Справа № 120/2336/19-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 серпня 2019 р. Справа № 120/2336/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса Михайла Богдановича, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Жмеринського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Жмеринського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі Жмеринське ОУПФ Вінницької області, відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в Жмеринському ОУПФ Вінницької області з 18 червня 2018 року та отримує пенсію за віком, яка призначена відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

31 травня 2019 року позивач звернулася до відповідача про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Листом Жмеринського ОУПФ Вінницької області від 07.06.2019 № 38/я-7 відмовлено у призначенні грошової допомоги, оскільки, на думку відповідача, період роботи завідуючою у колгоспному дошкільному навчальному закладі «Зоря» до спеціального стажу не зараховується, у зв`язку із тим, що дошкільний навчальний заклад відносився до колективної форми власності, тоді як правом на отримання допомоги користуються лише працівники освіти державної і комунальної форм власності.

Така відмова, на думку позивача, є протиправною, оскільки вона має необхідний спеціальний стаж, який дає право на виплату одноразової грошової допомоги у розмірі десяти призначених пенсій при виході на пенсію.

Ухвалою від 19.07.2019 року відкрито провадження у адміністративний справі та вирішено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до положень ст. 263 КАС України. Крім, того відповідачеві встановлено 15 - денний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

09.08.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому висловлено прохання відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування своєї позиції відповідач вказав, що відповідно до пункту 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1191 від 23 листопада 2011 року, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років». Відтак, вважає, що позивач не має права на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки не виконано вимогу щодо наявності стажу роботи в закладах державної або комунальної власності. З наведених підстав відповідач просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

18 червня 2018 року ОСОБА_1 призначено пенсію з віком. Страховий стаж становить 40 років 4 місяців 20 дні.

31 травня 2019 року позивачка звернулася до Жмеринського ОУПФ Вінницької області із заявою щодо надання одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктами «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом Жмеринського ОУПФ Вінницької області від 07.06.2019 № 38/я-7 відмовлено у призначенні грошової допомоги, оскільки, на думку суб`єкта владних повноважень, період роботи завідуючою у колгоспному дошкільному навчальному закладі «Зоря» до спеціального стажу не зараховується, у зв`язку із тим, що дошкільний навчальний заклад відносився до колективної форми власності, тоді як правом на отримання допомоги користуються лише працівники освіти державної і комунальної форм власності (а.с.7).

Така відмова, на думку позивача, є протиправною, оскільки вона має необхідний спеціальний стаж, який дає право на виплату одноразової грошової допомоги у розмірі десяти призначених пенсій при виході на пенсію.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон від 05.11.1991 № 1788-XII) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років.

Відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон від 09.07.2003 № 1058-IV) особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191 (далі Порядок № 1191).

Пунктом 2 Порядку № 1191 встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" ст. 55 Закон від 05.11.1991 № 1788-XII, що передбачені зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (далі - Порядок № 909).

До вказаного Порядку № 909 входять посада директорів (завідуючих) дошкільних навчальних закладів всіх типів.

Відповідно до примітки Порядку № 909 зазначено, що:

робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Статтею 11 Закону України «Про освіту» від 05.09.2017 № 2145-VIII (далі Закон від 05.09.2017 № 2145-VIII) передбачено, що в структуру освіти входить дошкільна освіта. Порядок, умови, форми та особливості здобуття дошкільної освіти визначаються спеціальним законом.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про дошкільну освіту» від 11.07.2001 № 2628-III (далі Закон від 11.07.2001 № 2628-III) систему дошкільної освіти становлять заклади дошкільної освіти незалежно від підпорядкування, типів і форми власності.

Відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_1 ОСОБА_1 працювала з 21.09.1988 по 01.12.2000 року на посаді завідуючої дитячого садка колгоспу «Зоря».

Наказом від 22.09.1992 № 4 колгосп «Зоря» реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство «Зоря».

03 січня 2000 року відповідно до Указу Президента України від 03.12.1999 № 1529/99 реорганізовано колективне сільськогосподарське підприємство «Зоря» в товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря».

01 грудня 2000 року ОСОБА_1 звільнена з роботи за угодою сторін (а.с.8-10).

Згідно архівного витягу від 09.08.2018 № 01-15-296 Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області, зазначено, що 25.02.2000 року на 12 сесії 23 скликання Коростівецької сільської ради прийнято рішення, про передачу об`єктів соціальної сфери в комунальну власність сільської ради згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06.11.1995 № 891 «Про затвердження Положення про порядок передачі у комунальну власність загальнодержавного житлового фонду, що перебував у повному господарському відані або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій» та постанови Кабінету Міністрів України від 05.09.1996 № 1060 «Про поетапну передачу в комунальну власність об`єктів соціальної сфери, житлового фонду сільськогосподарських, переробних та обслуговуючих підприємств, установ та організацій агропромислового комплексу заснованих на колективній та інших формах власності» та прийнято на баланс сільської ради дитячий садок в с. Коростівці з майном та інженерними спорудами (а.с.11).

Підставою для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги позивачу стало не зарахування Жмеринським ОУПФ Вінницької області періоду роботи завідуючою у колгоспному дошкільному навчальному закладі «Зоря», оскільки дошкільний навчальний заклад відносився до колективної форми власності, тоді як правом на отримання допомоги користуються лише працівники освіти державної і комунальної форм власності.

При наданні оцінки таким аргументам відповідача суд враховує, що відповідно до статей 16, 18 Закону Української PCP «Про народну освіту» від 28.06.1974 № 2778-VIII, (що діяв на час роботи позивача у спірний період), з метою створення найсприятливіших умов для виховання дітей дошкільного віку і подання необхідної допомоги сім`ї створюються дитячі ясла, дитячі садки, дитячі ясла-садки загального і спеціального призначення та інші дитячі дошкільні заклади. Влаштування дітей у дитячі дошкільні заклади провадиться за бажанням батьків або осіб, які їх замінюють.

Дитячі дошкільні заклади організовувались виконавчими комітетами районних, міських, селищних і сільських Рад народних депутатів, а також з їх дозволу державними підприємствами, установами та організаціями, колгоспами, іншими кооперативними та іншими громадськими організаціями.

В період роботи позивача в дошкільному закладі «Зоря» в Україні визнавалась, у тому числі, соціалістична власність.

Соціалістична власність поділялася на такі види: державна (загальнодержавна) власність; колгоспно-кооперативна власність; власність профспілкових та інших громадських організацій (ст. 87 ЦКУРСР від 18.07.1963 року). Згідно вказаної класифікації, колгоспи відносились до соціалістичної власності, а не до особистої.

Крім цього, суд враховує, що у період роботи ОСОБА_1 у дошкільному закладі «Зоря» діяла Конституція УРСР від 20 квітня 1978 року.

Відповідно до ст. 10 Конституції УРСР від 20 квітня 1978 року основу економічної системи України становить соціалістична власність на засоби виробництва у формі державної (загальнонародної) і колгоспно-кооперативної власності.

Стаття 11 Конституції УРСР визначала, що у виключній власності держави є: земля, її надра, води, ліси. Державі належать основні засоби виробництва в промисловості, будівництві і сільському господарстві, засоби транспорту і зв`язку, банки, майно організованих державою торговельних, комунальних та інших підприємств, основний міський житловий фонд, а також інше майно, необхідне для здійснення завдань держави.

Зважаючи на те, що в період роботи позивача колгоспи відносились до соціалістичної власності, а не до особистої, спірний період роботи позивача повинен прирівнюватися до роботи в закладах державної та комунальної власності.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31.01.2019 № 466/2943/17 адміністративне провадження № К/9901/21027/18

Відтак, стаж роботи позивача на посаді завідуючої дошкільного закладу «Зоря» безпідставно не зарахований відповідачем до стажу працівника освіти, що дає право на призначення і виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд керуючись ч. 1 ст. 139 КАС України, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення в користь позивача сплаченого при зверненні до суду судового збору у сумі 768 грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною оформлену листом від 07.06.2019 року № 38/Я-7 "Щодо призначення грошової допомоги" відмову Жмеринського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Зобов`язати Жмеринське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Жмеринського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 )

Відповідач Жмеринське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області (вул. Асмолова, 1, м. Жмеринка, Вінницька область, 23100, )

Суддя Богоніс Михайло Богданович