Справа № 308/9059/19
Суддя: Данко В. Й.
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/9059/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Данко В.Й.,
з участю секретаря судового засідання Павлюх Л.М.,
з участю представника позивача Жила Л.М., відповідача гр. Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), перекладачів Ядгарі Абду Шедкор, Трачук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про примусове видворення іноземця за межі території України,-

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України звернулася до суду із позовом до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про примусове видворення іноземця за межі території України.
Свої вимоги мотивував тим, що відповідач з наміром подальшого нелегального виїзду до держав членів ЄС прибув до України. Державний кордон перетнув у пункті пропуску «Одеса авіа» за своїм національним закордонним паспортом.
Після закінчення дозволеного терміну перебування на території України, з подальшим наміром легалізувати своє перебування на території України, відповідач звернувся до ГУ ДМС України в Одеській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, та був документований довідкою про звернення за захистом Україні №009757, разом з тим на адресу Чопського прикордонного загону надійшов лист на вихідний запит №21/913 від 31.07.2019 року, в якому зазначено, що розгляд заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту призупинено, а довідку №009757, відповідно до наказу №132 від 15.07.2019 року визнано недійсною.
Для реалізації свого протиправного наміру відповідач увійшов у контакт із особами, які, за зверненням відповідача, організували його незаконне переправлення через державний кордон з України в Словацьку Республіку у складі групи осіб, за що відповідач сплатив цим особам відповідну грошову винагороду.
30.07.2019 року на виконання спільного наміру щодо незаконного перетинання державного кордону України у складі групи осіб відповідач попрямував у бік державного кордону між Україною та Словацькою Республікою.
Так, 30.07.2019 року о 21год. 59 хв. відповідач був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «ПП» від ВІПС «Оноківці», під час подолання загороджувального паркану, в районі 259 прикордонного знаку, 20 метрів до державного кордону, за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза пунктом пропуску через державний кордон у складі групи осіб.
В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, відповідача було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення.
Своїми діями відповідач вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.
Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.08.2019 року відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України.
Оскільки, відповідач підстав для законного перебування на території України, передбачених ст.4 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», не має, просить суду задовольнити даний позов, та винести рішення, яким примусово видворити громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.
Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти позовних вимог.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач прибув до України. Державний кордон перетнув у пункті пропуску «Одеса авіа» за своїм національним закордонним паспортом.
Після закінчення дозволеного терміну перебування на території України, з подальшим наміром легалізувати своє перебування на території України, відповідач звернувся до ГУ ДМС України в Одеській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, та був документований довідкою про звернення за захистом Україні №009757, разом з тим на адресу Чопського прикордонного загону надійшов лист на вихідний запит №21/913 від 31.07.2019 року, в якому зазначено, що розгляд заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту призупинено, а довідку №009757, відповідно до наказу №132 від 15.07.2019 року визнано недійсною.
30.07.2019 року о 21год. 59 хв. відповідач був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «ПП» від ВІПС «Оноківці», під час подолання загороджувального паркану, в районі 259 прикордонного знаку, 20 метрів до державного кордону, за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза пунктом пропуску через державний кордон у складі групи осіб.
В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, відповідача було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення.
Своїми діями відповідач вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.
Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.08.2019 року відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України.
Таким чином, можна дійти висновку, що громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), реалізуючи свої права та свободи, він міг би встановленим порядку іммігрувати в Україну або іншу Європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути на працевлаштування на визначений термін, яке це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України вибравши найбільш легкий, однак, незаконний спосіб потрапити до країн Західної Європи, усвідомлюючи, що для досягнення цієї мети порушуватиме законодавство України, відповідач своїми діями грубо та свідомо порушив законодавство України та підтвердив своє небажання законно перебувати на території України.
Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 цього ж Закону нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.
За ч. 1 ст. 288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.
Враховуючи встановлені судом обставини про те, що відповідач порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, намагався незаконного перетнути Державний кордон України, суд приходить до висновку про задоволення даного позову.

Керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 271, 272, 288, 297 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про примусове видворення іноземця за межі території України задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення про примусове видворення іноземця з України підлягає негайному виконанню на підставі ч.2 ст.371 КАС України

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду В.Й. Данко