Справа № 520/4241/19
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову в залишенні позову без розгляду

13 серпня 2019 р. Справа № 520/4241/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді: Заічко О.В.,

при секретареві судового засідання: Мараєвій О.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові клопотання третіх осіб: Національного агентства України з питань державної служби, ОСОБА_5 , про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду державного майна України, треті особи: Національне агентство України з питань державної служби , Комісія з питань вищого корпусу державної служби, ОСОБА_5 про визнання дій протиправними та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, з урахуванням уточнень, про визнання дій протиправними та скасування наказу.

Від третіх осіб Національного агентства України з питань державної служби, ОСОБА_5 надійшли клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строків звернення до суду.

В обґрунтування клопотань зазначили, що позивач був учасником конкурсу на заміщення вакантної посади керівника апарату Фонду державного майна України, який відбувся 15.05.2018 року та який був оголошений спірним у цій справі наказом від 24.04.2018 року № 327к.

Відтак, як вказували заявники клопотань, строк звернення до суду за оскарженням останнього минув 24.10.2018 року, а з позовом позивач звернувся у 2019 році, тобто, з пропуском строку звернення до суду.

Суд, на підставі ст. 205 КАС України, вважає можливим розглянути клопотання представників сторін у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Так, згідно положень ст. 179 КАС України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання (ч.1 ст. 179 КАС України).

Відповідно до п.10 ч.2 ст.180 КАС України, у підготовчому засіданні суд: вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені ст. 123 КАС України.

Так, за змістом ч.3 та 4 зазначеної статті, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Суд зазначає, що вирішальним моментом щодо визначення строків звернення до суду є встановлення обставин, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення, які дії були вчинені з цього приводу, а також вагомість права, про захист якого позивач звернувся до суду.

Так, судом встановлено, що Наказом Фонду державного майна України №327к від 24.04.2018 оголошено конкурс на зайняття вакантної посади керівника апарату Фонду державного майна України та затверджено умови такого конкурсу.

Учасниками конкурсу на зайняття вакантної посади керівника апарату Фонду державного майна України, серед інших, були ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Протоколом засідання Комісії з питань вищого корпусу державної служби №8 від 15.05.2018 р. ОСОБА_5 допущено до участі в конкурсі на зайняття вакантної посади керівника апарату Фонду державного майна України.

Згаданим протоколом №8 від 15.05.2018, також визначено, що переможцем конкурсу на зайняття вакантної посади керівника апарату Фонду державного майна України стала ОСОБА_5 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 р. ( справа №820/4038/18 ) було частково задоволено позов ОСОБА_2 до Комісії з питань вищого корпусу державної служби , третя особа: Фонд державного майна України , ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення: визнано протиправним і скасовано рішення Комісії з питань вищого корпусу державної служби, оформлене протоколом №8 від 15.05.2018 в частині допуску до участі у конкурсі на зайняття вакантної посади керівника апарату Фонду державного майна України та визначення переможця конкурсу на зайняття вакантної посади керівника апарату Фонду державного майна України ОСОБА_5 .

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2019 року вказане рішення було скасоване та відмовлено у задоволенні позову у задоволеній судом першої інстанції частині.

Наразі справа № 820/4038/18 перебуває в провадженні Верховного Суду.

Відповідно до ч.2 ст.44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В силу закону, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Також слід зазначити, що відповідно до положень ст.55 Конституції України, держава кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Заявники клопотань вказували, що позивач був учасником конкурсу на заміщення вакантної посади керівника апарату Фонду державного майна України, який відбувся 15.05.2018 року та який був оголошений спірним у цій справі наказом від 24.04.2018 року № 327к, відтак, на їх думку, строк звернення до суду за оскарженням останнього минув 24.10.2018 року, а з позовом позивач звернувся у 2019 році, тобто, з пропуском строку звернення до суду.

У свою чергу, позивач пов`язував факт початку відліку строку звернення до суду у справі, що наразі розглядається, з обставинами того, коли ним було отримано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 р. (справа №820/4038/18 ) та з того моменту, проаналізувавши надану судом правову оцінку протиправності рішення Комісії з питань вищого корпусу державної служби, оформлене протоколом №8 від 15.05.2018 в частині допуску до участі у конкурсі на зайняття вакантної посади керівника апарату Фонду державного майна України та визначення переможця конкурсу на зайняття вакантної посади керівника апарату Фонду державного майна України ОСОБА_5 , позивач дійшов висновку, що ефективний спосіб захисту його порушених прав полягає саме шляхом оскарження Наказу Фонду державного майна України №327к від 24.04.2018 року, яким оголошено конкурс на зайняття вакантної посади керівника апарату Фонду державного майна України та затверджено умови такого конкурсу.

Суд погоджується з такими твердженнями позивача, з огляду на наступне.

Так, повний текст рішення по справі №820/4038/18 складено 19 жовтня 2018 року та направлено, серед інших, позивачу.

Позивач вказував, що назване рішення суду він отримав 02.11.2018 року,про що надано докази, а з позовом до суду звернувся 26.04.2019 року з додержанням шестимісячного строку.

У правовідносинах, з приводу яких подано позов, підлягають застосуванню у сукупності обставини, коли позивач дізнався про існування спірного наказу та обставини, коли позивач отримав рішення по справі №820/4038/18 та виявив , що належний спосіб захисту його прав полягає саме шляхом оскарження Наказу Фонду державного майна України №327к від 24.04.2018 року.

На користь цього також свідчить те, що рішенням по справі №820/4038/18 оцінку наказу Фонду державного майна України №327к від 24.04.2018 року, як початкового рішення Фонду державного майна України, з існуванням якого позивач пов`язував порушення його прав, судом не надано.

Суд вказує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Посилання заявників клопотань на обставини, викладені в їх обґрунтування, суд відхиляє, оскільки протокол засідання Комісії з питань вищого корпусу державної служби №8 від 15.05.2018 не містить в собі даних про ознайомлення позивача з наказом Наказу Фонду державного майна України №327к від 24.04.2018 року, а участь позивача у конкурсі ще не свідчить автоматично про обізнаність позивача зі змістом останнього.

Отже, беручи до уваги зазначене, зважаючи на встановлені обставини, суд зазначає, що у спірних правовідносинах строк звернення до суду не пропущено.

Якщо ж пов`язувати початок відліку строку звернення до суду виключно з обставинами прийняття позивачем участі в конкурсі, буде порушено право останнього у доступі до правосуддя, що передбачене ст. 5 КАС України.

До вказаного висновку суд дійшов, серед іншого, використовуючи правові висновки Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Мельник проти України» від 28.03.2006 року, де вказано, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Golder v.the United Kingdom» від 21.02.1975 p.), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати закону мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями ( рішення «Guerin v. France» від 29.07.1998 p.) Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розрахувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час, такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення «Perez de Rada Cavanilles v. Spain від 28.10.1998 року).

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Іліан проти Туреччини" вказав, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", Європейська Конвенція "Про захист прав людини і основоположних свобод" (далі - Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є джерелом права.

У відповідності до ч.1 ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно висновків, викладених у п.п.23, 25 Рішення ЄСПЛ у справі "Проніна проти України", суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен з специфічних, доречних та важливих доводів заявника, а також давати обґрунтування своїх рішень.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що клопотання третіх осіб: Національного агентства України з питань державної служби, ОСОБА_5 про залишення позову без розгляду є такими, що не підлягають задоволенню, зважаючи на відсутність підстав, передбачених ст. 123, п.8 ч.1 ст. 240 КАС України.

Керуючись ст. ст. 122,123, 205, 229, 240, 248, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотань третіх осіб: Національного агентства України з питань державної служби, ОСОБА_5, про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду державного майна України, треті особи: Національне агентство України з питань державної служби , Комісія з питань вищого корпусу державної служби, ОСОБА_5 про визнання дій протиправними та скасування наказу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Заічко О.В.