Справа № 804/243/17
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2019 року Справа № 804/243/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н.В.
за участі секретаря судового засіданняЗелецького Р.Р.
представника позивача представника відповідача представник третьої особи Гусарова В.О. Борисової Т.В. не з`явився (заява про розгляд без участі)
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство економічного розвитку і торгівлі України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2017р. по справі №804/243/17, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 року у справі №804/243/17 - скасовано та прийнято нову постанову якою у задоволені позову відмовлено повністю.
Постановою Верховного Суду від 14.08.2018р. по справі №804/243/17, постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року скасовано, справу №804/243/17 направлено на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 16 листопада 2018 року об 10:30 год. (суддя Юхно І.В.).
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та на виконання розпорядження в.о. керівника апарату суду від 03.12.2018р. №2995д, призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи, яка перебувала у провадженні судді Юхно І.В., у зв`язку із її перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.
За результатами перерозподілу вказана адміністративна справа передана на розгляд судді Турлаковій Н.В.
Ухвалою суду від 10.12.2018р. справу прийнято до свого провадження та на виконання вимог постанови Верховного Суду від 14.08.2018р. залучено третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство економічного розвитку і торгівлі України.
У судовому засіданні 25.03.2019р. усною ухвалою суду клопотання представника ГУ ДФС у Дніпропетровській області про заміну відповідача задоволено, замінено первісного відповідача ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська на - Головне управління ДФС у Дніпропетровській області.
Від третьої особи до суду надійшли письмові пояснення в яких зазначено, що через відсутність даних про фактичний пробіг автомобілів у 2016 році надати конкретну інформацію щодо середньоринкової інформації немає можливості. Крім того, у вказаних поясненнях зазначено, що розрахована за допомогою калькулятора середньоринкова вартість легкових автомобілів Nissan Patrol з об`ємом циліндрів двигуна 5,6 літра, бензин, 2011 року випуску та Land Rover Range Rover Sport 5,0 літра, бензин, автоматичними коробками переключення передач з урахуванням нормативного середньорічного пробігу 27 тис. кілометрів становила відповідно 1 046 230,90 та 1 672 380,00 гривень (з ПДВ).
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.
Представник третьої особи не з`явився, у письмових поясненнях просить розглядати справу без їх участі.
Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля NISSAN PATROL 2011 року випуску з об`ємом двигуна 5552 куб. см. та власником автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER SPORT 2013 року випуску з об`ємом двигуна 4999 куб. см., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Податковим кодексом України в редакції, що були чинними на момент їх виникнення.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Так, 01 січня 2015 року, набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким шляхом викладення в новій редакції ст. 267 ПК України, було введено новий податок - транспортний податок.
Відповідно до пункту 267.1 статті 267 ПК України (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.
Згідно підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України (в редакції Закону від 24.12.2015 № 909-VIII) об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.
Згідно з п. 267.4 статті 267 ПК України (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону № 909-VIII визначено, що у 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».
Враховуючи те, що Законом України № 909-VIII не встановлювався новий транспортний податок, а також не змінювалась його ставка, тому з 01 січня 2016 року платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів не старше п`яти років, середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати.
Відповідно до відомостей Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 ОСОБА_1 є власником автомобіля NISSAN PATROL 2011 року випуску з об`ємом двигуна 5552 куб. см.
Також, згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ОСОБА_1 є власником автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER SPORT 2013 року випуску з об`ємом двигуна 4999 куб. см.
Станом на 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 1378 грн. (стаття 8 Закону України «Про державний бюджет України» на 2016 рік). Отже, 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 складали 1033500 грн.
Таким чином, об`єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1033500 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (абз.2 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України).
Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66, відповідно до положень пункту 2 якої середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403 (Офіційний вісник України, 2013 року, N 44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.
Пунктом 3 Порядку №403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100) х (1 ± (Г к / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Г к - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.
Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства (пункт 4 Порядку №403).
Згідно пункту 5 Методики, ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об`єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.
Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (п. 13 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).
Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (п. 14 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).
Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.
Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Відтак, підставою для прийняття податковим органом податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація про вартість автомобіля позивача, яка розрахована виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля.
Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Таким чином, підставою для прийняття відповідачем податкових повідомлень-рішень повинна бути отримана від Мінекономрозвитку податковим органом інформація про автомобілі позивача, яка розрахована у відповідності до вищенаведеної Методики.
Таку інформацію, отриману на момент винесення спірних податкових повідомлень-рішень, матеріали справи не містять. Крім того, суд враховує, що відповідач не заперечує факту не звернення до Мінекономрозвитку щодо отримання інформації про автомобілі позивача.
Разом з тим, направляючи дану справу на новий розгляд Верховний Суд у постанові від 14.08.2018 по справі №804/243/17 вказав, що матеріали справи не містять вказаної інформації та доказів її отримання контролюючим органом, що виключає можливість наразі встановити наявність у податкового органу підстав для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень у 2016 році.
З метою з`ясування таких обставин, судом витребувано у третьої особи інформацію щодо середньоринкової вартості станом на 01.01.2016р. автомобілів NISSAN PATROL 2011 року випуску з об`ємом двигуна 5552 куб. см. та LAND ROVER RANGE ROVER SPORT 2013 року випуску з об`ємом двигуна 4999 куб. см., які належать позивачу.
На виконання вимог ухвали суду, Мінекономрозвитку надало до суду письмові пояснення, в яких зазначено: «…через відсутність даних про фактичний пробіг автомобілів у 2016 році надати конкретну інформацію щодо середньоринкової інформації немає можливості…».
Крім того, у вказаних поясненнях зазначено, що розрахована за допомогою калькулятора середньоринкова вартість легкових автомобілів Nissan Patrol з об`ємом циліндрів двигуна 5,6 літра, бензин, 2011 року випуску та Land Rover Range Rover Sport 5,0 літра, бензин, автоматичними коробками переключення передач з урахуванням нормативного середньорічного пробігу 27 тис. кілометрів становила відповідно 1 046 230,90 та 1 672 380,00 гривень (з ПДВ).
Суд наголошує, що відповідно до п. 12 Методики коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від пробігу визначається з урахуванням фактичного та нормативного середньорічного пробігу автомобілів.
У разі коли фактичний середньорічний пробіг автомобілів є вищим, ніж їх нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість зменшується, а у разі, коли фактичний середньорічний пробіг є нижчим, ніж нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість збільшується.
Тобто, середньоринкову вартість автомобілів перелік яких розміщується на сайті Мінекономрозвитку, останній визначає виходячи із нормативного середньорічного пробігу.
Наявність у Додатку 2 до Методики двох граф "нормативного" та "середньорічного" пробігу транспортного засобу дає підстави стверджувати, що перелік автомобілів, який розміщений на сайті Мінекономрозвитку як об`єкти оподаткування транспортним податком за відповідний звітний період є лише орієнтовним, оскільки передбачає можливість виключення транспортного засобу у випадку встановлення фактично більшого середньорічного пробігу автомобіля.
Як встановлено судом під час розгляду справи, інформація щодо пробігу авто, які належать позивачу у 2016 році, під час винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень контролюючим органом не встановлювалася. Відповідачем також не надано суду доказів з`ясування у 2016 році інформації щодо пробігу автомобілів позивача, для визначення їх середньоринкової вартості.
Суд зауважує, зазначені вище критерії для визначення середньоринкової вартості є обов`язковими, відсутність будь-якої інформації по вказаним критеріям унеможливлює визначення середньоринкової вартості автомобіля.
У матеріалах справи відсутній вищевказаних розрахунок, що свідчить про те, що, приймаючи оскаржені податкові повідомлення-рішення, податковий орган не мав належної інформації про середньоринкову вартість автомобіля позивача та не мав підстав для прийняття спірних рішень.
Щодо обов`язку доказування суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Водночас, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав у ході судового розгляду справи належних та достатніх доказів, які б спростували доводи позивача.
Крім того, відповідно до п.п. 19-1.1.34 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України контролюючий орган забезпечує визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
Для реалізації функцій, визначених у статті 19 ПК України, відповідно до п.п. 20.1.1, 20.1.2 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право:
-запрошувати платників податків, зборів, платежів або їх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків, зборів, платежів, дотримання вимог іншого законодавства, у тому числі законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи. Письмові повідомлення про такі запрошення надсилаються в порядку, встановленомустаттею 42 цього Кодексу, не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня запрошення рекомендованими листами, в яких зазначаються підстави запрошення, дата і час, на які запрошується платник податків (представник платника податків);
- для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.
Аналіз вказаних положень Податкового кодексу України дає підстави стверджувати про те, що для підтвердження того, чи є належний платнику податків автомобіль об`єктом оподаткування транспортним податком контролюючий орган має відповідні законодавчо врегульовані повноваження для з`ясування вказаних питань.
Проте, контролюючий орган ними не скористався, відтак наразі є неможливим стверджувати про те, що оскаржуване рішення прийнято законно та обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мали бути встановлені.
Слід також відмітити, що згідно п.п. 267.6.10 п. 267.6 ст. 267 ПК України фізичні особи - платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем своєї реєстрації для проведення звірки даних щодо: а) об`єктів оподаткування, що перебувають у власності платника податку; б) розміру ставки податку; в) нарахованої суми податку.
У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів (зокрема документів, що підтверджують право власності на об`єкт оподаткування, перехід права власності на об`єкт оподаткування, документів, що впливають на середньоринкову вартість легкового автомобіля), контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).
Однак, на думку суду, вказана норма надає платнику податку відповідне право, а не встановлює обов`язок звертатись до контролюючого органу. В даному випадку, платник податків скористався не визначеним у цій нормі правом, а правом на судове оскарження податкового повідомлення-рішення.
За наведених та встановлених судом обставин, суд вважає, що відповідачем не доведено, що належні позивачу на праві власності автомобілі були об`єктами оподаткування транспортним податком у 2016 році, в силу вимог пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, тобто що їх середньоринкова вартість, розрахована за Методикою та Порядком, дорівнює і перевищує 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
267.6.7 ПК України У разі спливу п`ятирічного віку легкового автомобіля протягом звітного року податок сплачується за період з 1 січня цього року до початку місяця, наступного за місяцем, в якому вік такого автомобіля досяг (досягне) п`яти років.
При винесенні рішення, судом також враховано, що згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , рік випуску автомобіля NISSAN PATROL - 2011, вантажна митна декларація 05.07.2011р., у зв`язку з чим, вказаний автомобіль не є об`єктом оподаткування транспортним податком, оскільки згідно п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), з року випуску минуло більше п`яти років (включно).
Керуючись ст.ст. 241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова