Справа № 824/548/19-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/548/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Перший відділ державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_1 просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області від 18.12.2018р. №, яким до нього застосовані штрафні санкції та нарахована пеня на загальну суму 15582,97грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів виніс щодо нього рішення про сплату штрафу за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальну суму 15582,97грн., з яких 566,67грн. - штраф за період з 22.10.2013р. по 23.01.2018р., 1417,9грн. - штраф за період з 21.01.2015р. по 20.09.2018р., 13598,40грн. - пеня. Позивач вважає таке рішення протиправним, зокрема, через те, що його вже притягнуто до юридичної відповідальності за несплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на підставі рішення відповідача від 26.10.2018р. № за той самий період. Також, зазначає, що на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску не поширюється дія Податкового кодексу України (далі - ПК України), а поширюється тільки дія Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010р. №2464-VI (далі - Закон №2464-VI). Позивач вказує, що за приписами Закону №2464-VI суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів на підставі вимог про сплату боргу, винесених у випадках, визначених в Законі №2464-VI, які надсилаються платникам єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення. При цьому, як стверджує позивач, відповідач не надсилав йому вимогу про сплату недоїмки в сумі 15582,97грн., у зв`язку з чим йому невідомо як виникла сума такої недоїмки.

З таких підстав позивач вказує на протиправність прийнятого щодо нього рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №/1 та на підстави для його скасування.

Ухвалою суду від 11.06.2019р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав до суду відзив, відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними. Вказує на те, що позивачем не було забезпечено своєчасної сплати сум єдиного внеску за ІІІ-ІV квартали 2013 року, І-ІV квартали 2014 року, І-ІV квартали 2015 року і І квартал 2016 року, у зв`язку з чим ГУ ДФС у Чернівецькій області відносно позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 1417,9грн. (20% несвоєчасно сплачених сум), 566,67грн. (10% несвоєчасно сплачених сум) та нараховано пеню у сумі 13598,4грн. (0,1 % суми недоплати за кожний день прострочення платежу) на підставі рішення №/1 від 18.12.2018р. про застосування штрафних санкцій та пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. Відповідач стверджує, що штрафні санкції і пеня по єдиному внеску до позивача застосовані відповідно до норм чинного законодавства. Розрахунок таких санкцій здійснено на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів. Щодо посилань позивача про подвійну відповідальність відповідач зазначає, що рішенням ДФС України було скасовано та відкликано рішення ГУ ДФС у Чернівецькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску від 26.10.2018р. № як таке, що винесене без розмежування періодів та суми застосованих штрафних санкцій у розмірі 10 та 20 відсотків своєчасно несплачених сум єдиного внеску. За таких обставин, вказує, що стосовно позивача не було застосовано подвійної юридичної відповідальності.

Крім того, зазначає, що позивачу направлялись вимоги про сплату боргу (недоїмки) №4687-54 від 20.04.2018р. та №4687-54 від 07.08.2018р.

За таких обставин відповідач вказує, що дії контролюючого органу при прийнятті оскаржуваного рішення є законними, обґрунтованими і такими, що відповідають нормам податкового законодавства.

Третя особа - Перший відділ державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області до суду письмових пояснень з викладом своєї позиції стосовно поданого позову до суду не направила.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є фізичною особою-підприємцем та платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з рішенням ГУ ДФС у Чернівецькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 26.10.2018р. № до ОСОБА_1 були застосовані штрафні санкції та нараховано пеню за несвоєчасну сплату єдиного внеску в розмірі 15582,97грн. (а.с.10).

За наслідком поданої позивачем на указане рішення скарги ДФС України прийняло рішення від 13.12.2018р. №/ч/99-99-11-05-02-25, яким рішення ГУ ДФС у Чернівецькій області від 26.10.2018р. № скасоване та відкликане у зв`язку з тим, що винесено без розмежування періодів та суми застосованих штрафних санкцій у розмірі 10 та 20 відсотків своєчасно не сплачених сум єдиного внеску. Крім того, ГУ ДФС у Чернівецькій області зобов`язано винести та направити нове рішення, з урахуванням наведеного в рішенні ДФС від 13.12.2018р. та згідно вимог чинного законодавства (а.с.31-33).

ГУ ДФС у Чернівецькій області 18.12.2018р. прийнято рішення №/1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені, на підставі якого до ОСОБА_1 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску застосовано штрафу розмірі 566,67грн. (10% до 01.01.2015р.) за період з 22.10.2013р. по 23.01.2018р., штрафу розмірі 1417,9грн. (20% з 01.01.2015р.) за період з 21.01.2015р. по 20.09.2018р. та нараховано пеню у розмірі 13598,40грн. (0,1% суми недоїмки) (а.с.8).

Позивач не погоджується з указаним рішенням та вважає його протиправним, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення чинного законодавства та робить висновки по суті спору.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом №2464 та Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом МФУ від 20.04.2015р. №449 ( далі - Інструкція №449).

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону №2464 обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно п.4 ст.4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є, серед інших, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пунктів 1, 4 ч.2 ст.6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4,5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абз.3 ч.8 ст.9 Закону України №2464).

Частиною 11 статті 9 Закону №2464 визначено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (ч.12 ст.9 Закону №2464).

Відповідно до приписів ст.25 Закону №2464 рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Зазначені положення Закону №2464 кореспондуються з положеннями п.1 Розділу VI Інструкції №449 згідно яких до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції (абз.2 п. 2 Розділу VI Інструкції №449).

Відповідно до п.2 ч.11 ст.25 Закону України №2464-VI (в редакції, що діяла до 01.01.2015 року) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Згідно внесених змін до п.2 ч.11 ст.25 Закону України №2464-VI (в редакції, що діяла з 01.01.2015 року) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. (чч. 10, 13 ст.25 Закону №2464-VI).

Відповідно до даних інтегрованих карток платника ФОП ОСОБА_1 у спірний період за позивачем рахувалась недоїмка: на кінець 2013 року у сумі 643,98грн., на кінець 2014 року у сумі 5666,5грн., на кінець 2015 року у сумі 10793,82грн., на кінець 2016 року у сумі 15035,97грн., на кінець 2017 року у сумі 16985,97грн., та станом на вересень 2018 року в сумі 17452,33грн. (а.с.39-48).

З наведеного вбачається наявність у позивача в спірний період недоїмки та факт її несвоєчасної сплати. Крім того суд звертає увагу, що з повідомлених позивачем обставин, які обґрунтовують позовні вимоги, видно, що позивач не спростовує наявності у нього указаної вище недоїмки.

Твердження позивача про те, що відповідач двічі притягнув його до відповідальності, оскільки вже виніс рішення від 26.10.2018р. № суд вважає безпідставними, оскільки таке рішення скасовано рішенням ДФС та відкликано (а.с.31-33).

З приводу посилань позивача на те, що в переліку загальнодержавних та місцевих податків і зборів немає єдиного внеску та єдиний внесок не входить до системи оподаткування, суд звертає увагу на те, що оскаржуване рішення прийняте на підставі положень Закону №2464-VI та за порушення, визначені таким Законом. Відтак, такі твердження позивача не свідчать про протиправність прийнятого щодо нього рішення.

Щодо доводів позивача про не направлення (невручення) йому вимоги про сплату боргу (недоїмки) суд зазначає наступне.

З матеріалів справи видно, що відповідачем було сформовано і надіслано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.08.2018р., за змістом якої станом на 31.07.2018р. недоїмка ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску становить 18272,33грн. Вказану вимогу позивач отримав 19.09.2018р., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.37-38).

За правилами п.4 ст.25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Судом встановлено, що вимога від 07.08.2018р. позивачем не оскаржувалась, тобто позивач не заперечував проти наявності в нього недоїмки з єдиного внеску.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що Законом №2464-VI не передбачено обов`язкове направлення вимоги про сплату недоїмки у випадку застосування штрафних санкцій та нарахування пені в якості відповідальності платника за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

За таких обставин, виходячи з того, що матеріалами справи підтверджується наявність у позивача недоїмки зі сплати єдиного внеску за період з 22.10.2013р. по 23.01.2018р. та за період з 21.01.2015р. по 20.09.2018р., доказів відсутності такої недоїмки позивачем не надано, крім того повідомлені у позові обставини в обґрунтування позовних вимог не відповідають фактичним обставинами справи, суд доходить висновку про те, що відповідачем правомірно застосовано штрафні санкції та нарахована пеня за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску позивачем за указаний вище період.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З наведених вище обставин, проаналізувавши зазначені положення нормативно-правових актів, суд доходить висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів правомірність свого рішення. Натомість, позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували відсутність у нього недоїмки зі сплати єдиного внеску, а відтак і підстав нести відповідальність, передбачену Законом №2464.

За таких обставин, суд доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Суд не вирішує питання щодо судових витрат, зважаючи на те, що позивачу відмовлено у задоволенні адміністративного позову, при цьому, докази понесення судових витрат відповідачем у матеріалах справи відсутні, що не суперечить вимогам статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби України у Чернівецькій області (, вул.Героїв Майдану, 200-А, м.Чернівці, 58013).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Перший відділ державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області - (, вул.Руська, 183, м.Чернівці, 58023).

Суддя Кушнір В.О.