фактури №ЭК-58 від 26.02.2019 року з відмітками прикордонної митниці, сканована копія якого подана разом з ЕМД. При цьому, в електронному інвойсі до ЕМД зазначено торговельна марка - немає даних, виробник - немає даних, країна виробництва - 00.
Відповідачем, з метою здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару, відповідно до частини 5 статті 54 Митного кодексу України, зобов`язано декларанта подати протягом 10 календарних днів (за наявності) додаткові документи для визначення митної вартості заявленого товару.
Позивач повідомив митницю про відсутність можливості надати будь-які додаткові документи та просив завершити митне оформлення.
За результатом проведеної митної оцінки митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 01.03.2019 року № UА110000/2019/100009/2, згідно з яким митним органом скорегована митна вартість заявлених товарів із застосуванням резервного методу із застосуванням резервного методу на підставі раніше визначеної митної вартості відповідно до рівня вартості товару за ЕМД від 19.02.2019 року №UА110110/2019/302749 - 0,7023 євро/кг. (а.с.129, т.1)
Позивачем товар був випущений у вільний обіг за МД №UА110080/2019/001817 від 01.03.2019 року та надані фінансові гарантії сплати різниці між сумами митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та сумами митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товару, визначеною відповідачем, шляхом внесення грошової застави у розмірі вищезазначених різниць.
3) митна декларація №UА110080/2019/001943 від 11.03.2019 року. До даної декларації був заявлений для оформлення наступний товар: труби сталеві, прямошовні, круглого поперечного перерізу, без фітингів, без різьби та теплової ізоляції, зовнішнім діаметром понад 406,4 мм: - труба сталева, що була у використанні 1220x12 - 15,802 тн. (44,20 м.п.). Зовнішній діаметр - 1220 мм, товщина стінки 12,0 мм, довжина 10,56 - 11,35 п.м.). Призначена для використання в будівництві, раніше використовувалася в якості водовідводу, агресивних середовищ і газоподібних рідин до даних труб не використовувалося. (Не для військового призначення). Походженням з Російської Федерації.
Загальна вартість заявленого товару у відповідності до рахунку-фактури № ЭК-60 від 0603.2019 року становить 5 846,74 євро. Вартість і транспортних витрат на території Республіки Білорусь 500 доларів США.
Митну вартість ввезеного товару визначено за основним методом (за ціною контракту), яка склала 186 132,73 грн.
Разом з митною декларацією декларантом подано наступні документи: рахунок-фактура (інвойс) №ЭК-60 від 06.03.2019 року, міжнародна товарно-транспортна накладна №060 від 06.03.2019 року, рахунок №53 від 06.03.2019 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 23 від 06.03.2019 року, звіт про оцінку вартості майна від 11.03.2019 року, контракт № 2019-01/1 від 08.02.2019 року, специфікація № 1 від 08.02.2019 року, договір про надання послуг митного брокера №42 від 26.12.2016 року, договір про перевезення вантажів № 26/04/18-2 від 26.04.2018 року, договір-заявка №06/03/19-1 від 06.03.2019 року, митна декларація країни відправлення.
Відповідачем здійснено митний контроль щодо правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, та перевірки наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) згідно статті 54 Митного кодексу України та встановлено наступне.
1. Наданий рахунок-фактура від 06.03.2019 року №ЭК-60 містить відомості щодо країни походження товару - Російська Федерація, водночас, у електронному інвойсі до ЕМД відсутні відомості щодо країни походження.
Відповідачем, з метою здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару, відповідно до частини 5 статті 54 Митного кодексу України, зобов`язано декларанта подати протягом 10 календарних днів (за наявності) додаткові документи для визначення митної вартості заявленого товару.
Позивач повідомив митницю про відсутність можливості надати будь-які додаткові документи та просив завершити митне оформлення.
За результатом проведеної митної оцінки митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 12.03.2019 року №UА110000/2019/100011/2, згідно з яким митним органом скорегована митна вартість заявлених товарів із застосуванням резервного методу на підставі раніше визначеної митної вартості відповідно до рівня вартості товару за ЕМД від 19.02.2019 року №UА110110/2019/302749 - 0,7023 євро/кг. (а.с.161, т.1).
Позивачем товар був випущений у вільний обіг за МД №UА110080/2019/001986 від 12.03.2019 року та надані фінансові гарантії сплати різниці між сумами митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та сумами митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товару, визначеною відповідачем, шляхом внесення грошової застави у розмірі вищезазначених різниць.
4) митна декларація №UА110080/2019/001942 від 11.03.2019 року. До даної декларації був заявлений для оформлення наступний товар: труби сталеві, прямошовні, круглого поперечного перерізу, без фітингів, без різьби та теплової ізоляції, зовнішнім діаметром понад 406,4 мм: - труба сталева, що була у використанні 1220x12 - 15,633 тн. (43,73 м.п.). Зовнішній діаметр - 1220 мм, товщина стінки 12,0 мм, довжина 10,80 - 11,03 п.м.). Призначена для використання в будівництві, раніше використовувалася в якості водовідводу, агресивних середовищ і газоподібних рідин до даних труб не використовувалося. (Не для військового призначення). Походженням з Російської Федерації.
Загальна вартість поставленого товару у відповідності до рахунку-фактури №ЭК-61 від 07.03.2019 року становить 5 784,21 євро. Вартість транспортних витрат на території Республіки Беларусь 500 доларів США.
Митну вартість ввезених сталевих труб бувших у використанні було визначено за основним методом (за ціною контракту), яка склала 184 282,77 грн.
Разом з митною декларацією декларантом подано наступні документи: рахунок-фактура (інвойс) №ЭК-61 від 07.03.2019 року, міжнародна товарно-транспортна накладна №061 від 07.03.2019 року, рахунок №54 від 06.03.2019 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 24 від 06.03.2019 року, звіт про оцінку вартості майна від 11.03.2019 року, контракт №2019-01/1 від 08.02.2019 року, специфікація №1 від 08.02.2019 року, договір про надання послуг митного брокера № 42 від 26.12.2016 року, договір про перевезення вантажів №26/04/18-2 від 26.04.2018 року, договір-заявка №06/03/19-2 від 06.03.2019 року, митна декларація країни відправлення.
Відповідачем здійснено митний контроль щодо правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, та перевірки наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) згідно статті 54 Митного кодексу України та встановлено наступне.
Відповідачем, з метою здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару, відповідно до частини 5 статті 54 Митного кодексу України, зобов`язано декларанта подати протягом 10 календарних днів (за наявності) додаткові документи для визначення митної вартості заявленого товару.
Позивач повідомив митницю про відсутність можливості надати будь-які додаткові документи та просив завершити митне оформлення.
За результатом проведеної митної оцінки митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 12.03.2019 року №UA110000/2019/100013/2, згідно з яким митним органом скорегована митна вартість заявлених товарів із застосуванням резервного методу на підставі раніше визначеної митної вартості відповідно до рівня вартості товару за ЕМД від 19.02.2019 року №UА110110/2019/302749 - 0,7023 євро/кг. (а.с.190, т.1).
Позивачем товар був випущений у вільний обіг за МД №UА110080/2019/001985 від 12.03.2019 року та надані фінансові гарантії сплати різниці між сумами митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та сумами митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товару, визначеною відповідачем, шляхом внесення грошової застави у розмірі вищезазначених різниць.
5) митна декларація №UA110080/2019/001944 від 11.03.2019 року. До даної декларації був заявлений для оформлення наступний товар: труби сталеві, прямошовні, круглого поперечного перерізу, без фітингів, без різьби та теплової ізоляції, зовнішнім діаметром понад 406,4 мм: - труба сталева, що була у використанні 1220*12 - 16,284 тн. (45,55 м.п.). Зовнішній діаметр - 1220 мм, товщина стінки 12,0 мм, довжиною 11,24 - 11,59 п.м. Призначена для використання в будівництві, раніше використовувалася в якості водовідводу, агресивних середовищ і газоподібних рідин до даних труб не використовувалося. (Не для військового призначення). Походженням з Російської Федерації.
Загальна вартість поставленого товару у відповідності до рахунку-фактури №ЭК-59 від 04.03.2019 року становить 6 025,08 євро. Вартість транспортних витрат на території Республіки Білорусь 11 500,00 грн.
Митну вартість заявленого товару визначено за основним методом (за ціною контракту), яка склала 189 752,97 грн.
Разом з митною декларацією декларантом подано наступні документи: рахунок-фактура (інвойс) №ЭК-59 від 04.03.2019 року, міжнародна товарно-транспортна накладна №059 від 04.03.2019 року, довідка про транспортні витрати № 46 від 04.03.2019 року, звіт про оцінку вартості від 11.03.2019 року, контракт №2019-01/1 від 08.02.2019 року, специфікація № 1 від 08.02.2019 року, договір про надання послуг митного брокера № 42 від 26.12.2016 року, договір на перевезення товару №01/03/2019-1 від 01.03.2019 року.
Відповідачем здійснено митний контроль щодо правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, та перевірки наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) згідно статті 54 Митного кодексу України та встановлено наступне.
1. До митного оформлення надано договір на транспортно-експедиційне обслуговування №6/04/18-2 від 26.04.2018 року та договір-заявку №06/03/19-2 від 06.03.2019 року до договору. Відповідно до пункту 2.2 договору ТЕО №6/04/18-2 від 26.04.2018 року умови заявки є пріоритетними по відношенню до умов договору. В договорі-заявці №06/03/19-2 від 06.03.2019 року зазначено умови оплати: передплата або по факту доставки вантажу за вказаною адресою, яка співпадає з адресою митного терміналу, що свідчить про завершення доставки вантажу. Перевізником виставлений рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційного обслуговування №54 від 06.03.2019 року з посиланням на договір ТЕО №6/04/18-2 від 26.04.2018 року та договір-заявку №06/03/19-2 від 06.03.2019 року. Згідно п. 5.2.1 договору ТЕО №6/04/18-2 від 26.04.2018 року при порушенні замовником строків оплати передбачена пеня у розмірі 0,15% від несплаченої суми за кожний день просрочки.
3. Документами, що підтверджують якісні характеристики товару є висновок про оцінку майна ТОВ Добробут. Однак, висновок експерта не підтверджує якісні та вартісні характеристики товару.
4. Відповідно до відомостей графи 34 ЕМД, інвойсу від 04.03.2019 року №ЭК-59, країною походження товару є Російська Федерація. Проте, зазначені відомості не відповідають інофрмації, зазначеній у митній декларації країни відправлення.
Відповідачем, з метою здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару, відповідно до частини 5 статті 54 Митного кодексу України, зобов`язано декларанта подати протягом 10 календарних днів (за наявності) додаткові документи для визначення митної вартості заявленого товару.
Позивач повідомив митницю про відсутність можливості надати будь-які додаткові документи та просив завершити митне оформлення.
За результатом проведеної митної оцінки митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 12.03.2019 року №UА110000/2019/100012/2, згідно з яким митним органом скорегована митна вартість заявлених товарів із застосуванням резервного методу на підставі раніше визначеної митної вартості відповідно до рівня вартості товару за ЕМД від 19.02.2019 року №UА110110/2019/302749 - 0,7023 євро/кг. (а.с.218, т.1).
Позивачем товар був випущений у вільний обіг за МД №UА110080/2019/001984 від 12.03.2019 року та надані фінансові гарантії сплати різниці між сумами митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та сумами митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товару, визначеною відповідачем, шляхом внесення грошової застави у розмірі вищезазначених різниць.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 статті 55 Митного кодексу України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відповідно до частини 1 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина 2 статті 57 Митного кодексу України).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3 статті 57 Митного кодексу України).
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина 6 статті 57 Митного кодексу України).
Згідно з частиною 8 статті 57 Митного кодексу України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;
б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);
в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
На підставі статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Відповідно до частини 3 статті 55 Митного кодексу України форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 року затверджено форму рішення про коригування митної вартості товарів, правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів. У відповідності із зазначеним порядком, в графі 33 рішення «Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалась митним органом для визначення митної вартості» зазначаються причини через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту), а також перелік документів, що повинні підтвердити ті обставини, що викликали сумнів у достовірності наданої інформації.
Як вбачається з рішень про коригування митної вартості від 20.02.2019 року №UА110000/2019/100007/2, від 01.03.2019 року № UА110000/2019/100009/2, від 12.03.2019 року №UА110000/2019/100012/2, від 12.03.2019 року №UA110000/2019/100013/2, від 12.03.2019 року №UА110000/2019/100011/2, підставою для їх прийняття є результат митного контролю щодо правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, та перевірки наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) згідно статті 54 Митного кодексу України.
Як встановлено матеріалами справи, митний орган дійшов висновку про неможливість застосування основного методу митної вартості товару, зазначивши про неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, відсутність документального підтвердження повноти включення витрат до митної вартості.
Досліджені в судовому засіданні докази засвідчили, що у відповідача були обгрунтовані сумніви у достовірності визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору.
Проте, під час визначення митної вартості і застосування послідовно другорядних методів відповідачем зазначено, що: за ціною договору щодо ідентичних товарів встановлено відсутність інформації за ціною угоди ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів встановлено відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; відсутність у митниці та у декларанта необхідних документів унеможливлює застосування методів на основі віднімання та на основі додавання вартості товарів.
Аналізуючи вид товару, заявлений до митного оформлення позивачем, та вид товару, взятий митницею при коригуванні митної вартості, слід дійти висновку, що відповідачем не враховано, що товар, який декларує позивач, був у використанні, тобто не є новим, тоді як за ЕМД від 19.02.2019 року №UA110110/2019/302749 проведено митне оформлення нового товару.
Отже, контролюючим органом безпідставно взято за основу митну вартість товару за ЕМД від 19.02.2019 року №UA110110/2019/302749 без урахування суттєвих особливостей товару, заявленого для декларування позивачем та не доведено неможливість визначення митної вартості товару позивача на рівні митної вартості за МД від 19.02.2019 року №UA806050/2019/102501, оформленого ТОВ «РЕОХІМ».
Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно зроблено коригування митної вартості товару ТОВ «ДОМІНАТ», заявленого до митного оформлення на рівні 0,7023 євро/кг.
Щодо прийнятих карток відмови, суд зазначає, що згідно з частиною 12 статті 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.
У спірних картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення зазначені причини відмови аналогічні викладеним у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів.
Таким чином, враховуючи, що судом встановлено протиправність прийняття відповідачем рішень про коригування митної вартості, то як наслідок картки відмови, прийняті на підставі вказаних рішень, є протиправними та підлягають скасуванню.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (частина 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України).
Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "ДОМІНАТ" підлягають задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до абзаців 1-2 частини третьої статті 6 Закону України Про судовий збір за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
У прохальній частині позовної заяви позивач просить визнати протиправними 5 рішень про коригування митної вартості та 5 карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Суд зазначає, що вимога про визнання протиправними та скасування карток відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, є вимогами немайнового характеру.
Таким чином, позовна заява містить одночасно вимоги майнового характеру про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та вимоги немайнового характеру про визнання протиправними та скасування карток відмови у прийнятті митної декларації.
Суд зазначає, що ставка судового збору за звернення юридичної особи до адміністративного суду з позовними вимогами немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 3 статті 4 Закону України Про судовий збір).
В даному випадку, позивачем вірно сплачено суму судового збору за вимоги немайнового характеру у загальному розмірі 9605 грн. (5 кількість вимог немайнового характеру * 1921 грн. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб).
Щодо розміру судового збору, який підлягає сплаті за звернення позивача до суду з вимогами майнового характеру про визнання протиправними та скасування рішень Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів, суд зазначає таке.
Суд звертає увагу, що під час імпорту товару особа сплачує митні платежі, базою для нарахування яких є митна вартість товару.
Враховуючи, що прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про коригування митної вартості призводить до збільшення обов`язкових платежів до бюджету, судовий збір слід обчислювати, виходячи з різниці митних платежів, що підлягали сплаті згідної митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої контролюючим органом у відповідному рішенні.
Такі висновки суду узгоджуються зі змістом частини сьомої статті 55 МК України, якою встановлено порядок випуску товарів у вільний обіг у випадку прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості товарів.
Зокрема, положеннями вказаної статті передбачено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.
Отже, наведене свідчить, що під час коригування контролюючим органом митної вартості товарів саме покладення на особу обов`язку сплати додаткових митних платежів становить втручання у майнові права такої особи, тому розмір таких додаткових митних платежів, а не безпосередньо різниця між заявленою та скоригованою митною вартістю, і є базою для розрахунку розміру судового збору.
Суд зазначає, що різниця між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю, визначеною декларантом, і митною вартістю, визначеною митним органом, складає 145 351,46 грн.
Саме ця сума і є ціною позову за майновими вимогами про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, та, відповідно, базою для обчислення розміру судового збору.
Згідно з частиною 3 статті 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до адміністративного суду юридичною особою позову майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, сума судового збору, яка має бути сплачена позивачем за звернення до суду з позовною вимогою майнового характеру, складає 2180,27 грн. (145 351,46 грн. * 1,5% ставка судового збору).
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з цим позов сплачено судовий збір у розмірі 10 901,37 грн. згідно платіжного доручення №241 від 10.04.2019 року та у розмірі 9 605 грн. згідно платіжного доручення №242 від 10.04.2019 року. Загальна сума сплаченого судового збору складає - 20 506,37 грн.
Таким чином, позивачем сплачено надміру суму судового збору у розмірі 8 631,10 грн.
Суд зазначає, що приписами пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Отже, сума надміру сплаченого позивачем судового збору у розмірі 8 631,10 грн. може бути повернута за наявності відповідного клопотання позивача.
Частиною 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед інших, і витрати на професійну правничу допомогу
За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою
Окрім зазначеного, частиною 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, суд виходить із того, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
З матеріалів справи вбачається, що інтереси ТОВ ДОМІНАТ у справі №160/3509/19 представляє адвокат Макаренко Олександр Юрійович, що здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4394 від 22.02.2011 року та є працівником Адвокатського об`єднання АЛЬФА АЛЕКС.
Судом встановлено, що між Адвокатським об`єднанням АЛЬФА АЛЕКС та ТОВ ДОМІНАТ укладено договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №22/19 АО від 21.03.2019 року.
Згідно з додатковою угодою №1 від 28.03.2019 року до договору №22/19 АО від 21.03.2019 року сторони дійшли спільної згоди, що розмір оплати правових послуг за цим договором складатиме 10 000 грн.
У вказаному акті зазначено, що виконавцем було проведено комплекс заходів, а також підготовлено документи, необхідні для представництва інтересів замовника та захисту його прав і законних інтересів, а саме здійснено консультування замовника з правових питань, що стосуються його діяльності по завезенню та розмитненню на територію України відповідної продукції (труба, що була у використанні), здійснена підготовка позову до Окружного адміністративного суду Дніпропетровської області.
В контексті відшкодування витрат на правову допомогу у цій справі, суд зазначає, що з договору №22/19 АО від 21.03.2019 року та акту прийому-передачі наданих (виконаних) послуг (робіт) №1 від 29.03.2019 року неможливо встановити, які саме послуги були надані в межах представництва інтересів позивача в Дніпропетровському окружному адміністративному суді.
Суд звертає увагу, що в акті прийому-передачі наданих (виконаних) послуг (робіт) №1 від 29.03.2019 року відсутній детальний опис наданих послуг та розрахунок їх вартості.
З огляду на вказане та недостатність доказів, які б підтверджували фактично понесені позивачем витрати на оплату правничої допомоги при представництві інтересів позивача в Дніпропетровському окружному адміністративному суді, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги щодо їх відшкодування.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 12.03.2019 року №UА110000/2019/100011/2.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 12.03.2019 року №UA110000/2019/100013/2.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 01.03.2019 року № UА110000/2019/100009/2.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 12.03.2019 року №UА110000/2019/100012/2.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 20.02.2019 року №UА110000/2019/100007/2.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду в повному обсязі складено 29 липня 2019 року.

Суддя М.В. Бондар