Справа № 120/1074/19-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2019-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 серпня 2019 р. Справа № 120/1074/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Маслоід Олени Степанівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Ніконової Тетяни Василівни

представника позивача: Формуги Іванни Юріївни

представника відповідача: Костюка Олександра Сергійовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Головного управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21028)

до: ПрАТ «Гніванський завод спецзалізобетону» (вул. Промислова, б. 15, м. Гнівань, Тиврівський район, Вінницька області, 23310)

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДФС у Вінницькій області (далі - позивач) з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства «Гніванський завод спецзалізобетону» (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу у загальній сумі 6 512 355 грн. 20 коп. з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків або за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач з 16.10.2001 року зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, перебуває на обліку у Вінницькій ОДПІ (Тиврівське відділення) та зобов`язаний сплачувати податки та збори. Згідно облікової картки платника податків за відповідачем рахується борг з податку на додану вартість (надалі ПДВ) та земельного податку на загальну суму 6 512 355 грн. 20 коп. Відповідачем вказану заборгованість сплачено не було, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 29.03.2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

02.05.2019 року за вх. № 23474 відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з тим, що сума податкового боргу з ПДВ та земельного податку з юридичних осіб не відповідає дійсності. Крім того, у своєму відзиві відповідач визнає, що за ним рахується заборгованість, та зауважує, що не відмовляється від її погашення та частково її сплачує.

Зважаючи на неможливість визначення дійсної суми заборгованості відповідача, суд ухвалою від 03.05.2019 року зобов`язав сторін до 15.05.2019 року надати до суду належним чином підписаний обома сторонами акт звірки сум податкової заборгованості відповідача по ПДВ та земельного податку з юридичних осіб із визначенням періоду стягнення по вказаними податками.

13.05.2019 року за вх. № 25519 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач з відзивом не погоджуються та повідомляє, що зазначені відповідачем платіжні доручення № 599 від 19.10.2018 року на суму 238 820 грн. 00 коп., № 305144-50 від 24.10.2018 року на суму 1 033 грн. 16 коп., № 769 від 19.10.2018 року на суму 2 000 000 грн. 00 коп., № 1267 від 13.02.2019 року на суму 1 000 000 грн. 00 коп., № 1289 від 20.02.2019 року на суму 300 000 грн. 00 коп., № 166 від 20.03.2018 року на суму 271 139 грн. 88 коп., № 58 від 09.08.2018 року на суму 666 235 грн. 16 коп., № 59 від 09.08.2018 року на суму 7 379 грн. 44 коп. та № 1327 від 22.02.2019 року 4 214 грн. 83 коп. підтверджуються обліковими картками платника податків ПДВ та земельного податку з юридичних осіб. Додатково позивач повідомив, що станом на 07.05.2019 року за відповідачем рахується заборгованість по:

- ПДВ із вироблених в Україні товарів, що складає 12 564 517 грн. 53 коп.;

- земельного податку з юридичних осіб 18010500(01), що складає 796 048 грн. 24 коп.;

- земельного податку з юридичних осіб 18010500(26), що складає 4 740 грн. 06 коп.

17.05.2019 року за вх. № 26481 відповідачем через канцелярію суду надано письмові заперечення (пояснення), в яких він повідомляє, що не має можливості надати акт звірки податкової заборгованості, оскільки позивач повідомив, що акти звірки податкової заборгованості він не надає і може надати лише довідку, яка буде підписана з однієї сторони. Окрім вищезазначеного, в Тиврівській ДПІ повідомили, що фахівець, який займається видачею витребуваного акту, знаходиться у відпустці.

Цього ж дня за вх. № 26511 через канцелярію суду позивачем подано клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Клопотання мотивоване положеннями ст. 12 КАС України. Щодо акту звірки позивач зазначив, що відповідачем не вжито заходів щодо проведення звірки.

Ухвалою від 27.05.2019 року дане клопотання судом задоволено та вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засіданні призначено на 25.06.2019 року.

25.06.2019 року за вх. № 33026 позивачем через канцелярію суду надано заяву про зміну позовних вимог. Вказана заява мотивована тим, що у зв`язку із арифметичною помилкою по ПДВ, сума податкового боргу збільшилась і становить 3 127 339 грн. 00 коп. з основного платежу, штрафні санкції - 3 241 956 грн. 00 коп. та 52 170 грн. 11 коп. - пеня. Загальна сума заборгованості станом на 31.03.2019 року по ПДВ становить 6 421 465 грн. 48 коп. По земельному податку з юридичних осіб сума заборгованості не змінилась і станом на 31.03.2019 року становить 490 889 грн. 82 коп., а саме 488 376 грн. 71 коп. - основного платежу, 2 513 грн. 11 коп. - пеня. За таких обставин, позивач просить змінити суму позовних вимог з 6 512 355 грн. 20 коп. на 6 912 355 грн. 30 коп. До вказаної заяви додано довідку про суми заборгованості перед бюджетом платника податків відповідача.

Одночасно позивачем за вх. № 33024 через канцелярію суду надано клопотання про приєднання до матеріалів справи витребуваного судом акту звірки сум податкової заборгованості відповідача станом на 20.06.2019 року.

У підготовчому судовому засіданні 25.06.2019 року представник позивача заяву про зміну позовних вимог підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомив.

З огляду на те, що у суду відсутнє будь-яке підтвердження того, що відповідачем заява про зміну позовних вимог отримана, суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи на 18.07.2019 року. Одночасно зобов`язує позивача надати належним чином завірену копію картки особового рахунку позивача по земельному податку та ПДВ, а також письмові пояснення.

18.07.2019 року за вх. № 37048 відповідачем через канцелярію суду надано письмові заперечення (пояснення) щодо зміни позовних вимог, в яких він повідомив, що після отримання заяви позивача про зміну позовних вимог, сплатив заборгованість з ПДВ у сумі 5 667 000 грн. 00 коп.. На підтвердження здійснення оплати відповідачем додано належним чином засвідчені копії платіжних доручень № 2204 від 02.07.2019 року на суму 185 000 грн. 00 коп., № 2234 від 03.07.2019 року на суму 1 400 000 грн. 00 коп., № 2236 від 17.07.2019 року на суму 4 000 000 грн. 00 коп., № 2375 від 18.07.2019 року на суму 82 000 000 грн. 00 коп..

У підготовчому судовому засіданні 18.07.2019 року судом прийнято заяву про зміну позовних вимог, представник відповідача підтримав свої заперечення щодо зміни позовних вимог. З метою з`ясування дійсної суми заборгованості суд вважає за доцільне відкласти підготовче судове засідання на 26.07.2019 року.

26.07.2019 року за вх. № 38629 відповідачем надано через канцелярію суду письмові заперечення, в яких зазначив, що період стягнення штрафних санкцій в даній справі значно більший, ніж це було по справі № 120/3809/18-а, з чого слідує, що позивачем могли бути заявлені позовні вимоги, які ухвалено до стягнення з відповідача по справі № 120/3809/18-а, тому проміжок часу за який нараховано штрафні санкції перетинається. Наголошує відповідач й на тому, що позивачем зазначена сума боргу за період з жовтня 2018 року по січень 2019 року, а штрафні санкції за період з березня 2017 року по листопад 2018 року. При чому, розмір штрафних санкцій в позові значно перевищує розмір основного боргу.

Цього ж дня позивачем надано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, зокрема: довідки про розмір заборгованості № 279212-50 від 25.07.2019 року, інтегрованих карток платника ПДВ та земельного податку.

У судовому засіданні 26.07.2019 року вирішено підготовче судове засідання продовжити та відкладено на 01.08.2019 року.

01.08.2019 року за вх. № 39649 відповідачем через канцелярію суду надано клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме: належним чином завіреної копії заяви щодо надання розстрочення штрафу (недоїмки), пені та залишку несплаченої пені.

