Справа № 727/7157/19
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/7157/19
Провадження № 2-а/727/194/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Алієв А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 УПП у Чернівецькій області лейтенанта поліції Гринько Тетяни Миколаївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення до відповідача Інспектора роти №3 УПП у Чернівецькій області лейтенанта поліції Гринько Тетяни Миколаївни, посилаючись на те, що 24.06.2019 року інспектором роти №3 батальйону УПП у Чернівецькій області лейтенантом поліції Гринько Т.М. було винесено постанову серії НК №402378 про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до змісту вказаної постанови 24.06.2019 року о 11:02 водій здійснив зупинку - стоянку на газоні, чим порушив пункт 12.4 ПДР, також при перевірці документів у водія був відсутній поліс обов`язкового страхування, чим порушив пункт 2.1 ПДР. Прийнято рішення притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач вважає, що постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням прав ОСОБА_1 , не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, звертає увагу суду на те, що процес розгляду справи не відповідав вимогам ст.279 КУпАП, обставини передбачені ст.280 КУпАП не з`ясовувалися; права особи, передбачені ст.268 КУпАП дотримані не були. Зокрема інспектор Гринько Т.М. не оголошувала яка справа підлягала розгляду, хто притягався до адміністративної відповідальності, не роз`яснювала права і обов`язки особам, які брали участь у розгляді справи та не заслуховувала вказаних осіб, чим грубо порушив вимоги ст.279 КУпАП. В даному випадку діяв зовсім інший патрульний поліцейський, що здійснював розгляд справи про адміністративне правопорушення, а постанову ухвалювала Гринько Т.М. , яка розгляд такої справи не здійснювала та вважає, що таким чином остання не виконала вимог ст.ст.268, 279, 280 КУпАП.

Крім цього, стверджує, що інспектор поліції не виконала свого прямого обов`язку і не з`ясовувала чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винен ОСОБА_1 в його вчиненні, чи підлягав ОСОБА_1 адміністративній відповідальності, чи були обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чим, на думку позивача, порушила вимоги ст.280 КУпАП.

Вважає, що за таких обставин розгляд справи інспектором Гринько Т.М. носив формальний характер, постанова серії НК №402376 від 24.06.2019 року винесена з порушеннями процесуальних норм, а тому, на думку позивача, є незаконною і підлягає скасуванню.

Позивач вказує, що в оскаржуваній постанові зазначено, що ним вчинено по суті два порушення ПДР, проте не конкретизується відносно якого саме здійснювався розгляд справи про адміністративне правопорушення, за яке саме правопорушення накладається адміністративна відповідальність (стягнення) у вигляді штрафу.

Стверджує, що перебуваючи в Шевченківському районному суді міста Чернівці 24.06.2019 року близько 10 год. 30 хв. до нього прийшов брат та надав ключі від автомобіля, де знаходились документи позивача по справі. В подальшому позивач попрямував шукати автомобіль з документами. Так, на вулиці Поповича, неподалік від сміттєвих альтфатерів він побачив описаний братом автомобіль та двох поліцейських патрульної поліції, які монтували на колесо автомобіля блокувальний пристрій. На запитання позивача поліцейські припинили свої дії та повідомили, що невідома громадянка похилого віку викликала слідчо-оперативну групу для покарання порушника який припаркувався на забороненому місці та одночасно поцікавились в позивача хто він та чи це його автомобіль, також попросили надати їм свої документи. Стверджує, що поліцейські йому вказали, що після виклику на лінію 102 змушені когось притягнути до відповідальності.

Інший поліцейський, який ввімкнув бодікамеру, вказав позивачу, що зараз буде здійснюватись розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього. Почавши розгляд справи, цей поліцейський роз`яснив позивачу права, повідомив про порядок розгляду справи і в більшості свої дій дотримувався процедури, передбаченої в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року №1395. На питання поліцейського позивач погодився, і пояснив, що даний транспортний засіб на вказаному місці припаркував (залишив) не він, а ймовірно його близький родич, а тому позивач не допоможе їм з встановленням винуватої особи, оскільки проти свого брата свідчити на підставі ст.63 Конституції України відмовляється. В той же час, позивач повідомив, що може усунути правопорушення, перепаркувавши автомобіль, оскільки має ключі від даного транспортного засобу, а також документи на право керування.

