Справа № 240/6128/19
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
08 серпня 2019 року м. Житомир справа № 240/6128/19
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Романченка Є.Ю.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання провести донарахування пенсії та виплачувати в повному обсязі,
Позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить:
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області провести з 23 листопада 2018 року донарахування призначеної пенсії, згідно абзацу 7 пункту 7 Постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 року (із змінами по стану на 01.04.2018), як звільненому після 01 березня 2018 року, тобто за останні 7 місяців служби, на підставі раніше поданих документів та додатково наданих документів - довідок командира військової частини НОМЕР_1 за вих.№920 від 08.02.2019 та №1523 від 06.03.2019 з урахуванням в складі грошового забезпечення, з якого перераховано пенсію, виплачених за період з березня 2018 року по жовтень 2018 року сум матеріальної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення, доплати грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018, нарахованої та виплаченої в березні 2018 року, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та виплатити різницю в недоотриманій з 23 листопада 2018 року пенсії та виплачувати перераховану пенсію в новому розмірі.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 23.11.2018 йому призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Втім, при призначенні пенсії до складу додаткових видів грошового забезпечення, з яких повинен був бути нарахований основний розмір пенсії не включено виплачені за період з березня по жовтень 2018 року суми матеріальної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення, доплати грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018 року, виплаченої в березні 2018 року, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. У березні 2019 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з вимогою провести перерахунок його пенсії, з урахуванням виплачених за період з березня 2018 року по жовтень 2018 року суми матеріальної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення, доплати грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018 року, виплаченої в березні 2018 року, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, згідно довідок командира військової частини НОМЕР_1 за вих.№920 від 08.02.2019 та №1523 від 06.03.2019. Однак, 25 березня 2019 року отримав відмову з підстав того, що вказані виплати не зазначені у ст.ст. 43, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії. Вважаючи, що відповідач протиправно відмовляє у проведенні перерахунку та виплати його пенсії, з урахуванням виплачених за період з березня по жовтень 2018 року суми матеріальної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення, доплати грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018 року, виплаченої в березні 2018 року, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права на належний розмір пенсії.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, в строк, установлений ухвалою суду про відкриття провадження в справі, подано до суду відзив на адміністративний позов. У вказаному відзиві відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у зв`язку з безпідставністю і необґрунтованістю.
Відповідач стверджує, що постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» не передбачено включення до грошового забезпечення для обчислення пенсії суми матеріальної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення, доплати грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди. Стверджує, що згідно ч.3 ст. 43 Закону №2262 для визначення розміру пенсії враховуються виключно щомісячні додаткові види грошового забезпечення, а саме надбавки, доплати, підвищення. При цьому, вказаною нормою не передбачено включення до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії такого одноразового виду грошового забезпечення як, матеріальна допомога, грошова допомога на оздоровлення, доплата грошового забезпечення та щомісячна додаткова грошова винагорода.
Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними ст.ст. 262-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов наступних висновків.
Установлено, що наказом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 22.11.2018 №306 підполковника ОСОБА_1 , заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом Командувача військ оперативного командування "Північ" (по особовому складу) від 08 листопада 2018 року №243 з військової служби у запас відповідно до пункту 2 частини п`ятої ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", за підпунктом "к" (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час дії особливого періоду) виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 22 листопада 2018 року.
Зі змісту вказаної довідки слідує, що при розрахунку пенсії ОСОБА_1 не враховані такі додаткові види грошового забезпечення, а саме фактично виплачені суми матеріальної допомоги (липень 2018 року), грошової допомоги на оздоровлення (серпень 2018 року), доплати грошового забезпечення (квітень 2018 року) та щомісячної додаткової грошової винагороди (березень 2018 року), при нарахування та виплаті яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
11.03.2019 позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якій просив прийняти додатковий документ довідку командира військової частини НОМЕР_1 за вих. №920 від 02.02.2019 та № 1523 від 06.03.2019, якою підтверджується проведення виплат за період з березня 2018 року по жовтень 2018 року суми матеріальної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення, доплати грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018, виплачену в березні 2018 року, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та нарахувати і виплачувати в подальшому без обмеження кінцевої дати призначену з 23 листопада 2018 року пенсію.
За результатами розгляду заяви позивача з питання перерахунку пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом № М-1168 від 25.03.2019 повідомило ОСОБА_1 про те, що пенсія призначена в чіткій відповідності до ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Виплати, які зазначені в довідці командира військової частини НОМЕР_1 за вих. №920 від 02.02.2019 не відносяться ні до підвищень, ні до надбавок, доплат, винагород, які мають постійний характер, премій, ні до щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704. Відтак, відповідач указав, що підстави для врахування до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії матеріальної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення, доплати грошового забезпечення з яких було сплачено внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з березня 2018 року по жовтень 2018 року, які зазначені в довідці військової частини НОМЕР_1 від 08.02.2019 №920 відсутні.
Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно із частинами другою, третьою статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:
2) оклад за військовим званням;
3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;
4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною першою статті 15 Закону №2011-XII визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Так, частиною третьою статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
З огляду на викладене, положення Закону №2262-ХІІ кореспондують з положеннями Постанови №704, які визначають умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та мають на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямовані на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачають включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Тобто при обчисленні пенсії не враховується такі складові грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць, в даному випадку це матеріальна допомога, грошова допомога на оздоровлення, доплата грошового забезпечення та щомісячна додаткова грошова винагорода.
Факт сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення складових з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №522/2738/17.
Зокрема, пунктом 5 цієї Інструкції передбачалося, що винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби одночасно з виплатою грошового забезпечення на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).
Відповідно п.1.9 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України 11.06.2008 № 260, яка була чинна до 20.07.2018 грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.
Вказане свідчить про те, що винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).
Тобто, отримана позивачем у березні 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода була нарахована та виплачена за лютий 2018 року, а отже не входить в грошове забезпечення за березень 2018 року, з якого позивачу нарахована пенсію.
Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" встановлено новий порядок формування складових грошового забезпечення військовослужбовців з 01.03.2018.
Зокрема, постановою КМУ №704 змінено грошове забезпечення з 01.03.2018 та визначено, що постанова Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" та постанова Кабінету Міністрів України від 01.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", втратили чинність.
Отже, виплачена позивачу у березні 2018 року за лютий 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода не може вважатися складовою грошового забезпечення позивача за березень 2018 року, оскільки постанова, на підставі якої вона виплачувалась втратила чинність на підставі нової постанови №704, якою змінено грошове забезпечення з 01.03.2018.
Сам факт виплати такої винагороди за лютий 2018 лише в березні 2018 року не може ототожнюватися із складовою грошового забезпечення позивача за березень 2018 року і не підлягає врахуванню при визначенні розміру його пенсії.
Виплата позивачу вказаної додаткової грошової винагороди у березні 2018 року не змінює її правового статусу - винагороди, яка нараховувалася і виплачувалася за лютий, а не за березень 2018 року.
Отже, допомога на оздоровлення, матеріальна допомога, доплата грошового забезпечення, щомісячна додаткова грошова винагорода, що виплачуються не більше одного разу на рік, є одноразовими виплатами. Даний факт свідчить про відсутність щомісячного характеру цих виплат.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що підстави для врахування до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, отриманих позивачем за період з березня 2018 року по жовтень 2018 року сум матеріальної допомоги, грошової допомоги для оздоровлення, доплати грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди відсутні, оскільки їх виплата здійснювалася не щомісячно, адже вказані виплати не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.
Таким чином, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії із включенням до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, названих вище одноразових додаткових видів грошового забезпечення не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 згаданого Кодексу).
За змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .
Керуючись статтями 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко