Справа № 520/6559/19
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2019 р. справа № 520/6559/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горшкової О.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, під.2 поверх 3,м. Харків,61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні з 01 січня 2018 року розміру пенсії ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з 90 до 70 відсотків від сум грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , перерахунок та виплату пенсії, довічно, починаючи з 01 січня 2018 року, у розмірі 90 відсотків сум грошового забезпечення, недоплачену частину основного розміру пенсії з 01 січня 2018 року виплатити однією сумою без відстрочення платежу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії Головного Управління Пенсійного фонду в Харківській області щодо зменшення основного розміру пенсії під час проведення перерахунку ОСОБА_1 з 90 % грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення та у невиплаті недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01 січня 2018 року в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення є протиправними.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що з 01.01.2018 року пенсію позивача перераховано відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону №2262-XII та Постанови Кабінету Міністрів "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 року №103, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції Закону №1166 від 27.03.2014 року, що діє на час виникнення права на перерахунок) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. У зазначеній редакції положення Закону №2262-XII були застосовані відповідачем при обчисленні розміру пенсії позивачу при її перерахунку з 01.01.2018 року. Отже, вказані дії щодо зменшення відсотку грошового забезпечення є правомірними.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 , з 01 грудня 2007 року є пенсіонером МВС України і йому призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 , виданим 2 грудня 2007 року.

Згідно протоколу за пенсійною справою № від 14.12.2007 позивачу призначено пенсію з 01.12.2007 в основному розмірі пенсії 90% від відповідних сум грошового забезпечення.

19 березня 2019 року позивач звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про перерахунок пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення з 01.01.2018.

Листом від 19.04.2019 №1275/Б-14 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило позивача про те, що на час перерахунку його пенсії, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", діяла саме така норма Закону. Отже, перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови №103, здійснено у відповідності до норм та вимог чинного законодавства.

З 01.01.2018 року Головне Управління Пенсійного фонду України здійснило перерахунок пенсії позивача та зменшило розмір пенсії до 70% грошового забезпечення, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією перерахунку пенсії в межах пенсійної справи № пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Окрім цього, як вбачається з довідки ГУ ПФУ в Харківській області про перерахунок пенсії, розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року складає 9544,50 грн., з урахуванням попередньої суми пенсії 3979,2 грн. та підвищення 2782,65 грн. (50 % від 5565,3 грн.). Згідно постанови КМУ №103 від 21.02.2018 року підвищення складає 5565,3 грн., з них виплачується з:

- 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення: 2782,65грн.;

- 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75% від підвищення: 4173,98 грн.;

- 01.01.2020 по 100% щомісячно 100% від підвищення: 5565,3 грн.

Вважаючи рішення відповідача щодо зменшення процентної ставки нарахування пенсії військовослужбовця з 90% на 70% грошового забезпечення протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно частини четвертої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону № 2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення.

У подальшому Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" № 1166-VІІ від 27.03.2014 внесені зміни до статті 13 Закону № 2262-XII та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, зміна максимального розміру пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення, що відбулася у ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення розміру призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку.

З урахуванням наведеного, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом № 1166-УІІ зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Крім того, вирішуючи питання про застосування Закону № 2262-ХІІ у часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсязі існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103, максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового забезпечення станом на 01.03.2018 року, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві, у зв`язку з чим відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії позивачу протиправно було зменшено розмір пенсії з 90% на 70% грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 10 грудня 2013 року № 21-420а13 та № 21-348а13, від 17 грудня 2013 року № 21-445а13, та Верховним Судом в постановах від 03.04.2018 № 175/1665/17 та від 24.04.2018 №686/12623/17.

З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні з 01 січня 2018 року розміру пенсії ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з 90 до 70 відсотків від сум грошового забезпечення та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 січня 2018 року, у розмірі 90 відсотків сум грошового забезпечення, недоплачену частину основного розміру пенсії з 01 січня 2018 року.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , перерахувати та виплатити пенсію, довічно, суд вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 22 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком призначаються довічно, незалежно від стану здоров`я.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , перерахунок та виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії однією сумою без відстрочення платежу, суд зазначає, що спосіб виконання дій, який має вчинити за рішенням суду суб`єкт владних повноважень, не визначений в спірних правовідносинах нормативно. У разі набрання чинності рішенням суду в межах даної справи, перерахування недоплачених сум буде вважатися належним виконанням судового рішення, як у разі перерахування присудженої суми кількома платежами, так і однією сумою, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці. Відповідно підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні з 01 січня 2018 року розміру пенсії ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з 90 до 70 відсотків від сум грошового забезпечення та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 січня 2018 року, у розмірі 90 відсотків сум грошового забезпечення, недоплачену частину основного розміру пенсії з 01 січня 2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, під. 2, поверх 3, м. Харків, 61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні з 01 січня 2018 року розміру пенсії ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з 90 до 70 відсотків від сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 січня 2018 року, у розмірі 90 відсотків сум грошового забезпечення, недоплачену частину основного розміру пенсії з 01 січня 2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, під. 2, поверх 3, м. Харків, 61022, код ЕДРПОУ 14099344) сплачену суму судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім гривень) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Горшкова О.О.