Одночасно позивачем за вх. № 39650 через канцелярію суду надано письмові пояснення, в яких вказано, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У підготовчому судовому засіданні 01.08.2019 року сторони не заперечували щодо завершення підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 01.08.2019 року вирішено підготовче провадження закрити та призначити справу до судового розгляду по суті на 02.08.2019 року.

У судовому засіданні 02.08.2019 року позивач підтримав позовні вимоги у сумах, визначених заявою про зміну позовних вимог, відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог в частині основного боргу з ПДВ у сумі 3 127 339, 00 грн., у задоволенні решти позовних вимог не заперечував та позовні вимоги про стягнення штрафних санкцій з ПДВ у сумі - 3 241 956,00 грн, пені з ПДВ - 52 170,11 грн, а також стягненні земельного податку у загальній сумі 490 889,82 грн. визнав.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.

Відповідач перебуває на податковому обліку у Вінницькій ОДПІ (Тиврівське відділення) позивача.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості з ПДВ на загальну суму 6 421 465,48 грн., суд зазначає наступне.

Згідно наявної у матеріалах справи довідки про заборгованість перед бюджетом платника податків відповідач станом на 31.03.2019 року має податковий борг з ПДВ в загальній сумі 6 421 465 грн. 48 коп., з яких 3 127 339 грн. 00 коп. - основний платіж, 3 241 956 грн. 00 коп. - штрафні санкції, 52 170 грн. 11 коп. - пеня.

У зв`язку із наявністю податкового боргу 15.01.2018 року відповідачеві направлена податкова вимога № 65-50.

Податковий борг з ПДВ (основний платіж) утворився внаслідок самостійного подання відповідачем декларацій з ПДВ, а саме:

- податкова декларація від 19.10.2018 року (сума 238 820 грн. 00 коп.);

- податкова декларація від 19.11.2018 року (сума 1 125 094 грн. 00 коп.);

- податкова декларація від 19.12.2018 року (сума 1 313 889 грн. 00 коп.);

- податкова декларація від 17.01.2019 року (сума 449 536 грн. 00 коп.).

Позивачем також була проведена камеральна перевірка щодо порушення відповідачем граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування податкових накладних, визначених ст. 201 та згідно зі ст. 1201.1 Податкового кодексу України (далі - ПК України), за результатами якої складений акт № 3364/50-01/00282435 від 24.01.2019 року. На підставі вказаного акту перевірки позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 14.02.2019 року, яким до відповідача були застосовані штрафні санкції у сумі 3 241 956 грн. 37 коп. Вказане податкове повідомлення - рішення належним чином вручене відповідачеві, що підтверджується матеріалами справи.

Крім цього, згідно даних інтегрованої картки платника ПДВ за відповідачем рахується пеня у сумі 52 170 грн. 11 коп.

Відповідач на момент розгляду справи вказане податкове повідомлення-рішення не оскаржив, суму податкового боргу в частині штрафних санкцій та пені не оспорює. Разом з тим у добровільному порядку вказану заборгованість не сплатив.

Визначаючись стосовно вказаних позовних вимог, суд виходив з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.

Грошове зобов`язання платника податків, відповідно до п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

П. 54.3. ст. 54 ПК України передбачено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

П. 57.3. ст. 57 ПК України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У відповідності до вимог п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює певні факти.

Відповідно до ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Системний аналіз норм свідчить, що чинним законодавством передбачений обов`язок платників податків сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, крім випадків, коли така особа звільняється від їх сплати на підставах та умовах, визначених діючими нормативно-правовими актами. Такий обов`язок існує й щодо сплати ПДВ. У випадку, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання (податку) в установлені законодавством строки, податковий орган надсилає йому податкову вимогу в визначеному порядку. Податковий борг повинен бути сплачений платником у передбачені строки.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є платником ПДВ.

За ним рахується заборгованість зі сплати ПДВ в загальній сумі 6 421 465 грн. 48 коп., з яких 3 127 339 грн. 00 коп. - основний платіж, 3 241 956 грн. 00 коп. - штрафні санкції, 52 170 грн. 11 коп. - пеня.

Як вже зазначалось, податкове повідомлення-рішення від 14.02.2019 року не скасоване, відповідно сума заборгованості, визначена у ньому, є узгодженою, у відповідності до положень ПК України. Узгодженою є також сума основного платежу, оскільки вона виникла на підставі податкових декларацій.

Під час судового розгляду справи було з`ясовано, що відповідач згідно долучених до справи платіжних доручень сплатив частину заборгованості з ПДВ.

Відповідачем платіжним дорученням № 2336 від 17.07.2019 року сплачені кошти у сумі 4 000 000 грн. 00 коп., вказана сума згідно відомостей інтегрованої картки платника податків у повному обсязі не зарахована у рахунок погашення податкового боргу. У рахунок погашення податкового боргу з ПДВ кошти зараховані частково в сумі 2 485 613,00 грн., що не заперечувалось представником позивача. Залишок не зарахованої, сплаченої відповідачем, суми складає 1 514 387,00 грн.

Крім цього, судом встановлено, що грошові кошти, сплачені відповідачем згідно

платіжного доручення № 2375 від 18.07.2019 року на суму 82 000 грн. 00 коп. також згідно інформації з інтегрованої картки платника податків не зараховувалося й жодних нарахувань цього дня не відбувалось.

Таким чином, сплачена відповідачем сума коштів, але не зарахована у рахунок погашення податкового боргу, складає 1 596 387,00 грн.

Факт часткового погашення боргу з ПДВ не заперечувався й представником позивача. Останнім у судове засідання був наданий витяг з інтегрованої картки платника податків відповідача, яким підтверджується факт часткової сплати вказаних вище сум заборгованості.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що за ним не рахується основний борг з ПДВ, оскільки він його погасив повністю, з огляду на наступне.

Згідно п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Від так, сплачені відповідачем кошти були зараховані у порядку черговості для погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення. При цьому, зарахування здійснюється у першу чергу на погашення основної суми боргу, потім штрафних санкцій та пені.

Суд не приймає до уваги надані позивачем довідки про суми боргу станом на 25.07.2019 року, 31.07.2019 року та акт звірки податкової заборгованості станом на 20.06.2019 року, з огляду на те, що предметом розгляду даної справи є заборгованість, що утворилась станом на 31.03.2019 року. Вказані ж документи підтверджують наявність податкового боргу відповідача станом на зазначені календарні дати.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на податкове повідомлення - рішення від 19.07.2018 року, яким до нього застосовані штрафні санкції, як на доказ того, що штрафні санкції за спірний період вже були предметом розгляду по іншій судовій справі, з огляду на наступне. По даній справі частина податкового боргу у вигляді штрафних санкцій виникла згідно податкового повідомлення - рішення від 14.02.2019 року. Вказане рішення прийнято податковим органом за певне податкове порушення, податковим же повідомленням- рішенням від 19.07.2019 року до відповідача застосовані штрафні санкції за інше податкове порушення. Суд звертає увагу на те, що протягом одного й того ж періоду часу платником податків може бути вчинено декілька податкових порушень, за кожне вчинене порушення платник несе певну відповідальність, зокрема, застосування штрафних санкцій.

За таких обставин, враховуючи часткову сплату відповідачем основного боргу, судом встановлено, що на момент прийняття судового рішення сума основного боргу з ПДВ станом на 31.03.2019 року становить 1 530 952 грн. (3 127 339 грн. 00 коп. - 1 596 387,00 грн.), загальна сума заборгованості з ПДВ на момент розгляду справи становить 4 825 078 грн. 11 коп., з яких 1 530 952 грн 00 коп. - основний платіж, 3 241 956 грн. 00 коп. - штрафні санкції, 52 170 грн. 11 коп. - пеня.

Одночасно беручи до уваги те, що відповідачем вказана сума боргу погашена у повному розмірі не була, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 490 889 грн. 82 коп., а саме 488 376 грн. 71 коп. - основного платежу, 2 513 грн. 11 коп. - пеня, суд зазначає наступне.

Податковий борг із земельного податку утворився внаслідок самостійного подання відповідачем декларацій з плати на землю:

- податкова декларація з плати на землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 30.01.2018 року;

- податкова декларація з плати на землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 18.02.2019 року.

15.01.2018 року позивач надіслав відповідачу податкову вимогу № 65-50 у зв`язку з існуванням податкового боргу.

Крім цього, згідно даних інтегрованої картки платника з земельного податку за відповідачем рахується пеня у сумі 2 513 грн. 11 коп.

Як вже зазначалось, під час судового розгляду справи вказана сума заборгованості відповідачем була визнана.

Визначаючись стосовно позовних вимог у цій частині, суд виходив з наступного.

Платниками земельного податку згідно ст. 269 ПК України є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Відповідно до ст. 270 ПК України об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Згідно зі ст. 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

У відповідності до положень ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов`язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Згідно ч. 287.3. ст. 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами, визначеними п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Системний аналіз наведених норм доводить, що чинним законодавством визначено обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, крім випадків, коли така особа звільняється від їх сплати на підставах та умовах, визначених діючими нормативно-правовими актами. Такий обов`язок існує й щодо сплати земельного податку. У випадку, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання (податку) в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає йому податкову вимогу у визначеному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач також є платником земельного податку з юридичних осіб.

Згідно даних інтегрованої картки платника з земельного податку за відповідачем рахується заборгованість по сплаті земельного податку в загальній сумі 490 889 грн. 82 коп., з яких основний платіж - 488 376 грн. 71 коп. та пеня - 2 513 грн. 11 коп.

Відповідачем до суду не надано доказів сплати вказаної заборгованості, відповідно суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

За таких обставин, враховуючи що, на момент розгляду справи за відповідачем рахується заборгованість зі сплати ПДВ та земельного податку, а також те, що вона у добровільному порядку погашена не була, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача з рахунків у банках, що обслуговують його або за рахунок готівки, що йому належить, боргу з податку на додану вартість у загальній сумі 4 825 078 грн. 11 коп. та земельний податок у загальній сумі 490 889 грн. 82 коп.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані відповідачем, суд доходить висновку про часткове задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертиз.

Оскільки, позивачем надано лише платіжне доручення № 293 від 11.03.2019 року про сплату судового збору та не зазначено про інші витрати, зокрема, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, то судові витрати у формі судового збору, сплачені позивачем, не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України та ст. 2, 6, 73- 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Вінницькій області до Приватного акціонерного товариства «Гніванський завод спецзалізобетону» про стягнення податкового боргу у сумі 6 912 355 грн. 30 коп. з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків або за рахунок готівки, що належить такому платнику податків задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Гніванський завод спецзалізобетону» (вул. Промислова, б. 15, м. Гнівань, Тиврівський р-н., Вінницька обл., 23310, ) з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків або за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, податковий борг зі сплати податку на додану вартість у загальній сумі 4 825 078 грн. 11 коп..

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Гніванський завод спецзалізобетону» (вул. Промислова, б. 15, м. Гнівань, Тиврівський р-н., Вінницька обл., 23310, ) з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків або за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, податковий борг зі сплати земельного податку у загальній сумі 490 889 грн. 82 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Головне управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21028)

Відповідач - Приватне акціонерне товариство «Гніванський завод спецзалізобетону» (вул. Промислова, б. 15, м. Гнівань, Тиврівський район, Вінницька області, 23310)

Повний тест рішення складно та підписано суддею 12.08.2019 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна