Справа № 140/459/19
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/4991/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Гінди О. М., Качмара В. Я.,

з участю секретаря судового засідання - Ваврик Х. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Чернівецькій області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ТОВ Центуріон-Дістрібюшин до Головного управління ДФС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, -

суддя в 1-й інстанції Ковальчук В. Д.,

час ухвалення рішення 01.04.2019 року,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення 01.04.2019 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - ТОВ Центуріон-Дістрібюшин звернулося в суд з позовом до відповідача- Головного управління ДФС у Чернівецькій області, в якому просило визнати протиправним та скасування рішення від 13 листопада 2018 року № 000205 про застосування фінансових санкцій, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в сумі 146422,85 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування фінансових санкцій від 13 листопада 2018 року №000205 на суму 136422,85 грн.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що законодавцем чітко визначений розмір фінансових санкцій, що підлягає застосуванню за порушення вимог ст.11-1 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а саме: зазначено, що штраф застосується у розмірі 100 відсотків вартості наявних у суб`єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 грн., при цьому у санкції статті немає такого розмежування як «у розмірі 100 відсотків наявних у суб`єкта господарювання тютюнових виробів певної марки». Таким чином, спірне рішення про застосування фінансових санкцій прийняте правомірно. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження судом першої інстанції.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник відповідача (апелянта) в черговий раз подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку неможливістю забезпечити явку, разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для повторного відкладення розгляду справи за клопотанням відповідача; явка учасників справи у судове засідання не була визнанна судом обов`язковою, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до положень ч.4 ст.229 КАС України фіксація судового розгляду технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 жовтня 2018 року Головне управління ДФС у Чернівецькій області провело фактичну перевірку АЗК з магазином, за адресом: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 184 АДРЕСА_1 , які належать ТОВ Центуріон-Дістрібюшин, якою встановлено порушення вимог ст.11-1 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, зокрема, здійснено реалізацію тютюнових виробів вище рівня максимальної роздрібної ціни, а саме: 22 жовтня 2018 року о 15:21 з магазину на АЗС, який знаходиться у м. Чернівці по вул АДРЕСА_2 Героїв Майдану АДРЕСА_3 , через реєстратор розрахункових операцій (далі РРО) реалізовано 1 пачку цигарок Прилуки Класичні 12 ХL за ціною 31,50 грн.; нанесена на пачці ціна виробника - 27,50 грн.; ціна реалізації зазначених цигарок (з врахуванням 5 відсотків акцизного податку) повинна складати не більше ніж 28,87 грн.

За результатами перевірки складено Акт №0183/24/13/РРО/4Ю48714 від 31 жовтня 2018 року.

13 листопада 2018 року на підставі вказаного акта Головне управління ДФС у Чернівецькій області прийняло рішення про застосування фінансових санкцій №000205, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в сумі 146422,85 грн.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом доведено факт порушення позивачем вимог ст.11-1 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а саме: реалізацію однієї пачки тютюнових виробів вище рівня максимальної роздрібної ціни, разом з тим, розрахунок фінансової санкції за вказане порушення здійснено неправильно, оскільки такий повинен здійснюватися, виходячи з вартості наявних у позивача тютюнових виробів, щодо яких допущено порушення. Таким чином, штрафна санкція має бути застосована у розмірі 10000 грн., тому спірне рішення підлягає скасуванню у відповідній частині.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до приписів п.21.1.1 ст.21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

П.21.1.2 -21.1.4 ст.21 ПК України передбачає, що посадові особи контролюючих органів зобов`язані забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Згідно з пп.14.1.106 п.14.1 ст.14 ПК України максимальні роздрібні ціни це ціни, встановлені на підакцизні товари (продукцію з урахуванням усіх видів податків (зборів). Акцизний податок з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів не включається до максимальної роздрібної ціни. Максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію) встановлюються виробниками або імпортерами товарів (продукції) шляхом декларування таких цін у порядку, встановленому цим Кодексом. Продаж суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, на які встановлюються максимальні роздрібні ціни, не може здійснюватися за цінами, вищими за максимальні роздрібні ціни, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення. Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.

П.215.1 ст.215 ПК України передбачає, що тютюнові вироби відносяться до підакцизних товарів. Перелік підакцизних товарів, які описано та класифіковано згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД), та ставки акцизного податку, за якими обчислюється акцизний податок з таких товарів, встановлено п.215.3.2 ст.215 ПК України.

Згідно з п.221.1 ст.221 ПК України обчислення сум акцизного податку з тютюнових виробів здійснюється одночасно за адвалорними та специфічними ставками.

У разі обчислення акцизного податку із застосуванням адвалорних ставок базою оподаткування є вартість реалізованого товару, виробленого на митній території України /ввезеного на митну територію України товару, за встановленими виробником/імпортером максимальними роздрібними цінами на товари (продукцію), з урахуванням податку на додану вартість та акцизного податку (пп.214.1.1 п.214.1 ст.214 ПК України).

Відповідно до п.221.3 ст.221 ПК України за наявності у місці торгівлі тютюновими виробами таких виробів одного найменування, на пачках, коробках та сувенірних коробках яких зазначені різні МРЦ, продаж таких тютюнових виробів здійснюється за цінами, не вищими ніж ті, що зазначені на відповідних пачках, коробках та сувенірних коробках, збільшеними на суму акцизного податку з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну.

Згідно з пп.215.3.10 п.215.3 ст.215 ПК України для тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, реалізованих відповідно до пп.213.1.9 п.213.1 ст.213 ПК України, ставка податку становить 5 відсотків.

Відповідно до пп.213.1.9 п.213.1 ст.213 ПК України об`єктами оподаткування є операції з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Таким чином, у роздрібній мережі продаж сигарет (з фільтром, без фільтру) здійснюється за цінами, не вищими за МРЦ, збільшеними на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Тобто до вартості пачки сигарет (з урахуванням податку на додану вартість та акцизного податку (крім акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів)), не вищої за МРЦ (100 відсотків), додається акцизний податок з роздрібної торгівлі підакцизними товарами - 5 відсотків вказаної вартості. Вартість пачки сигарет, вище якої не дозволено її реалізацію, можна отримати помноживши МРЦ (вказану на пачці) на 1,05.

Колегія суддів звертає вагу на те, що продаж інших тютюнових виробів у роздрібній мережі здійснюється за цінами, рівень яких визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням податку на додану вартість та акцизного податку (крім акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів) та акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, що становить 5 відсотків вказаної вартості.

Згідно з п.221.3 ст.221 ПК України за наявності у місці торгівлі тютюновими виробами таких виробів одного найменування, на пачках, коробках та сувенірних коробках яких зазначені різні максимальні роздрібні ціни, продаж таких тютюнових виробів здійснюється за цінами, не вищими ніж ті, що зазначені на відповідних пачках, коробках та сувенірних коробках, збільшеними на суму акцизного податку з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну.

Відповідно до абз.15 ч.2 ст.17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів передбачено застосування фінансових санкцій до суб`єкта господарювання у разі: роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб`єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, під час перевірки податковим органом встановлено факт порушення позивачем вимог ст.11-1 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а саме: 22 жовтня 2018 року о 15:21 з магазину на АЗС, який знаходиться у АДРЕСА_3 , через реєстратор розрахункових операцій (далі РРО) реалізовано 1 пачку цигарок Прилуки Класичні 12 ХL за ціною 31,50 грн.; нанесена на пачці ціна виробника - 27,50 грн.; ціна реалізації зазначених цигарок (з врахуванням 5 відсотків акцизного податку) повинна складати не більше ніж 28,87 грн.

Вказаний факт підтверджений поясненням ОСОБА_1 , фіскальним чеком від 22 жовтня 2018 року №38519, фотокопією пачки цигарок.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач здійснив реалізацію однієї пачки цигарок з порушенням вимог ст.11-1 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

На момент перевірки в реалізації у магазині знаходилося тютюнової продукції на загальну суму 146422,85 грн., що підтверджується інвентаризаційною відомістю від 22 жовтня 2018 року №.

Реалізація решти тютюнової продукції проводилася позивачем без порушень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розрахунок штрафних санкцій має здійснюватись, виходячи з вартості наявних у позивача тютюнових виробів, щодо яких допущено порушення.

Разом з тим, відповідач визначив суму фінансових санкцій у розмірі 146422,85 грн., яка дорівнює вартості усіх тютюнових виробів, що знаходились в реалізації у позивача і реалізовувались правомірно без жодних порушень.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що розрахунок фінансової санкції за вказане порушення здійснено неправильно, оскільки такий повинен здійснюватися, виходячи з вартості наявних у позивача тютюнових виробів, щодо яких допущено порушення, тому штрафна санкція має бути застосована у розмірі 10000 грн.

Таким чином, правильний розрахунок фінансових санкцій за реалізацію позивачем однієї пачки цигарок з порушенням вимог ст.11-1 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів становить 10000 грн., що є мінімальним розміром санкції за вчинене порушення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції, розкриваючи зміст санкції за вчинене правопорушення, правильно акцентував на тому, що 100 відсотків вартості наявних у суб`єкта господарювання тютюнових виробів необхідно розуміти як 100 відсотків вартості наявних у суб`єкта господарювання тютюнових виробів, що реалізовувались з порушенням вимог закону, адже не може наступати відповідальність особи за її правомірні дії.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірне рішення про застосування фінансових санкцій підлягає скасуванню в частині нарахування ТОВ Центуріон-Дістрібюшин 136422, 85 грн. (146422, 85 грн. 10000 грн. = 136422, 85 грн.).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог в частині їх задоволення, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 139, 229, 242, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року у справі № 140/459/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді О. М. Гінда
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 08 серпня 2019 року.