Справа № 813/3553/13-а
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

08 серпня 2019 року

Київ

справа №813/3553/13-а

адміністративне провадження №К/9901/2909/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши у порядку письмового провадження
касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства «Шахта «Надія»
на постановуЛьвівського окружного адміністративного суду від 16.05.2013(головуючий суддя -Хома О.П.)
на ухвалуЛьвівського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2014 (колегія суддів: Носа С.П., Клюби В.В., Кухтея Р.В.)
у справі № 813/3553/13-а
за поданням Державної податкової інспекції в Сокальському районі Львівської області
доПублічного акціонерного товариства «Шахта «Надія»
простягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

07.05.2013 Львівським окружним адміністративним судом зареєстровано подання Державної податкової інспекції в Сокальському районі Львівської області до Державного відкритого акціонерного товариства «Шахта «Надія» про прийняття рішення про примусове стягнення на користь державного бюджету в особі ДПІ в Сокальському районі Львівської області ДПС з рахунків державного відкритого акціонерного товариства «Шахта «Надія» у банках, обслуговуючих такого платника податків 1350446,71 грн. в рахунок погашення податкового боргу.

В обґрунтування вимог подання зазначено, що податковий борг виник внаслідок несплати відповідачем самостійно задекларованих сум податкових зобов`язань з орендної плати за землю з юридичних осіб в сумі 6052,71 грн. та податку на додану вартість в розмірі 1344394,00 грн., визначених у податкових деклараціях від 24 січня 2013 року № та від 18 квітня 2013 року № відповідно.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16.05.2013, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2014 подання задоволено. Ухвалено рішення про стягнення з Державного відкритого акціонерного товариства «Шахта «Надія» податковий борг в сумі 1350446,71 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, які його обслуговують.

Рішення судів мотивовані тим, що органом державної податкової служби документально підтверджено дату виникнення податкового боргу 30 квітня 2013 року та розмір податкового боргу - 1350446,71 грн.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, платник подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Вказується на те, що суди, приймаючи спірні рішення у даній справі, не надали правового значення обставинам неотримання у належний спосіб податкової вимоги, що свідчить на обставину відсутності у нього узгодженого податкового боргу, а тому звернення із поданням до суду є передчасним, тим більше якщо строк звернення за яким пропущено, як це мало місце в даній справі.

У письмових запереченнях на вказану касаційну скаргу, які надішли ще до Вищого адміністративного суду України поставлено питання про залищення її без задоволення, а оскаржуваних рішень - без змін.

Водночас Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Частиною другою статті 211 КАС України (в редакції, яка діяла на час ухвалення оскаржуваних судових рішень) встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку судові рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції повністю або частково, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У відповідності до пункту 2 частини першої статті 183-3 КАС України (в редакції, яка діяла на час ухвалення оскаржуваних судових рішень) провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Частиною 10 вказаної статті передбачалось, що апеляційний перегляд постанови суду першої інстанції (прийнятої за результатами розгляду подання) здійснюється за загальною процедурою.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку за загальною процедурою.

При цьому, діюча (на час винесення судом апеляційної інстанції ухвали у цій справі) редакція процесуального Закону передбачала винесення судом апеляційної інстанції постанови лише за умови прийняття ним нового рішення чи зміни рішення суду першої інстанції.

Тобто, право на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції у справі за зверненням органів доходів і зборів в касаційному порядку виникає за умови ухвалення судом апеляційної інстанції тільки постанови, а не ухвали.

Так, зі змісту касаційної скарги відповідача слідує, що він не погоджується із постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16.05.2013 і ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2014.

Отже, відповідно до положень процесуального закону, що діяв на час ухвалення оскаржуваних судових рішень, судове рішення апеляційної інстанції у цій справі, є остаточним і оскарженню не підлягає.

Наведенні положення відповідають приписам, які закріплені вже в новому КАС України. Зокрема особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів передбачено статтею 283 КАС України. Разом з тим, у відповідності до частини третьої статі 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бут оскаржені. З огляду на викладене, враховуючи мотиви касаційної скарги, оскаржувані у даній справі судові рішення не можуть бути переглянуті Верховним Судом як судом касаційної інстанції в адміністративних справах у порядку, визначеному главою 2 розділу ІІІ чинної редакції КАС України, а тому касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення. За змістом пункту 1 частини першої статті 349 КАС України (в редакції, чинній на момент ухвалення даної постанови) суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити її без задоволення.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 355, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва ,

С.С. Пасічник

Судді Верховного Суду