Справа № 120/1782/19-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Вінниця

06 серпня 2019 р. Справа № 120/1782/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання: Гродської В.О.,

за участю представників сторін:

позивача: Слізяка Н.Р.,

відповідача: Сосни О.М.,

третьої особи: Зорогляна А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці в порядку загального позовного провадження справу адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2

до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась з адміністративним позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка та її малолітній син являються членами сім`ї померлого ветерана війни - ОСОБА_3 . Причиною інвалідності та смерті ОСОБА_3 , відповідно протоколу військово-лікарської комісії, є поранення, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у зоні бойових дій. Вважаючи, що разом із малолітнім сином ОСОБА_2 вони мають право на призначення одноразової грошової допомоги, як члени сім`ї померлого ветерана війни, позивач звернулась до Міністерства оборони України із відповідною заявою, про призначення та виплату їм одноразової грошової допомоги. Однак, протоколом засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 28 від 01.03.2019 року, позивачу та її малолітньому сину, відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 на момент смерті не був військовослужбовцем, оскільки його виключено із списків частини. Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернулась до суду з даним позовом та просить зобов`язати Міністерство оборони України вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 06.06.2019 року відкрито провадження у цій справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження.

21.06.2019 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про залучення у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Вінницький обласний військовий комісаріат.

01.07.2019 року протокольною ухвалою клопотання представника позивача задоволено та залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Вінницький обласний військовий комісаріат.

04.07.2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, та звернув увагу суду на те, що позивачу та її сину відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3 від 17.05.2018 року смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , а згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.02.2018 року №51 старшого солдата ОСОБА_3 виключено зі списків частини, тобто до дня смерті, оскільки на день смерті він не був військовослужбовцем з посиланням на ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка передбачає виплату одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовців, а не осіб, звільнених зі служби. Виплата одноразової грошової допомоги членам сімей померлих осіб, звільнених з військової служби, смерть яких настала протягом року після звільнення зі служби, запроваджена Законом України від 06.09.2018 року №2522-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення соціального захисту військовослужбовців», який набрав чинності з 13.10.2018 року.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, тому виплата одноразової грошової допомоги членам сімей померлих осіб, звільнених з військової служби, смерть яких настала протягом року після звільнення з військової служби, здійснюється у випадках, що настали з 13.10.2018 року.

12.07.2019 року до суду надійшли пояснення третьої особи щодо заявленого позову. Обґрунтовуючи свою позицію, Вінницький обласний військовий комісаріат зауважив, що на день виникнення у позивачів права на отримання одноразової грошової допомоги, станом на 15.05.2018 року діяла норма Закону України ст.16 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у редакції від 21.03.2018 року, яка передбачала виплату одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовців, а не осіб звільнених з військової служби. Відтак, рішення комісії Міністерства оборони України з питань розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги прийняте протоколом № 28 від 01.03.2019 року відповідає вимогам чинного законодавства.

19.07.2019 року представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог. Обґрунтовуючи подану заяву представник позивача зазначив, що під час подачі позову він у п. 4 прохальної частини допустив описку, а саме, помилково зазначив невірну дату оскаржуваного рішення комісії 01.03.2018 року, тоді як вірна 01.03.2019 року.

Крім того, 19.07.2019 року представником позивача подано відповідь на відзив, у якій звернув увагу на хибність доводів представника відповідача, які викладені у відзиві та зазначив, що допомога виплачується не тільки у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження, а й у разі смерті, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби не залежно від часу звільнення з військової служби.

Заслухавши думку сторін, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

28.04.2016 року ОСОБА_3 уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на три роки.

17.12.2016 року в ході виконання завдань в зоні проведення Антитерористичної операції ОСОБА_3 одержав опіки ІІІ А ступеню кистей обох рук, обличчя, бокової поверхні спини зліва, правої голені.

14.03.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено шлюб, зареєстрований Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області, актовий запис №464.

28.11.2017 року відповідно до довідки акта огляду медико - соціальною комісією серія 12 ААА №602621 від 28.11.2017 року ОСОБА_3 встановлено ІІ групу інвалідності.

Згідно з витягу з наказу №51 від 20.02.2018 року ОСОБА_3 звільнено в запас наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по особовому складу) від 20.02.2018 року №34-РС за п. «б» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби у запас) ч.8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», з 20.02.2018 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, з 21.02.2018 року виключеного з продовольчого забезпечення.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, актовий запис про смерть № 1450.

Протоколом №15 від 19.06.2018 року військово-лікарська комісія Центрального регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв зафіксовано, що травма, захворювання та причина смерті пов`язана із захистом Батьківщини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_2 .