При цьому, стверджує, що працівник патрульної поліції Гринько Т.М. почала виписувати постанову про порушення позивачем правил дорожнього руху, навіть не зважаючи на зауваження того, що він не керував транспортним засобом, не залишав його на вказаному місці та не має наміру керувати ним в подальшому.

Таким чином, зважаючи на вказане, позивач вважає постанову незаконною, оскільки Гринько Т.М. не здобула доказів вини ОСОБА_1 ні в інкримінованому порушенні ПДР - зупинці/стоянці транспортного засобу в забороненому місці, ні в порушення вимог ст.126 КУпАП - в частині керування транспортним засобом без документів.

Окрім того, позивач звертає увагу суду на те, що в даному випадку відсутні у справі жодні докази причетності ОСОБА_1 до скоєного правопорушення, та не встановлено і сам факт скоєння правопорушення (порушення ПДР) будь ким іншим. Будь-які інші докази, які б вказували на керування транспортним засобом саме позивачем, чи на те, що водій транспортного засобу здійснював рух на описаному в постанові автомобілі, тим паче відсутності у не водія документів на право керування таким транспортним засобом в справі також відсутні.

На основі викладеного, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти №3 батальйону УПП у Чернівецькій області лейтенанта поліції Гринько Тетяни Миколаївни, серії НК №402376 від 24.06.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак спрямував до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у відсутність позивача, не фіксувати судове засідання технічними засобами, вимоги позову підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак від їх представника до суду надійшла заява, згідно якої просять справу розглянути у їх відсутність, вимоги позову не визнають. Також, від відповідача по справі до суду надійшов письмовий відзив на позов, згідно якого вказують, що поліцейська Гринюк Т.М. діяла згідно вимог Закону України «Про дорожній рух» та КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснений поліцейським згідно вимог ст.ст.283-285 КУпАП, позивачу були роз`яснені його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а тому просять відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно копії постанови серії НК №402376 від 24.06.2019 року (а.с.10), що була винесена поліцейським УПП в Чернівецькій області Гринько Т.М., позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Як зазначено в постанові, 24.06.2019 року о 11 год. 02 хв. в м.Чернівці, вул.Поповича, 13, керуючи транспортним засобом марки «Honda CR-V» водій здійснив зупинку-стоянку на газоні, чим порушив ПДР п.12.4, також при перевірці документів у водія був відсутній поліс обов`язкового страхування, чим порушив ПДР п.2.1 та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно зі ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Пунктом 2.1 Ґ ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Також, частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно пункту 15.10 Є Правил дорожнього руху України стоянка забороняється на газонах.

Згідно вимог ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Разом з тим, доказів, які б однозначно свідчили про вину ОСОБА_1 в порушенні зазначених вимог Правил дорожнього руху України суду не надано.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В той же час, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, в позовній заяві позивач вказує, що він вказаним в постанові транспортним засобом не керував та стоянку на газоні не здійснював. Наведене також підтверджується наданим суду відеозаписом з нагрудних бодікамер поліцейських під час складання оскаржуваної постанови, на якому чітко відображено факт невизнання ОСОБА_1 своєї вини у інкримінованому йому правопорушенні, стверджуючи, що автомобіль так припаркував його брат.

Окрім того, як вбачається з вказаного відеозапису, про розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 оголошував інспектор патрульної поліції Борлодян В.В., він же і роз`яснював позивачу його права, проводив розгляд справи про адміністративне правопорушення та заслуховував пояснення позивача по справі. При цьому, саме ОСОБА_3 оголосив ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності.

В свою чергу, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була складена інспектором поліції Гринько Т.М., яка по суті розгляд справи не здійснювала.

При цьому, відповідачем на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови суду не було надано жодних доказів на підтвердження власної позиції. Тобто, відповідачем, як посадовою особою суб`єкта владних повноважень рішення якого оскаржується, до суду не було надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, доводи позивача відповідачем не спростовані та заслуговують на увагу.

Таким чином, суд вважає, що не доведеним є факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності та в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно приписів ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, суд вважає, що згідно приписів вищенаведеної норми, виникає необхідність закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відносно ОСОБА_1 .

За наведених обставин, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП підлягає скасуванню, а позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 77, 205, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 УПП у Чернівецькій області лейтенанта поліції Гринько Тетяни Миколаївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії НК №402376 від 24.06.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення в той же строк з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: