Справа № 1540/3824/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/3824/18

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.

Час і місце ухваленням: 12:40, м. Одеса

Дата складання повного тексту: 23.04.2019 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Прокуратури Одеської області про:

- визнання протиправним та скасування наказу Прокурора Одеської області №1042к від 18 червня 2018 року про звільнення радника юстиції ОСОБА_1 з посади заступника керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури та з органів прокуратури з 05 лютого 2018 року;

- стягнення з Прокуратури Одеської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 05 лютого 2018 року за весь час затримки по день фактичного розрахунку згідно 116, 117 КЗпП України;

- стягнення з Прокуратури Одеської області, на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що при звільненні з ним не був здійснений повний розрахунок, з метою уникнення настання правових наслідків у вигляді стягнення з прокуратури Одеської області на користь позивача заробітної плати за весь час вимушеного прогулу, відповідачем видано наказ №1042к від 18 червня 2018 року, яким змінена дата звільнення з 01 лютого 2018 року на 05 лютого 2018 року. Позивач вказував, що в результаті незаконного звільнення з ним не проведено повного розрахунку, в порушення ст.ст. 116, 117, 235 КЗпП України.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що у судовому порядку встановлено, що наказ про звільнення позивача є правомірним. Вини відповідача щодо невиплати належних при звільненні позивачу сум не має, оскільки Прокуратурою Одеської області вживались заходи щодо отримання позивачем трудової книжки та надання листка непрацездатності про перебуванні на лікарняному, однак вказані заходи позивачем були проігноровані. Це унеможливило здійснення розрахунку з урахуванням ненадання роботодавцю оригіналу листка непрацездатності та неповідомлення про перебування на лікарняному.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2018 року зупинено провадження у справі №1540/3824/18 до набрання законної сили судовим рішенням апеляційного адміністративного суду у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року по справі №815/1022/18.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2019 року прийнято відмову ОСОБА_1 від позову у справі №1540/3824/18 в частині вимог про визнання протиправним та скасування наказу прокурора Одеської області №1042к від 18 червня 2018 року. Провадження у справі №1540/3824/18 в частині вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу прокурора Одеської області №1042к від 18 червня 2018 року - закрито.

Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області про стягнення з прокуратури Одеської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 05 лютого 2018 року за весь час затримки по день фактичного розрахунку згідно ст.ст. 116, 117 КЗпП України, стягнення з прокуратури Одеської області на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року в зв`язку з тим, що воно постановлено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що відповідачем після винесення наказу №1042к від 18 червня 2018 року, яким внесено зміни до наказу прокурора Одеської області №238к від 01 лютого 2018 року щодо дати його звільнення з 05 лютого 2018 року, не було перераховано та не виплачено компенсацію невикористаних відпусток з врахуванням періоду моєї роботи з 02 по 05 лютого 2018 року, яка також повинна бути включена відповідно до ст. 116 КЗпП України у повний розрахунок з ним при звільненні.

У відзиві Прокуратури Одеської області на апеляційну скаргу вказується, що доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування рішення суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на законі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

ОСОБА_1 з 04 квітня 2005 року був прийнятий на роботу в органи Прокуратури Одеської області, а з 15 грудня 2015 року призначений на посаду заступника керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури.

Наказом прокурора Одеської області №238к від 01 лютого 2018 року ОСОБА_1 було звільнено з посади заступника керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури та органів прокуратури за вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, та одноразове грубе порушення правил прокурорської етики (п.п.5, 6 ч.1 ст. 43 Закону України "Про прокуратуру").

Наказом прокурора Одеської області №1042к від 18 червня 2018 року наказ прокурора Одеської області №238к від 01 лютого 2018 року змінено: "Вважати радника юстиції Мараховського І.П. звільненим з посади заступника керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури та органів прокуратури за вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, та одноразове грубе порушення правил прокурорської етики (п.п.5, 6 ч.1 ст. 43 Закону України "Про прокуратуру") з 05 лютого 2018 року."

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року у справі №815/1022/18 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування наказу №238к від 01 лютого 2018 року, поновлення позивача в органах прокуратури на посаді заступника керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури, зарахування до стажу роботи в органах прокуратури періоду вимушеного прогулу та стягнення з прокуратури Одеської області на користь позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовлено повністю.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року залишено без змін.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично повний розрахунок з ОСОБА_1 відбувся 05 лютого 2018 року включно, який є останнім робочим днем. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави для стягнення з прокуратури Одеської області на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Також, порушення вимог ст. 116 КЗпП України в обставинах даної справи судом першої інстанції не встановлено, протиправність наказу про звільнення в судовому порядку не встановлювалась, отже підстави для стягнення моральної шкоди з відповідача відсутні.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78 КАС України, ст.ст. 116, 117 КЗпП України, які регулюють спірні правовідносини.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

З матеріалів справи вбачається, що наказом прокурора Одеської області №238к від 01 лютого 2018 року ОСОБА_1 було звільнено з посади заступника керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури з 01 лютого 2018 року.

Позивачем оскаржено вищезазначений наказ у судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року у справі №815/1022/18 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування наказу №238к від 01 лютого 2018 року, поновлення позивача в органах прокуратури на посаді заступника керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури, зарахування до стажу роботи в органах прокуратури періоду вимушеного прогулу та стягнення з прокуратури Одеської області на користь позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовлено повністю.

Листом №11-124-18 від 01 лютого 2018 року відповідачем сповіщено ОСОБА_1 про прийняття вищезазначеного наказу та зазначено про необхідність прибуття до відділу роботи з кадрами прокуратури Одеської області з метою ознайомлення з наказом, здачі посвідчення працівника органів прокуратури, отримання трудової книжки та отримання копії наказу про звільнення.

06 лютого 2018 року у приміщенні Ізмаїльської місцевої прокуратури Мараховського І.П. було вручено копію наказу про його звільнення та трудову книжку.

Згідно листа №11-9660-17 від 27 квітня 2018 року відповідач повідомив ОСОБА_1 , що станом на 27 квітня 2018 року документи щодо непрацездатності у період з 26 січня 2018 року по 02 лютого 2018 року до прокуратури області не надходили. У табелях обліку використання робочого часу, складених Ізмаїльською місцевою прокуратурою, 26 січня 2018 року, 29-31 січня 2018 року, 01 лютого 2018 року обліковані як робочі дні (8 годин) відпрацьовані позивачем, за вказані дні нараховано та виплачено заробітну плату, у зв`язку з чим, необхідно надати до відділу роботи з кадрами прокуратури області оригінал листка непрацездатності за період з 26 січня 2018 року по 02 лютого 2018 року.

Відповідачем надані докази, які підтверджують що фактично з ОСОБА_1 відбувся повний розрахунок по 05 лютого 2018 року включно.

05 лютого 2018 року, який є останнім робочим днем (виходячи із дати звільнення, зміненої наказом №1042к), був оплачений після коригування табелю обліку робочого часу за лютий 2018 року та відображення його перебування на лікарняному з 01 по 04 лютого 2018 року включно (нараховано 104 718,76 грн. та виплачено на картковий рахунок позивача 83 251,41 грн.).

З урахуванням наявності спору про розмір і визначення відповідних виплат (ненадання листка непрацездатності серії АГШ №565124) та відсутність вини відповідача при виконанні вимог ст. 116 КЗпП України, судова колегія не вбачає підстав для стягнення з прокуратури Одеської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 05 лютого 2018 року за весь час затримки по день фактичного розрахунку згідно ст.ст. 116, 117 КЗпП України.

Судова колегія вважає необхідним акцентувати увагу на здійснені відповідачем всіх можливих дій направлених на отримання від позивача документів, які надали б можливість встановити термін перебування позивача на лікарняному. В той же час, позивачем ці дії були повністю проігноровані.

З урахуванням викладеного, судова колегія приходить до висновку, про відсутність будь якої вини відповідача у можливій затримці розрахунку з позивачем. Відповідно, відсутність вини роботодавця, виключає можливість застосування до нього наслідків передбачених ст.ст. 116, 117 КЗпП України.

Також судова колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що оскільки порушення вимог ст. 116 КЗпП України в обставинах даної справи судом не встановлено, отже підстави для стягнення моральної шкоди з відповідача відсутні.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 серпня 2019 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Ступакова І.Г. Лук`янчук О.В.