Справа № 400/1805/19
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2019 р. № 400/1805/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034

про:визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання протиправною відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Тридубівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в квітні 2019 р. звертався до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки у власність. Однак отримав відмову, аргументовану відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право постійного користування земельною ділянкою фермерським господарством "Лагуна".

Відповідач 02.07.2019 р. подав відзив на позов (а. с. 29-32), в якому вказав, що клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою від імені позивача подано представником - ОСОБА_2 , до обсягу повноважень якого згідно довіреності належать виключно питання, пов`язані з розпаюванням земель ФГ "Лагуна". Звертаючись із клопотанням щодо безоплатної приватизації земельної ділянки ОСОБА_2 діяв поза межами наданих йому позивачем повноважень, оскільки одержання земельних ділянок із земель державної та комунальної власності в межах норм безоплатної передачі у власність не пов`язане з розпаюванням земель ФГ "Лагуна".

За клопотанням представника відповідача справу розглянуто в письмовому провадженні.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

04.04.2019 р. позивач звернувся до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Тридубівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, із земель державної власності в межах норм безоплатної приватизації (а. с. 9).

Відповідач листом від 07.05.2019 р. № Т-4148/0-2135/0/20-19-СГ відмовив у наданні запитуваного дозволу, посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів, що підтверджували право постійного користування земельною ділянкою ФГ "Лагуна". При цьому, відповідач посилався на довіреність, видану позивачем на ім`я ОСОБА_2 , з метою отримання земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в результаті розпаювання ФГ "Лагуна" (а. с. 10).

Згідно з ч. 1-2 ст. 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 1 ст. 117 ЗК України передбачено, що передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

А відповідно до вимог ч. 6-7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст. 118 ЗК України.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів (п. б ч. 1 ст. 121 ЗК України).

Суд критично оцінює мотиви відмови в наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою. Так, з матеріалів справи вбачається, що представник позивача ОСОБА_2 звернувся з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Тридубівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області. У клопотанні не вказано, що позивач бажає отримати у власність земельну ділянку в результаті розпаювання ФГ "Лагуна". Повноваження представника підтверджені довіреністю від 14.12.2018 р., зареєстрованою в реєстрі за № 1463 (а. с. 20). Зі змісту довіреності вбачається, що позивач уповноважив ОСОБА_2 представляти його інтереси, окрім іншого, в органах Держгеокадастру по питанню оформлення на ім`я позивача права власності на нерухоме майно, зокрема земельної ділянки, характеристикою відомих представнику та позивачу, у результаті розпаювання ФГ "Лагуна" або з будь-яких інших підстав на території Кривоозерського району Миколаївської області з будь-яким цільовим призначенням.

Таким чином, видана позивачем довіреність на ім`я ОСОБА_2 не містить обмеження в бажаній земельній ділянці виключно в результаті розпаювання ФГ "Лагуна". Про відсутність будь-яких інших необхідних документів відповідач не зазначив.

На підставі викладеного суд зазначає, що відповідач не довів наявності законних підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, суд зазначає наступне.

Як вбачається з листа від 07.05.2019 р. № Т-4148/0-2135/0/20-19-СГ відмова в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою мотивована відсутністю документів, подання яких від позивача не вимагає ЗК України, оскільки позивач звертався з відповідним клопотанням у загальному порядку, не як член фермерського господарства. При цьому, відповідач не перевіряв відповідність місця розташування бажаної позивачем земельної ділянки приписам законодавчих актів.

За таких обставин, суд позбавлений можливості дослідити та надати оцінку рішенню відповідача за наслідками перевірки документів, поданих позивачем. Це означає, що вимога про зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є передчасною.

Пункт 10 ч. 2 ст. 245 КАС України надає суду право прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Використовуючи таке право, суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов`язок повторно розглянути по суті клопотання позивача. При цьому, суд наголошує, що відповідач позбавлений права повторно прийняти рішення, мотивуючи його тими обставинами, які вже були предметом цього судового розгляду.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своїх дій, що є підставою для часткового задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав квитанцію про сплату судового збору в сумі 768,40 грн (а. с. 4). Оскільки позовні вимоги фактично підлягають задоволенню, лише з корегуванням належного способу захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне стягнути з бюджетних асигнувань відповідача судові витрати повністю.

Керуючись ст. 2, 19, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ідентифікаційний код 39825404) про визнання протиправною відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Тридубівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області в наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Тридубівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області з підстав, викладених у листі від 07.05.2019 р. № Т-4148/0-2135/0/20-19-СГ.

3. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 04.04.2019 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Тридубівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, із земель державної власності в межах норм безоплатної приватизації, з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.

4. У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Тридубівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області - відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ідентифікаційний код 39825404) судовий збір у сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 14.08.2019 р.

Суддя Н.В. Лісовська