Справа № 240/3250/19
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
09 серпня 2019 року м. Житомир справа № 240/3250/19
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про стягнення коштів,
Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного витрати, пов`язані з його утриманням у зазначеному закладі вищої освіти у розмірі 19 864 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем у встановленому законом порядку не було відшкодовано витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі у загальному розмірі 19 864 грн, а тому вказані кошти підлягають примусовому стягненню у судовому порядку.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та виклику (повідомлення) учасників справи.
В підготовчому засіданні, призначеному на 03 травня 2019 року о 10:20, судом в порядку статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) було постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання представника відповідача та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 22 травня 2019 року об 11:00 з метою надання відповідачу додаткового часу для підготовки та подання відзиву на позовну заяву, що занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 03 травня 2019 року.
Підготовче судове засідання, призначене на 22 травня 2019 року об 11:00, було перенесено на 03 червня 2019 року о 11:30 у зв`язку із перебуванням головуючого судді у щорічній оплачуваній відпустці (а.с. 67).
29 травня 2019 року до відділу документального забезпечення суду надійшло клопотання представника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про розгляд справи без участі представника позивача (а.с. 68). У зв`язку із неявкою сторін підготовче засідання, призначене на 03 червня 2019 року о 11:30, було відкладено на 20 червня 2019 року об 11:00 (а.с. 70).
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року продовжено проведення підготовчого засідання у адміністративній справі №240/3250/19 (а.с. 71-72).
19 червня 2019 року до о відділу документального забезпечення суду надійшло клопотання представника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про розгляд справи без участі представника позивача (а.с. 76). У зв`язку із неявкою представника позивача підготовче засідання, призначене на 20 червня 2019 року об 11:00, було відкладено на 03 липня 2019 року о 09:30 (а.с. 79).
27 червня 2019 року на офіційну електронну поштову адресу суду надійшло клопотання представника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про розгляд справи без участі представника позивача (а.с. 81).
02 липня 2019 року до відділу документального забезпечення суду надійшло клопотання представника позивача про закриття провадження у справі (а.с. 83 та зворот).
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про закриття провадження у адміністративній справі №240/3250/19 (а.с. 84-86).
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у порядку письмового провадження без проведення підготовчого засідання та виклику (повідомлення) учасників справи (а.с. 87-88).
Положеннями частини третьої статті 44 КАС України визначено, що учасники справи мають право, зокрема: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.
Частиною четвертою статті 159 КАС України встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Ухвалою суду від 09 квітня 2019 року ОСОБА_1 встановлено строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі.
Ухвалу суду від 09 квітня 2019 року про відкриття провадження у справі було отримано відповідачем 16 квітня 2019 року, що підтверджується наявним у мате6ріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 56).
Враховуючи вищевикладене, останнім днем процесуального строку для подання відзиву на позов є 02 травня 2019 року.
Крім того, 03 травня 2019 року судом в порядку статті 243 КАС України було постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання представника відповідача та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 22 травня 2019 року об 11:00 з метою надання відповідачу додаткового часу для підготовки та подання відзиву на позовну заяву, що занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 03 травня 2019 року.
Суд наголошує, що відповідач як у строк, визначений частиною п`ятою статті 162 КАС України, строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження та ухвалою суду від 03 травня 2019 року, так і станом на 09 серпня 2019 року відзив на позовну заяву не надіслав. Доказів наявності поважності причин для пропуску процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву відповідачем також надано не було.
Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Відповідно до частини другої статті 193 КАС України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з наказом начальника Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №23-КС від 28 липня 2015 року (по особовому складу) абітурієнта ОСОБА_1 зараховано на перший курс навчання до Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (а.с. 11).
Відповідно до наказу начальника Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №173 від 28 липня 2015 року (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу Академії та на всі види забезпечення, а на котлове забезпечення - 28 липня 2015 року (а.с. 12).
Між Міністерством оборони України в особі начальника Академії та солдатом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, відповідно до пункту 1 якого відповідач зобов`язувався сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів та, зокрема, добровільно відшкодувати витрати пов`язані з його утриманням у вищому військовому закладі в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість. Вказаний контракт набрав чинності з 28 липня 2015 року відповідно до Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України (а.с. 13 та зворот).
25 вересня 2018 року курсантом ОСОБА_1 було подано рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у зв`язку з небажанням продовжувати навчання. Зокрема, відповідачем зазначено, що ОСОБА_1 із постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року ознайомлений та зобов`язується відшкодувати витрати, пов`язаних із утриманням ОСОБА_1 у вищому навчальному закладі (а.с. 14).
Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 07 листопада 2018 року №139-КС (по особовому складу) із солдатом ОСОБА_1 розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу через небажання продовжувати навчання, відраховано з числа курсантів та звільнено з військової служби у запас (а.с. 15).
Крім того, наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 07 листопада 2018 року №288 (по стройовій частині) позивача виключено зі списків особового складу Національної академії та знято з усіх видів забезпечення, зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного в загальній сумі 20 095,25 грн (а.с. 16).
Загальна сума відшкодування також узгоджується зі змістом: довідки-розрахунку Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного вих. №1261 від 07 листопада 2018 року на суму 20 095,25 грн грн (а.с. 17), розрахунком на утримання коштів за навчання від 06 листопада 2018 року (а.с. 18), подобовою довідкою розрахунком (а.с. 19-22), довідкою-розрахунком на речове майно (а.с. 23 та зворот), розрахунком вартості комунальних послуг на курсанта ОСОБА_1 (а.с. 25).
Як встановлено зі змісту довідки Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного вих. №25 від 25 лютого 2019 року, станом на 25 лютого 2019 року за курсантом ОСОБА_1 рахується заборгованість у розмірі 19 864,84 грн (а.с. 26).
Оскільки вказані кошти у встановленому чинному законодавством розмірі та строк відповідачем сплачено не було, позивач звернувся із вказаним позовом до суду для їх примусового стягнення в судовому порядку.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Положеннями статті 19 Конституції України проголошено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини щодо проходження громадянами України військової служби, навчання у вищих військових навчальних закладах, врегульовані Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №2232-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №2232-XII).
Відповідно до положень частини шостої статті 2 Закону №2232-XII до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).
Згідно з пунктом 3 частини першої, частини другої статті 24 Закону №2232-XII початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу-для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Частиною першою статті 25 Закону №2232-XII визначено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів.
Відповідно до частини другої статті 25 Закону №2232-XII порядок проведення підготовки громадян України для проходження військової служби на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу встановлюється Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, спільно з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Положеннями частини п`ятої статті 25 Закону №2232-XII встановлено, що з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом 4 частини другої статті 23 цього Закону.
Частиною десятою статті 25 Закону №2232-XII визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначає Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964 (далі - Порядок №964).
Відповідно до пункту 3 Порядку №964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних із, зокрема, грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням.
Згідно з пунктом 6 Порядку №964 витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю, зокрема, курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання.
Пунктом 7 Порядку №964 передбачено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.
Згідно наданих позивачем документів станом на 25 лютого 2019 року заборгованість ОСОБА_1 із відшкодування витрат пов`язаних з його утриманням у вищих навчальних закладах становить 19 864,84 грн.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Сукупності належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження факту сплати заборгованості у розмірі 19 864,84 грн, або наявності пільг та правових підстав для не відшкодування ОСОБА_1 витрат пов`язаних з утриманням у ВНЗ - не надав.
Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо наявності правових підстав для примусового стягнення з ОСОБА_1 заборгованості із відшкодування витрат пов`язаних з його утриманням у вищих навчальних закладах у розмірі 19 864,84 грн.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів підтверджено, а відповідачем в порушення вимог статті 77 КАС України не спростовано наявність правових підстав для примусового стягнення з ОСОБА_1 заборгованості із відшкодування витрат пов`язаних з його утриманням у вищих навчальних закладах у розмірі 19 864,84 грн, а тому позовні вимоги Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При цьому, згідно з частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи вищевикладене, судові витрати позивача - суб`єкта владних повноважень по сплаті судового збору відшкодуванню або примусовому стягненню із відповідача не підлягають.
Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 159, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 09 серпня 2019 року.

Суддя О.Г. Попова