Справа № 1.380.2019.000445
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.000445
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року зал судових засідань №11

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Тронки О.В.,

представника позивача Дідуха О.В. ,

представника відповідача Пасічник Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Імпульс Трейд Плюс» до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови про накладення штрафу, -

встановив:

28.01.2019 до Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "Імпульс Трейд Плюс" , місцезнаходження: 79026, м.Львів, вул.Героїв УПА, 73 (далі - позивач; ТзОВ "Імпульс Трейд Плюс") до Головного управління Держпраці у Львівській області , місцезнаходження: 79000, м.Львів, пл.Міцкевича, 8 (далі - відповідач), в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ4003/1402/АВ/ФС від 10.01.2018 у розмірі 148920,00 грн. на ТзОВ "Імпульс Трейд Плюс".

Ухвалою від 04.02.2019 суддя залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 20.02.2019 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 22.04.2019 суд продовжив строки підготовчого провадження у справі.

Ухвалою від 20.05.2019 суд вжив заходи забезпечення позову.

Ухвалою від 27.05.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що індекс споживчих цін (далі - ІСЦ) у листопаді 2018 року становив 101,4%, тому в ТзОВ "Імпульс Трейд Плюс" не виникло обов`язку провести індексацію заробітної плати працівників, оскільки встановлений поріг індексації не перевищено. Таким чином, позивач не порушив вимоги ч.6 ст.95 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) та ст.33 Закону України «Про оплату праці». Крім цього, позивач зазначив, що у нормативних актах, які регулюють порядок реалізації повноважень при здійсненні контролю за додержанням законодавства про працю, не передбачено можливості в межах наданої компетенції органам Держпраці складати та виносити постанову про накладення штрафу. Акт інспекційного відвідування складений органом Держпраці не є підставою для накладення штрафу за порушення законодавства про працю на суб`єктів господарювання, оскільки такий не вважається підставою для накладення штрафу.

14.03.2019 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечив. Відзив обґрунтований тим, що відповідно до Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 (далі - Порядок №295) заходи притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування. Таким чином, факт виконання вимог припису у встановлений термін не звільняє суб`єкта господарювання від відповідальності. Зазначив також те, для того щоб визначити, чи поріг індексації перевищив 103% необхідно місячні ІСЦ перемножувати. Також вказав на те, що оскаржена постанова винесена на підставі акта інспекційного відвідування, оскільки це прямо передбачено у формі постанови про накладення штрафу уповноваженими особами, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 18.08.2017 №1338.

14.05.2019 представник позивача подав відповідь на відзив, в якому зазначив наступне. Індексація заробітних плат за листопад 2018 року повинна проводитись з першого числа січня 2019 року, оскільки ІСЦ за листопад 2018 року Держстатом публікується у грудні 2018 року. Вважає, що оскаржена постанова винесена за відсутності факту правопорушення та після фактичного виконання позивачем обов`язку щодо проведення індексації заробітних плат в межах та в строки, визначених законом, оскільки обов`язок позивача щодо проведення індексації заробітних плат за листопад 2018 року виник лише у січні 2018 і такий обов`язок виконаний 03.01.2019, тобто у перший робочий день січня 2019 року. Крім цього, зазначив, що акт інспекційного відвідування не може бути законною підставою для винесення оскарженої постанови, оскільки не належить до документів, на підставі яких органи Держпраці можуть накладати штрафи за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Просив суд задовольнити позов повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Просив суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

20.12.2018 відповідач на підставі наказу від 20.12.2018 №3073-П видав направлення №2873 для проведення інспекційного відвідування позивача на предмет дотримання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин з найманим працівником, тривалості робочого часу, часу відпочинку, оплати праці, праці неповнолітніх, гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов`язків.

В період з 21.12.2018 по 22.12.2018 у позивача проведено інспекційне відвідування, за результатами якого складено акт інспекційного відвідування №ЛВ4003/1402/АВ від 22.12.2018, в якому зафіксовано порушення вимог ч.6 ст.95 КЗпП України, ст.33 Закону України «Про оплату праці», ч.4 ст.96 КЗпП України, ч.4 ст.6 Закону України «Про оплату праці», ч.4 ст.115 КЗпП України, ст.21 Закону України «Про відпустки», ч.1 ст.116 КЗпП України, ч.1 ст. 117 КЗпП України. На усунення виявлених порушень відповідач виніс припис №ЛВ4003/1402/АВ/П від 22.12.2018.

10.01.2019 відповідач виніс постанову про накладення штрафу на ТзОВ «Імпульс Трейд Плюс» №ЛВ4003/1402/АВ/ФС у розмірі 148920 грн. за порушення вимог ч.6 ст.95 КЗпП України, ст.33 Закону України «Про оплату праці».

Вважаючи таку постанову протиправною, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з наступного.

Згідно з ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз.2 ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) регламентує Порядок №295.

Пунктом 2 Порядку №295 передбачено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Згідно з п.1 Положення про Головне управління Держпраці у Львівській області, затвердженого наказом Держпраці від 03.08.2018 №84 Головне управління Державної служби України з питань праці у Львівській області є територіальним органом Держпраці, що їй підпорядковується.

Відповідно до абз. 3 ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

В п.п.3 п.5 Порядку №295 зазначено, що інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 вказаного пункту.

