Справа № 285/2453/19
Суддя: Сташків Т. Б.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2453/19

провадження у справі №2-а/0285/54/19

07 серпня 2019 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б., за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до рядового поліції батальйону № 3 роти 1 Управління патрульної поліції у місті Києві Іващука Владислава Віталійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить скасувати постанову серія ЕАВ № 7741299 від 4.12.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити у зв`язку відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що постановою відповідача № 7741299 від 4.12.2018 року позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. До адміністративної відповідальності її було притягнуто за те, що 4.12.2018 року о 21 год. 20 хв. у м. Києві по просп. Академіка Палладіна ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , порушила вимоги дорожнього знаку 5.16 ПДР України.

Вважає дану постанову незаконною, оскільки про наявність зазначеної постанови вона дізналась лише 3.07.2019 року, ознайомившись зі змістом постанови державного виконавця ВДВС. Із змісту оскаржуваної постанови від 4.12.2018 року вбачається, що посвідчення водія та ім`я збігається з її даними, однак в зазначений день вона у м. Києві вона не перебувала, а знаходилась за місцем свого проживання у м. Новограді-Волинському, що можуть підтвердити свідки. Зазначений у постанові транспортний засіб, жодного разу не бачила, та не могла ним керувати. Посвідчення водія нікому не передавала та не втрачала, а тому винесена постанова відповідача є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідач подав відзив на позов, у яких зазначив, що викладені в позовній заяві твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом. Під час патрулювання у Святошинському районі м. Києва, відповідач побачив, що транспортний засіб «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 по просп. Ак. Палладіна, не виконала вимоги дорожнього знаку 5.16 ПДР України та зі смуги, що вказувала рух прямо, здійснила поворот ліворуч, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення правильно кваліфікував вчинене позивачем правопорушення та обґрунтовано застосував норми матеріального права.

Позивач у судовому засіданні надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Крім того зазначила, що у м. Києві вона не була уже біля 4 років, автомобілем «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , який зазначений у оспорюваній постанові, вона ніколи не керувала.

Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про день та час судового розгляду повідомлений належним чином, клопотань про розгляд справи без його участі суду не надавав.

Свідки ОСОБА_2 - чоловік позивача, та ОСОБА_3 - рідна сестра чоловіка позивача, в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_1 4.12.2018 року з 16 год. до 23 год. перебувала у м. Новограді-Волинському за місцем свого проживання, а тому вона не могла вчинити вищезазначене адміністративне правопорушення у м. Києві.

Заслухавши думку учасників процесу, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови ЕАВ № 7741299 від 4.12.2018 року позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. у зв`язку з тим, що 4.12.2018 року о 21 год. 20 хв. в м. Київ прос. Академіка Палладіна ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , порушила вимоги дорожнього знаку 5.16 ПДР України (а.с. 6).

Інформаційно-вказівний дорожній знак 5.16 ПДР України показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

За змістом ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічний правовий висновок щодо обов`язку доказування в адміністративному процесі викладено в постанові Верховного Суду від 14 березня 2018 року (справа № 760/2846/17).

Проте, позивачем не доведено та не підтверджено належними й допустимими доказами того факту, що на час вчинення нею адміністративного правопорушення 4.12.2018 року у м. Києві, вона фактично перебувала у іншому населеному пункті. При цьому, суд критично оцінює пояснення свідків, оскільки вони є близькими родичами позивача та зацікавлені у вирішенні спору на користь позивача.

Крім того, позивачем не доведено, що 4.12.2018 року водієм автомобіля «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , працівнику поліції для огляду було надано підроблене водійське посвідчення, видане на ім`я ОСОБА_1 , а із заявою про вчинення злочину, передбаченого статтею 358 КК України (підроблення документів) позивач до Національної поліції не зверталась.

Також позивачем не доведено, що підпис у оспорюваній поставі в електронній формі у вигляді стрічки належить не їй. Позивачу роз`яснено право на звернення до суду з клопотанням про проведення судової-почеркознавчої експертизи, однак позивач таким правом в суді не скористалась (а.с. 6).

Даючи оцінку зібраним по справі доказам, судом досліджено, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкцій статті, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду зазначеної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-76, 243, 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до рядового поліції батальйону № 3 роти 1 Управління патрульної поліції у місті Києві Іващука Владислава Віталійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ЕАВ № 774129 від 4 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Рішення складено в повному обсязі та підписано 12 серпня 2019 року.

Суддя Т.Б. Сташків