Справа № 320/460/19
Суддя: Літвіна Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/460/19 Суддя першої інстанції: Лапій С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Сорочка Є.О.

Федотова І.В.

при секретарі Білоус А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, а також зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, а також зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем - Київською митницею Державної фіскальної служби, подано апеляційну скаргу, у якій зазначаючи про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, відповідач просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та поданого письмового відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивачем 24 вересня 2018 року придбано в Нідерландах автомобіль Ford Ranger, 2017 року випуску. З метою митного оформлення транспортного засобу для вільного обігу на митній території України в порядку, передбаченому Митним кодексом України, 07 грудня 2018 року уповноваженим представником позивача подано митному органу: митну декларацію № UA125010/2018/011646 (товар - легковий автомобіль, що був у використанні, призначений для використання по дорогах загального користування; марка - Ford; модель - Ranger; ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_1 ; ідентифікаційний номер двигуна - н/в; загальна кількість місць, включаючи водія - 5; тип двигуна - дизель; робочий об`єм - 2198 см3; відповідає екологічним нормам Євро-6; календарний рік випуску - 2017; модельний рік випуску - 2017; колісна формула - 4*4; тип кузова - пікап; колір - синій. Пошкодження та комплектація згідно акту митного огляду), рахунок-фактуру W.snijdersExport № 2018.0164 від 24 вересня 2018 року, акт про проведення огляду від 31 жовтня 2018 року № UA125010/2018/316766, технічні паспорти на ТЗ, заяву про вартість доставки, висновок КНДІСЕ про оціночну вартість автомобіля, договір про надання митних послуг, довідку про походження товару, доручення, довідку з Віннер-Форд, довідку про відповідність ТЗ Євро 5, копію паспорта.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості за митною декларацією від 07 грудня 2018 року № UA125010/2018/011646 відповідачем встановлено, що податні для митного оформлення документи не містили об`єктивних, достовірних відомостей для підтвердження числового значення заявленої митної вартості.

Зокрема, у висновку від 28 листопада 2018 року № 25396/18-54, експерт під час проведення експертної оцінки середнього значення довідкової ціни транспортного засобу використав значення середнього пробігу, який вирахувано з транспортних засобів, пробіг яких не відповідає даним пробігу заявленого транспортного засобу та користувався довідником цін «SCHWACKElist ».

Вказані обставини стали підставою для витребування від декларанта додаткових документів.

Зокрема, від декларанта було витребувано договір з третіми особами, пов`язаний з поставкою імпортованого автомобіля, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (договір на транспортування, коносамент, рахунок, тощо), страхові документи та документи, що містять відомості про вартість страхування (страховий морський поліс), копію митної декларації країни відправлення.

Декларантом у визначений строк додаткові документи надані не були.

Враховуючи викладене, посадовою особою митниці проведено з декларантом процедуру консультації. Жодних вимог відповідно до ч. 6 ст. 55 Митного кодексу України від декларанта не надходило.

Відповідачем з метою перевірки задекларованої митної вартості товару направлено запит до Департаменту податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби України, однак зазначеним Департаментом було відмовлено у проведенні дослідження КТЗ з посланням на те, що підстава, мета та завдання для дослідження не відповідають положенням нормативних актів та у зв`язку з наявністю інформації щодо вартості КТЗ у каталогах програмного продукту Schwacke NET.

За результатами проведеної консультації та наданих документів відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості від 29 грудня 2018 року № UA125000/2018/000244/2.

Обґрунтовуючи підстави не прийняття заявленої позивачем митної вартості товару, митний орган у графі 33 оскаржуваного рішення зазначив, що надані позивачем документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості.

Скоригована відповідачем митна вартість товару ґрунтується на інформації офіційного довідника ринку Європи каталогу SCHWACKE 26750 євро + вартість доставки згідно заяви від 04 грудня 2018 року - 300 євро (рівень митної вартості товару становить 27050 євро).

Не погоджуючись із рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав належної оцінки поданим позивачем документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню транспортного засобу за ціною, визначеною позивачем, а також не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У відповідності до ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. (ч. 2 ст. 52 МК України).

Частиною 2 ст. 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

- виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

- довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

- розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема, код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (ст. 257 МК України).

Відповідно до ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ст. 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

У відповідності до ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст. 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

На підставі зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на те, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваним рішення скорегована вартість товару, яка склала 27 050,00 євро.

При цьому джерелом інформації, яким користувався митний орган при здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару: є вартість офіційного довідника ринку Європи - каталогу SCHWACKE, згідно якого рівень вартості оцінюваного транспортного засобу склав 26 750,00 євро.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що каталог SCHWACKE не містить опцій щодо визначення вартості пошкоджених авто.

Згідно висновку КНДІСЕ від 28 листопада 2018 року № 25396/18-54 експертом визначалась довідкова ціна аналогічного транспортного засобу. Також експертом оцінено середньостатистичну вартість уживаного транспортного засобу в 27 333,00 євро, що вищою, ніж оцінка відповідача.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідачем під час визначення митної вартості товару не враховано те, що автомобіль має пошкодження, які суттєво впливають на його вартість, що підтверджується наданим під час митного оформлення актом про проведення митного огляду товарів, де зазначені пошкодження автомобіля, який декларується.

Так, згідно висновку КНДІСЕ № 25396/18-54 від 28 листопада 2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля, зазначеного в митній декларації № UA125000/2018/000244/2 від 29 грудня 2018 року, складає 500 348 грн 08 коп. Факт пошкодження автомобіля підтверджується супровідними документами в акті про проведення митного огляду товарів № UA205010/2018/316766 від 31 жовтня 2018 року.

В свою чергу наявність будь-яких пошкоджень автомобіля знижує його вартість в порівнянні з тією, що вказана у каталозі SCHWACKE.

З оскаржуваного рішення вбачається, що відповідач не надав належної оцінки поданим до митного оформлення документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню транспортного засобу за ціною, визначеною позивачем.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено правомірності та обґрунтованості прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості товарів.

Таким чином колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 29 грудня 2018 року № UA125000/2018/000244/2.

Стосовно ж заявленої позивачем позовної вимоги про зобов`язання Київської митниці Державної фіскальної служби () визнати розраховану ОСОБА_1 митну вартість автомобіля FordRanger, 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , зазначену в митній декларації № UA125000/2018/000244/2 від 29 грудня 2018 року, яка складає 11 302,99 євро, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

В свою чергу, обраний позивачем спосіб захисту права шляхом визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 29 грудня 2018 року № UA125000/2018/000244/2 відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України.

При цьому, скасування рішення про коригування митної картості не передбачає право суду втручатись в дискреційні повноваження митного органу та визначати митну вартість товару, який було пред`явлено позивачем для митного оформлення.

Відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, як прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

При цьому, суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Отже, принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя, а тому колегія суддів вважає, що у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Київської митниці Державної фіскальної служби () визнати розраховану ОСОБА_1 митну вартість автомобіля FordRanger, 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , зазначену в митній декларації № UA125000/2018/000244/2 від 29 грудня 2018 року, яка складає 11 302,99 євро - належить відмовити.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів вважає, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року належить скасувати в частині зобов`язання Київської митниці Державної фіскальної служби (08307, Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль», код 39470947) визнати розраховану ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) митну вартість автомобіля FordRanger, 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , зазначену в митній декларації №UA125000/2018/000244/2 від 29 грудня 2018 року, яка складає 11 302,99 євро.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1 п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року скасувати в частині зобов`язання Київської митниці Державної фіскальної служби (08307, Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт "Бориспіль", код 39470947) визнати розраховану ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) митну вартість автомобіля FordRanger, 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , зазначену в митній декларації №UA125000/2018/000244/2 від 29 грудня 2018 року, яка складає 11 302,99 євро.

Прийняти у скасованій частині судового рішення нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Київської митниці Державної фіскальної служби про зобов`язання Київської митниці Державної фіскальної служби (08307, Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт "Бориспіль", код 39470947) визнати розраховану ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) митну вартість автомобіля FordRanger, 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , зазначену в митній декларації №UA125000/2018/000244/2 від 29 грудня 2018 року, яка складає 11 302,99 євро - відмовити.

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Літвіна

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов

Повний текст постанови виготовлено 12 серпня 2019 року.