Справа № 824/404/19-а
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2019 р. справа № 824/404/19-а

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Скільського І.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (надалі - відповідач) про визнання протиправною відмови у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці у період з 04.12.2018 року по 01.01.2019 року і зобов`язання провести перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці у період з 04.12.2018 року по 01.01.2019 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно відмовлено у здійсненні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці за період з 04.12.2018 по 01.01.2019 на підставі довідки Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.03.2019 №02-25/1469/2019, згідно з якою визначено розмір суддівської винагороди у грудні 2018 року - 26 430,00 грн., з 01.01.2019, виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 28 815,00 грн.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 10.04.2019 задоволено заяву про самовідвід судді Анісімова О.В. та передано справу до канцелярії для визначення судді (а.с.16).

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 11.04.2019 задоволено заяву про самовідвід судді Маренича І.В. та передано справу до канцелярії для визначення судді (а.с.20).

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 12.04.2019 задоволено заяву про самовідвід судді Брезіної Т.М. та передано справу до канцелярії для визначення судді (а.с.24).

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 12.04.2019 задоволено заяву про самовідвід судді Григораша В.О. та передано справу до канцелярії для визначення судді (а.с.28).

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 16.04.2019 задоволено заяву про самовідвід судді Кушнір В.О. та передано справу до канцелярії для визначення судді (а.с.32).

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 16.04.2019 задоволено заяву про самовідвід судді Боднарюка О.В. та передано справу до канцелярії для визначення судді (а.с.36-38).

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 18.04.2019 задоволено заяву про самовідвід судді Левицького В.К. та передано справу до канцелярії для визначення судді (а.с.42-43).

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.04.2019 задоволено заяву про самовідвід судді Лелюка Олександра Петровича та передано справу до канцелярії для визначення судді (а.с.48).

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 24.04.2019 задоволено заяву про самовідвід судді Дембіцького П.Д. та передано справу до канцелярії для визначення судді (а.с.54-55).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.05.2019 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.71-72).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 24.05.2019 року. Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с.78-79). Просив суд в задоволенні позову відмовити, зазначив що підстав для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача немає, оскільки перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінились розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, а тому перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проведено з 01.01.2019 відповідно.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, дослідивши в сукупності письмові докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 є суддею у відставці, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди, перераховане відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 07.07.2010 з урахуванням норм рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 4-рп/2016.

Позивач у зв`язку з підвищенням грошового утримання звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області відповідно до листа від 28.03.2019 року №10474/02 надано відповідь, та повідомлено, що підстави для проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці з 04.12.2018 року згідно норм чинного законодавства відсутні. Крім того, повідомлено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проведено з 01.01.2019 рок (а.с.11).

Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про судоустрій і статус суддів № 1402-VІІІ від 02.06.2016 встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України Про судоустрій і статус суддів (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., NN 41 - 45, ст. 529; 2015 р., NN 18 - 20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Згідно з приписами статті 141 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 2453-VІ від 07.07.2010 в редакції Закону України Про забезпечення права на справедливий суд від 12.02.2015 № 192-VІІІ та Рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 у справі № 4-рп/2016, у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Аналогічні приписи встановлені в статті 142 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 1402-VІІІ від 02.06.2016, який набрав чинності 30.09.2016 та діє на теперішній час.

Отже, за приписами наведених норм правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Абзацом другим пункту 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Рішенням Конституційного Суду України № 11-р/2018 від 04.12.2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 № 2453-VI у редакції Закону України Про забезпечення права на справедливий суд від 12.02.2015 № 192-VIII. Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року -12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 становить 1762 гривні.

Таким чином, суд зазначає, що відповідно до вищевказаного рішення Конституційного суду України зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, мала місце саме з 04.12.2018 та саме з цієї дати настає необхідність у проведенні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 становить 1921 гривня, що також є підставою для проведення раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці саме з 01.01.2019.

При цьому, суд вважає помилковим трактування відповідачем пункту 4 Розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою Пенсійного Фонду України від 25.01.2008 № 3-1, та, як наслідок, визначення періоду, за який підлягає перерахунку раніше призначене щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до цього пункту передбачено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Тобто, положення вказаного нормативного акту визначають період, в якому має бути здійснено відповідний перерахунок, що помилково ототожнюється відповідачем з періодом, за який може бути здійснений такий перерахунок. Слід наголосити, що дата, з якої у відповідача виник обов`язок здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача в даному випадку, не є тотожним поняттям з датою, з якої позивач набув право на такий перерахунок.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 04.12.2018 року по 01.01.2019, .

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, суд зазначає, що відповідачем не доведено правомірність здійсненого перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 , не з дати набуття такого права, а з наступного місяця, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 , судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 гривень.

Щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає,таке.

Згідно з частиною 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 4 та 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас, частиною 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями дійсності та співмірності необхідних і достатніх витрат, а також розумності їх розміру.

Суд, дослідивши договір про надання правничої допомоги від 01.04.2019, додаток №1 до Договору про надання правової допомоги від 01.04.2019, квитанцію про оплату послуг за надання професійної правничої допомоги у справі №824/404/1 в розмірі 4000,0 гривень, від 20.04.2019, акт виконаних робіт №1 від 20.05.2019 (а.с.91-94), встановив, що відповідно до пункту 2 додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 01.04.2019, укладеного між адвокатом Сапіжавка Тарасом Георгійовичем та клієнтом ОСОБА_2 , вартість однієї години роботи адвоката оплачується в розмірі 1000 гривень (а.с.92).

Згідно акту виконаних робіт №1 від 20.05.2019 (а.с.93) адвокат Сапіжавка Тарас Георгійович на підставі свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю №307, виданого Чернівецькою обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури від 06.10.2006, надав правову допомогу ОСОБА_2 по справі №824/404/19-а, згідно Переліку викладеного нижче та оплачує її у відповідності до додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 01.04.2019,з розрахунку 1000 грн., за 1 годину надання правової допомоги.

У акті виконаних робіт №1 від 20.05.2019 зазначений перелік наданої правової допомоги виконавцем, зокрема: зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції 2 години; підготовка позовної заяви 2 години. Всього на суму - 4 000,00 грн.

Відповідно до матеріалів справи, адвокатом Сапіжавка Т.Г., був підготовлений адміністративний позов у даній справі.

Однак, витрати у сумі 4000 грн., є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Враховуючи вищенаведене, співмірними із складністю цієї справи є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 гривень.

Таким чином, слід стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 гривень, що є співмірним із складністю справи та характером наданих послуг.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного України в Чернівецькій області у перерахунку ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці у період з 04.12.2018 по 01.01.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 04.12.2018 по 01.01.2019.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на правову допомогу в розмірі 1 000,00 грн. (одна тисяча гривень).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 (номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області () адреса: вул.Оренбурзька, 7 А, м.Чернівці, 58022.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.