Справа № 520/1586/19
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 р. м. ХарківСправа № 520/1586/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Гуцала М.І.,

Суддів: Донець Л.О. , Сіренко О.І. ,

за участю секретаря судового засідання Соколової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В. (повний текст складено 27.05.19) по справі № 520/1586/19

за позовом ОСОБА_1

до Департамента адміністративних послуг та споживчого ринку Харківської міської ради , Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Департаменту адміністративних послуг і споживчого ринку Харківської міської ради (далі відповідач-1, ДАПСР Харківської міської ради, Департамент) про визнання протиправною бездіяльність Управління адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг і споживчого ринку Харківської міської ради та зобов`язання невідкладно повернути паперовий паспорт громадянина України зразка 1994 року серія НОМЕР_1 номер НОМЕР_2 із вклеєною фотографією у 45-ти річному віці.

В подальшому до участі у справі судом першої інстанції був залучений в якості співвідповідача Головне управління Державної міграційної служби у Харківській області (далі відповідач-2, ГУ ДМС у Харківській області, міграційна служба).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 позов було залишено без задоволення.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі. В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що згоду на обробку своїх персональних даних надав не з власної волі, а внаслідок умисного введення його в оману щодо обставин, які мають істотне значення, що є обов`язковою умовою визначення такої згоди недійсною, відповідно до ч. 1 ст. 230 Цивільного кодексу України.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що у жовтні 2018 року позивач, у зв`язку із досягненням 45-річного віку, звернувся до Управ ління адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг і споживчого рин ку Харківської міської ради з заявою про вклеювання відповідної фотографії у належ ний позивачу паперовий паспорт громадянина України зразка 1994 року серія НОМЕР_3 .

Позивач стверджує, що у відповідь отримав від уповноваженої службової особи усне роз`яснення, що вклейка нової фотографії у паспорт громадянина України зразка 1994 року нібито є неможливою з 01.11.2016, оскільки, з цієї дати паспорт зразка 1994 року вважається недійсним. А тому йому було запропоновано виготовити новий паспорт громадянина України у формі пластикової картки типу ID-1, що містить безконтактний електронний носій, відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, виз нання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою КМ України від 25.03.2015 № 302.

В той же час, позивач не заперечує проти того, що добровільно надавав заяву на отримання паспорту громадянина України у формі пластикової картки типу ID-1, що містить безконтактний електронний носій, із доданням усіх необхідних документів, включаючи паперовий паспорт громадянина України зраз ка 1994 року. Такі документи 17.10.2018 були прийняті адміністратором ЦНАП м. Харкова Основ`янського району, з врахуванням того факту, що заявник відмовився надавати свої біометричні дані у формі відбитків пальців.

Після виготовлення паспорта позивача (громадянина України з безконтактним електронним носієм) 15.11.2018 ОСОБА_1 було проінформовано про можливість його отримання шляхом надсилання смс-повідомлення.

Разом з тим, при отриманні паспорта 17.11.2018 позивачу було запропоновано, відповідно до вимог Порядку використання безконтактного електронного носія, заповнити початкові значення ПІН1 та ПАК1 власною комбінацією цифр.

Оскільки такі умови отримання паспорта позивач вважав не прийнятними, 06.02.2019 позивач звернувся з письмовою вимогою невідкладно повернути йому протиправно вилучений паспорт громадянина України, у який вклеїти його фотографію у 45-річному віці.

Отримавши відмову, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 1 ст. 5 Закону України «Про громадянство України» документом, що підтверджує громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.

Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина України та Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Згідно з п.п. 1, 3, 5, 8, 9-11 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2503-XII від 26.06.1992, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення. Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується. До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним. Паспорт, виготовлений у вигляді паспортної картки (інформаційного листка), має розмір 80 х 60 мм. У інформаційний листок вклеюється фотокартка і вносяться відомості про його власника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження і особистий номер, а також дата видачі і код органу, що його видав. Інформаційний листок заклеюється плівкою з обох боків. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної картки, визначається Кабінетом Міністрів України. Бланки паспортів виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, з високоякісного паперу з використанням спеціального захисту.

В той же час, Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» чітко визначено правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Відповідно до п.п. «а» п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на, крім іншого, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, до яких відноситься паспорт громадянина України.

Згідно з положеннями ст. 14 вказаного Закону документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 21 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 виповнилось 45 років 01.11.2017, що зумовило його відвідання 17.10.2018 ЦНАП м. Харкова Основ`янського району.

На час звернення позивача набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 № 795, якою викладено у новій редакції підпункт 6 пункту 6 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 (далі Порядок № 302), згідно якого обмін паспорта може здійснюватися лише у разі, якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток.

Саме такі зміни законодавства спричинили надання роз`яснень позивачу щодо необхідності обміну паспорта на новий у формі пластикової картки типу ID-1.

При вирішенні спірних правовідносин колегія суддів виходить з неспростованого позивачем факту, що 17.10.2018 ним добровільно надано заяву-анкету № 2402199 для внесення змін до Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 76) та заяву начальнику Основ`янського РВ у м. Харкові ГУ ДМС в Харківській області з проханням оформити та видати йому паспорт громадянина України у формі пластикової картки типу ID-1 без відцифрованих відбитків пальців (а.с. 33). Про згоду щодо оформлення такого паспорта та обробку персональних даних свідчать відповідні підписи позивача, добровільно проставлені ним під час процедури здачі документів, в тому числі його паспорту серії НОМЕР_3 .

Необхідність подання паспорту старої форми зумовлена вимогами п.93 Порядку № 302. Подальше використання такого паспорту є неможливим, зважаючи на його знищення, що підтверджується актом знищення №17, затвердженого заступником начальника ГУ ДМС України в Харківській області Чирик О.Ю. (а.с. 92 93).

Отже, відповідачем за результатами розгляду поданих позивачем документів відповідачем було правомірно прийнято рішення про оформлення і видачу йому паспорта громадянина України у формі пластикової картки типу ID-1.

Приписами пункту 91 Порядку № 302 визначено, що видача заявникові паспорта здійснюється територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, уповноваженим суб`єктом, який прийняв документи для його оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта.

При цьому, відповідно до п. 94 та п. 95 Порядку № 302, під час видачі паспорта мала здійснюватися процедура верифікації та внесення засобів електронного цифрового підпису та шифрування за особистої участі позивача.

В той же час, відмова позивача від проходження таких процедур свідчить про неможливість видачі нового паспорту позивачу, який на цей час зберігається в підрозділі ГУ ДМС України в Харківській області, та може бути виданий ОСОБА_1 на зазначених вище законодавчих умовах.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що позивач в подальшому не звертався до ГУ ДМС України в Харківській області з заявами у будь-якій формі про видачу йому паспорта громадянина України у формі книжечки. Усі звернення позивача були адресовані Департаменту адміністративних послуг і споживчого ринку Харківської міської ради (якого позивач визначив у позові відповідачем) та стосувалися повернення йому паспорта громадянина України у формі книжечки, який на той час вже був знищений на виконання вимог Порядку № 302. Зазначене зумовлює відсутність підстав для задоволення відповідних позовних вимог ОСОБА_1 .

Такі обставини спірних правовідносин зумовлюють неможливість застосування правових висновків Великої Палати Верховного Суду, висловлених у постанові від 19.09.2018 у справі № 806/3265/17.

Разом з цим, позивач не позбавлений можливості звернення з заявою до ГУ ДМС України в Харківській області про видачу паспорту громадянина України у формі книжечки в обмін на паспорт у формі пластикової картки типу ID-1.

Щодо доводів апеляційної скарги з приводу заявленого відводу судді першої інстанції. Колегія суддів вважає такі доводи безпідставними, оскільки предметом справи не є відновлення виборчих прав та інтересів позивача у виборчому процесі, а тому такі ствердження позивача не впливають на правомірність та законність прийнятого судом першої інстанції рішення про відмову у задоволенні позову.

Констатуючи необгрунтованість інших доводів апеляційної скарги, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя. Зокрема, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, оскільки визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та вимоги ст. 139 КАС України, у справі відсутні підстави для здійснення нового розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 по справі № 520/1586/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Гуцал
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець О.І. Сіренко
Повний текст постанови складено 09.08.2019.