Згодом, ОСОБА_1 звернулась до Міністерства оборони України із заявою про призначення їй та її сину одноразової грошової допомоги як членам сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни.

На звернення ОСОБА_1 протоколом № 28 від 01.03.2019 року засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум відмовлено.

Не погоджуючись із такою позицією суб`єкта владних повноважень, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав та прав свого малолітнього сина.

Даючи правову оцінку такому висновку, суд виходить з наступного.

Спірні відносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктами 1 та 2 ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Згідно з ч.1 ст.16-1 цього Закону у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Частинами 1, 6, 9 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її отримання. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від отримання одноразової грошової допомоги її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, Постановою КМУ від 25 грудня 2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (п.1 Порядку).

Згідно до п.3 наведеного Порядку днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Пункт 4 цього Порядку передбачає, що одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; у період проходження військовослужбовцем військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Відповідно до п.10 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого); свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); довідки органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; сторінок паспортів повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні).

Матеріали справи свідчать, що солдат ОСОБА_3 приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та її територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції Луганської та Донецької областей.

Також відповідно до протоколу № 15 від 19.06.2018 року військово-лікарської комісії Центрального регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв зафіксовано, що травма, захворювання та причина смерті ОСОБА_3 пов`язана із захистом Батьківщини.

З матеріалів справи видно, що згідно протокольного рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 01.03.2019 року № 28, позивачу та її сину відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3 від 17.05.2018 року смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , а згідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.02.2018 року № 51 старшого солдата ОСОБА_3 виключено зі списків частини виключено зі списків частини, тобто до дня смерті, отже на день смерті він не був військовослужбовцем, оскільки на день смерті він не був військовослужбовцем з посиланням на ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка передбачає виплату одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовців, а не осіб, звільнених зі служби.

Виплата одноразової грошової допомоги членам сімей померлих осіб, звільнених з військової служби, смерть яких настала протягом року після звільнення зі служби, запроваджена Законом України від 06.09.2018 року №2522-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення соціального захисту військовослужбовців», який набрав чинності з 13.10.2018 року.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, тому виплата одноразової грошової допомоги членам сімей померлих осіб, звільнених з військової служби, смерть яких настала протягом року після звільнення з військової служби, здійснюється у випадках, що настали з 13.10.2018 року.

Суд вважає необґрунтованим висновок комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про те, що на ОСОБА_3 не розповсюджується положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку з тим, що на момент смерті він не був військовослужбовцем з наступних підстав.

Відповідно до ст.16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Таким чином, законодавством визначено перелік підстав, за наявності яких призначення і виплата відповідної одноразової грошової допомоги не здійснюються, разом з тим, жодна з цих обставин не була підставою для непризначення та невиплати одноразової грошової допомоги позивачу.

Згідно з п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється, зокрема, на членів сімей військовослужбовців, які померли.

П.1 та п.2 ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

З системного аналізу правових норм вбачається, що вищезгадана одноразова грошова допомога виплачується не тільки у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження, а й у разі смерті, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби незалежно від часу звільнення з військової служби.

Суд звертає увагу на те, що визначальним є той факт, що військовослужбовець під час або у зв`язку з виконанням ним обов`язків військової служби захворів, внаслідок чого помер. Допомога у такому випадку призначається незалежно від того, чи була особа військовослужбовцем на час смерті. Факт наявності статусу військовослужбовця на час смерті має значення лише у випадку загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження.

Враховуючи вищевикладене та ту обставину, що ОСОБА_3 з 2016 року проходив службу у Збройних Сил України, приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області, на момент смерті був колишнім військовослужбовцем, можна зробити висновок, що на членів сім`ї ОСОБА_3 розповсюджуються пільги та права, встановлені нормами Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Аналогічна висновок висвітлений в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі №761/18099/15-а (адміністративне провадження №К/9901/3406/18).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Відповідач не довів правомірність прийняття рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 01.03.2019 року № 28 в частині відмови в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, тому воно є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 4 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 28 від 01 березня 2019 року.

Зобов`язати Міністерство оборони України, у місячний строк після набрання рішення законної сили, та з урахуванням висновків суду, повторно розглянути звернення ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , від 15 січня 2019 року, щодо виплати одноразової грошової допомоги як членам сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни ОСОБА_3 .

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ін. код НОМЕР_2 ):
Відповідач - Міністерство оборони України (03168, проспект Повітрофлотський, 6, місто Київ );
Третя особа - Вінницький обласний військовий комісаріат ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Копія вірна Суддя:
Секретар: