Справа № 367/2287/18
Суддя: Карабаза Н. Ф.
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/2287/18
Провадження №2-а/367/127/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

13 серпня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі Стародубець О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції Карпова Володимира Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище адміністративний позов, який позивач мотивує тим, що постановою у справі про адміністративне правопорушення від 20.03.2018 року інспектором роти №4 УПП у м. Хмельницький Карповим В.В . його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Зазначає, що рухався на автомобілі «Volkswagen Golf», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по трасі М12 в напрямку м. Хмельницький зі швидкістю, передбаченою ПДР. На затяжному підйомі пішов на обгін транспортного засобу, переконавшись, що ця смуга зустрічного руху вільна від транспортних засобів на достатній відстані. Знаку заборони обгону не було. Водій авто, яке він обганяв, у цей час підвищив швидкість руху, скоротивши відстань між ним і транспортним засобом, який рухався попереду нього, чим порушив п. 14.3 ПДР і перешкодив поверненню на займану смугу. Тому був вимушений рухатися по смузі зустрічного руху далі, таким чином обігнав друге авто. Але між другим і третім авто дистанція була також недостатня для його повернення на свою смугу. Лише після обгону третього транспортного засобу, а це було поліцейське авто, зміг без перешкоди закінчити маневр і повернутися на свою смугу. Після цього, рухаючись все ще вгору, побачив у дзеркалі заднього виду ввімкнуті синій та червоний проблискові маячки та мигаюче дальнє світло поліцейського авто. Доїхавши до прийнятної зупинки, зупинився. Поліцейський повідомив про те, що він порушив ПДР, а саме правила обгону: здійснив обгін у кінці підйому. Поліцейський пояснив йому його права, попросив водійські права, техпаспорт, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і пішов. Повернувшись надав постанову про адмінправопорушення. Вважає, що дана постанова винесена неправомірно і упереджено, правила дорожнього руху не порушував, обгін почав на дозволеній ділянці дороги, в процесі маневру діяв згідно ситуації, не створивши своїми діями жодної перешкоди іншим учасникам дорожнього руху. Пункт 14.6 ПДР, який забороняє обгін у кінці підйому чітко не визначає де починається «кінець підйому». Працівник патрульної поліції фізично не міг спостерігати його маневр спочатку і в повному обсязі, бо рухався попереду через кілька авто в одному з ним напрямку по одній смузі. Після закінчення маневру його та поліцейське авто ще деякий час рухалися вгору до горизонтальної ділянки. Також зазначає, що згідно ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку за адресою: пров . Коцюбинського, 35/2 м. Хмельницький, де розташоване Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому. Проте відповідач розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу та не мав права притягати його до адмінвідповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи. Тому просить визнати дії службової особи - інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції Карпова Володимира Володимировича протиправними, скасувати постанову серія БР №489380 від 20.03.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Відповідачем інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Карповим В.В. направлено до суду відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що 20.03.2018 року водій ОСОБА_1 близько 15 год. 30 хв. на а/д М-12, 264 км, в напрямку м, Хмельницький здійснив обгін декількох автомобілів в кінці підйому, чим порушив п. 14.6 г ПДР України. Здійснення маневру підтверджує і сам позивач, проте зазначає, що ніякого знаку, щоб забороняв йому здійснити маневр обгону не було. Беручи до уваги дорожню обстановку по а/д М-12 та витягу з «Гугл мапи» на 264 км стає зрозуміло, що рух на даній ділянці дороги здійснюється в два напрямки та має у кожному напрямку по одній смузі для руху, в той час, коли смуги між собою по всій довжині розділені суцільною лінією горизонтальної дорожньої розмітки - 1.1 ПДР України. Водій перед здійсненням маневру обгону - тобто руху по смузі зустрічного руху, мав би врахувати дорожню обстановку - наявність дорожньої розмітки 1.1 з її вимогами, наявність затяжного підйому, кількість транспортних засобів, що рухалися перед ним та прийти до висновку, що в разі здійснення даного маневру він порушить вимоги ПДР України та своїми діями може створити загрозу іншим учасникам дорожнього руху. Також зазначає, що із відеозапису вбачається, відповідач не заперечує здійснення маневру обгону в кінці підйому, при цьому звернувшись до посібника ПДР України сам зазначив, що порушив підпункт г п. 14.6 ПДР України. Після винесення постанови водій отримав її копію без будь-яких скарг та зауважень. Щодо місця розгляду справи зазначив, що відповідно до ст. 258 КУпАП постанова виноситься на місці вчинення правопорушення, а тому просить відмовити у задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розглянути справу за його відсутності, відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд дослідивши докази по справі вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №489380 від 20.03.2018 року ОСОБА_1 20.03.2018 року о 15 год. 30 хв. керуючи автомобілем Volkswagen Golf», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на а/д М12, 264 км в напрямку м. Хмельницький здійснив обгін декількох автомобілів в кінці підйому, чим порушив п. 14.6 г ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 14.6 г Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Згідно п. 1 розділу 8 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно п.2.3 б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 1-3 статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною 2 статті 122 КУпАП.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Після прийняття Конституційним Судом України рішення від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Відповідно до положень пункту 9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 чітко зазначено, що розгляд справи розпочинається з встановлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Пунктом 5 Розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП).

У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача з приводу того, що відповідачем розглянуто справу про адміністративне правопорушення з порушенням вимог ст.276 КУпАП, оскільки, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави вважати, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ст.122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

Співставивши надані позивачем пояснення та відеозапис, наданий відповідачем, в якому чітко видно, що дана ділянка дороги має рух в два напрямки, у кожному напрямку по одній смузі для руху, дані смуги розділені між собою суцільною лінією горизонтальної дорожньої розмітки, враховуючи пояснення позивача надані інспектору безпосередньо після зупинки транспортного засобу, у яких останній не заперечував факт обгону в кінці підйому, суд приходить до висновку про доведеність факту порушення позивачем ПДР України.

Також суд відзначає, що постанова серії БР №489380 від 20.03.2018 року винесена інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Карповим В.В. на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, оскільки відповідає положенням КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі; з використанням повноважень, визначених ЗУ «Про Національну поліцію»; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся за участю позивача та своєчасно, з огляду на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся одразу після виявлення відповідачем факту порушення водієм ПДР України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Карповим В.В. не було порушено прав позивача, а тому суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 9, 122, 222, 268, 287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 77, 229, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції Карпова Володимира Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Н.Ф. Карабаза