Частиною 2 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що на підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Відповідно до п.19 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Пунктом 29 Порядку №295 передбачено, що заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Як встановив суд відповідач на підставі акта інспекційного відвідування №ЛВ4003/1402/АВ від 22.12.2018 виніс постанову про накладення штрафу на ТзОВ «Імпульс Трейд Плюс» за порушення вимог ч.6 ст.95 КЗпП України, ст.33 Закону України «Про оплату праці».

Згідно з ч.6 ст.95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Статтею 33 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок №1078), що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Відповідно до п.1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому зазначеного пункту.

Величина ІСЦ перевищила поріг індексації 103% у вересні 2018 про що, до 10 жовтня 2018 року Держстат опублікував інформацію в офіційних періодичних виданнях. Таким чином, в листопаді 2018 у позивача виник обов`язок провести індексацію заробітної плати.

З огляду на вказане, доводи позивача, що у ТзОВ "Імпульс Трейд Плюс" в листопаді 2018 року не виникло обов`язку провести індексацію заробітної плати працівників, оскільки встановлений поріг індексації не перевищено, є необґрунтованими та безпідставними.

Суд також звертає увагу на те, директор ТзОВ "Імпульс Трейд Плюс" ОСОБА_2 в поясненнях від 22.12.2018, наданих інспекторам праці вказав, що у зв`язку із зміною бухгалтера не проведено індексацію заробітних плат, а також зобов`язується провести індексацію та усунути таке порушення. Тобто, на момент проведення перевірки директор позивача визнав факт порушення та зобов`язався його усунути.

Суд зазначає, що в приписі №ЛВ4003/1402/АВ/П від 22.12.2018 вказано строк усунення виявлених порушень до 04.01.2019. Позивач виконав вимоги припису та усунув виявлені порушення шляхом нарахування і виплати суми індексації працівникам, що підтверджується розрахунковою відомістю за грудень 2018 року та відомістю розподілу виплат через установу ПАТ «ПриватБанк» від 03.01.2019.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що виявлені відповідачем під час проведення інспекційного відвідування правопорушення відповідають фактичним обставинам справи, а тому суд вважає доводи позивача в цій частині безпідставними та необґрунтованими.

Суд критично оцінює аргументи позивача про те, що акт інспекційного відвідування не є підставою для накладення штрафу за порушення законодавства про працю на суб`єктів господарювання та відповідач не мав права виносити постанову про накладення штрафу, виходячи з наступного.

В п.27 Порядку №295 вказано, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факта усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування (п.29 Порядку №295).

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (далі - Порядок №509) визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч.2 ст.265 КЗпП України та ч.ч.2-7 ст.53 Закону України "Про зайнятість населення".

Відповідно до п.2 Порядку №509 штрафи можуть бути накладені на підставі: рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади; акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 18.08.2017 №1338 затверджено форми документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Так, згідно із затвердженою формою постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами вбачається, що така виноситься на підставі, зокрема, акта інспекційного відвідування. Таким чином, відповідач мав право за результатами проведення інспекційного відвідування, на підставі акта інспекційного відвідування винести постанову про накладення штрафу.

Суд відхиляє посилання позивача на те, що відповідач мав право винести постанову про накладення штрафу лише на підставі акта за результатами проведення перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства про зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, виходячи з такого.

За результатами проведення інспекційного відвідування, як заходу державного контролю, складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення (п.19 Порядку №295). Проте, як зазначено судом, одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування вживаються заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці.

Тобто, вжиття заходів притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності є послідовною дією, яку вчиняють органи Держпраці одночасно з внесенням припису, що передбачено Порядком №295.

За результатами інспекційного відвідування не може бути винесено акта за результатами проведення перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства про зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, оскільки такий не передбачений Порядком №295.

Більше того, з аналізу форми акта за результатами проведення перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства про зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 18.08.2017 №1338, вбачається, що такий складається за результатами проведення планової або позапланової перевірки відповідно до Порядку проведення перевірки підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 № 70 (далі - Порядок №70).

Відповідно до п.2 вказаного порядку, предметом проведення перевірки є:

реєстрація суб`єктів господарювання у відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів;

подання суб`єктами господарювання до відділень Фонду звіту про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю;

виконання суб`єктами господарювання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Тобто, предметом перевірки є дотримання положень Закону України «Про зайнятість населення», Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» та Порядку №70. Проте, акт інспекційного відвідування, на підставі якого відповідач виніс оскаржену постанову, складено за результатами інспекційного відвідування предметом якого, згідно з Порядком №295, є додержання законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю.

Тому, посилання позивача на те, що відповідач не мав права виносити постанову про накладення штрафу на підставі акта інспекційного відвідування не відповідають чинному законодавству.

Керуючись наведеним, суд вважає, що постанова відповідача про накладення штрафу №ЛВ4003/1402/АВ/ФС від 10.01.2018 у розмірі 148920,00 грн., відповідає критеріям правомірності, викладеним у ч.2 ст.2 КАС України.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Імпульс Трейд Плюс» до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови про накладення штрафу відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складене і підписане 08.08.2019.

Суддя А.Г. Гулик