Справа № 400/1633/19
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2019 р. № 400/1633/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагар В. С. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:Державна установа "Арбузинська виправна колонія (№ 83)", вул. Володимирська, 1,Костянтинівка,Арбузинський район, Миколаївська область,55340

до відповідача:Головне управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6,Миколаїв,54001

про:визнання протиправним та скасування рішення від 18.12.2018 р. №,

Державна установа «Арбузинська виправна колонія № 83» звернулась до адміністративного суду з позовом до ГУ ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування Рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасно перерахування) єдиного внеску від 18.12.18.

Свої позовні вимоги Державна установа «Арбузинська виправна колонія № 83» обґрунтувала тим, що сплачувала платежі з єдиного внеску у період з 22.10.2013 року по 22.01.2014 року, що підтверджено платіжними дорученнями. Тому нарахування штрафу у сумі 6894,68 грн. та пені у сумі 125,19 грн. є не правомірним.

При цьому, позивач зазначив, що ним відповідно до платіжного доручення від 18.09.2017 року № 10418 помилково перераховано єдиний соціальний внесок 22% із грошового забезпечення військовослужбовців за вересень 2017 року у сумі 192711,39грн.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Свою позицію обґрунтував тим, що Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку. Отже, правовою підставою для прийняття рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, відповідно до вищевказаного Закону є факт несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків. Відповідно відповідач зазначив, що прийняте ним рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасно перерахування) єдиного внеску від 18.12.18 року є правомірним.

Відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі -КАС України), суд здійснив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд,

ВСТАНОВИВ:

Державна установа «Арбузинська виправна колонія № 83» є платником єдиного внеску як роботодавець відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування .

Позивач 27.12.2018 отримав рішення № № від 18.12.18 року про застосування до нього штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 14967,97грн. штрафу та 1253,45грн. пені за період 21.09.2017 до 18.10.2017.

Не погоджуючись із рішенням позивач подав до ДФС України скаргу № 31/3665/ПН від 24.12.2018 на рішення № 6 від 18.12.2018 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Рішенням відповідача від 21.02.2019 року № 8590/699-99-11-05-02-25 скарга позивача залишена без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку рішенню про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасно перерахування) єдиного внеску від 18.12.18., що оскаржуються, суд виходить із наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону України № 2464 Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначено обов`язок платника єдиного внеску своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частинами 7 та 8 ст. 9 Закону України № 2464 передбачено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України №2464, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згідно ч. 13. Ст. 25 Закону України №2464, нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно

Як вбачається із матеріалів справи позивачем за період вересень грудень 2013 року єдиний внесок сплачено з порушенням законодавчо встановлено строку:

-відповідно до звіту по ЄСВ за вересень 2013 року нараховано до сплати ЄСВ в сумі 129668,76 по строку 21.10.2013 року. Переплата на звітну дату склала 102618,13 грн. утворився борг в сумі 27050,63 грн., який сплачено 22.10.2013 року в сумі 12804,35 грн. та 23.10.2013 року в повному обсязі;

-відповідно до звіту за жовтень 2013 року нараховано до сплати ЄСВ в сумі 134022,52 грн. по строку 20.11.2013 року. Переплата на звітну дату склала 111142,21 грн. утворився борг в сумі 22880,31 грн., який сплачено 22.11.2013 року в повному обсязі;

-відповідно до звіту за листопад 2013 року нараховано до сплати ЄСВ в сумі 135120,06 грн. по строку 20.12.2013 року. Переплата на звітну дату склала 125019,51 грн. утворився борг в сумі 10100,55 грн., який сплачено 24.12.2013 року в повному обсязі;

-відповідно до звіту за грудень 2014 року нараховано до сплати ЄСВ в сумі 132882,52 грн. по строку 20.01.2014 року. Переплата на звітну дату склала 123967,32грн., 20.01.2014 року сплачено 1790,54 грн. утворився борг в сумі 8915,20грн., який сплачено 22.01.2014 року в повному обсязі;

Відповідно рішення в частині нарахування штрафу за період з 22.10.2013 року до 22.01.2014 року та пені за період 22.10.2013 року по 22.01.2014 року в сумі 125,19 грн. скасуванню не підлягає.

Що стосується сплати єдиного соціального внеску за грудень 2017 року, суд зазначає, що із матеріалів справи вбачається ,що платіжним дорученням від 18.09.2017 року № 1048 позивачем помилково перераховано єдиний соціальний внесок 22% із грошового забезпечення військовослужбовців за вересень 2017 року у сумі 192711,39 грн. на рахунок № НОМЕР_1 в ГУ ДКСУ у Миколаївській області. Однак в подальшому 22.09.2017 року за вих.№ 83/3.1-2235 позивачем подана заява про перерахування помилково сплачених коштів за новими реквізитами, в частині суми 192711,39 згідно платіжного доручення № 1048 від 18.09.12017 року.

18.10.2017 року та 19.10.2017 року вказані кошти перераховані на рахунки за правильними реквізитами.

У відповідності до ч. 4 ст. 25 Закону України № 2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п. 3 Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 16.01.2016 року № 6, помилково сплачені суми єдиного внеску суми коштів, які на певну дату зараховані на невідповідний рахунок 3719 та/або сплачені з рахунку неналежного платника.

Таким чином, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Виконання такого обов`язку відбувається шляхом вчинення платником єдиного внеску дій, спрямованих на своєчасне перерахування єдиного внеску, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування. При цьому допущення платником під час перерахування єдиного внеску в строк, встановлений Законом України № 2464, помилки, яка полягає у перерахуванні єдиного внеску на відповідний рахунок органу доходів і зборів, відкритий в органі Державної казначейської служби України з відповідним призначенням, замість іншого відповідного рахунку з певним призначенням, у разі вжиття платником заходів для виправлення такої помилки, не є підставою для висновку про невиконання платником обов`язку зі сплати єдиного внеску у встановлений зазначеним Законом строк. У такому разі у платника не виникає заборгованості з єдиного внеску і відсутні підстави для застосування до нього відповідальності, передбаченої у ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 зазначеного Закону.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2018 року у справі № 822/3521/17.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно рішення в частині нарахування штрафу за період з 21.09.2017 року до 18.10.2017 року скасуванню не підлягає, оскільки позивачем були вжиті заходи щодо виправлення помилки, щодо сплати єдиного соціального внеску за новими реквізитами.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд дійшов висновку, що рішення відповідача № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасно перерахування) єдиного внеску від 18.12.18 року є правомірним в частині застосування до позивача штрафу у розмірі 6894,68грн. та пені в сумі 125,19 грн. за період 22.10.2013 року по 22.01.2014 року, а рішення в частині застосування до позивача штрафу у розмірі 8073,29грн. та пені в сумі 1128,26 грн. за період 21.09.2017 року по 18.10.2017 року підлягає скасуванню.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір розподіляється відповідно до ч.3 ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» (вул. Володимирська, 1,Костянтинівка, Арбузинський район, Миколаївська область, 55340, ) до ГУ ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) про визнання протиправним та скасування Рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасно перерахування) єдиного внеску від 18.12.18 року задовольнити частково.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасно перерахування) єдиного внеску від 18.12.18 року в частині застосування до Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» (вул. Володимирська, 1,Костянтинівка, Арбузинський район, Миколаївська область, 55340, ) штрафу у розмірі 8073,29грн. та пені в сумі 1128,26 грн. за період 21.09.2017 року по 18.10.2017 року.

3. В іншій частині відмовити.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» (вул. Володимирська, 1,Костянтинівка, Арбузинський район, Миколаївська область, 55340, ) судовий збір в розмірі 826,03 грн. (вісімсот двадцять шість гривень 03 коп.)

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар