Справа № 569/17945/17
Суддя: Ковальов І. М.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року Рiвненський мiський суд Рівненської області

в особi суддi - Ковальова І.М.

при секретарі - Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСББ «Князь», третя особа, без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання незаконним та скасування окремих пунктів рішення Рівненської міської ради №2345 від 24 січня 2017 року,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до Рівненської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСББ «Князь» про визнання незаконним та скасування окремих пунктів рішення Рівненської міської ради №2345 від 24 січня 2017 року звернувся ОСОБА_2 .

Ухвалою Рівненського міського суду від 24 січня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради.

Ухвалою Рівненського міського суду від 20 вересня 2018 року замінено неналежного позивача - ОСОБА_2 на належного - ОСОБА_1 по справі за адміністративним позовом до Рівненської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСББ «Князь», третя особа, без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання незаконним та скасування окремих пунктів рішення Рівненської міської ради №2345 від 24 січня 2017 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві і додаткових поясненнях та визнати незаконними та скасувати п.2 та п.3 рішення Рівненської міської ради №2345 від 24 січня 2017 року, а саме: після державної реєстрації права комунальної власності територіальної громади в особі Рівненської міської ради на вищезазначені земельні ділянки провести поділ земельної ділянки площею 5 357 кв.м. на АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (для обслуговування житлових будинків) на такі земельні ділянки: земельна ділянка №1 площею 3 294 кв.м.; земельна ділянка №2 площею 2 063 кв.м.; доручити Управлінню земельних відносин розробити технічну документацію з землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки площею 5 357 кв.м. на АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1 ) згідно з вимогами чинного законодавства та стягнути з відповідача понесені судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав та просить суд відмовити у їх задоволенні.

В судовому засіданні представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСББ «Князь» підтримав заявлені вимоги позивача і вважає, що позовні вимоги доведені, які підлягають до задоволення.

В судовому засіданні представник третьої особи, самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради підтримав подані ним письмові пояснення на позов.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд пришов до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Стаття 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлює визначення терміну прибудинкової території. Однак, позивачем та його представником не враховано що дана стаття визначає, що закріплення прибудинкової території навколо багатоквартирного будинку здійснюється відповідно до землевпорядної документації порядок складання якої визначений Законом.

Відповідно до ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування житлового будинку, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотання зазначаються цільове призначення земельної ділянки, її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває в користуванні інших осіб).

Судом встановлено, що на земельній ділянці на АДРЕСА_1 розташований багатоквартирний житловий будинок (гуртожиток).

27 січня 2014 року управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради було видано свідоцтво на право власності 26/100 частин секції в гуртожитку, який знаходиться на АДРЕСА_1 , секція ХХ11 . Дане свідоцтво видане згідно з наказом від 27 січня 2017 року №29.

В даному свідоцтві зазначалось, що на праві приватної спільної часткової власності було здійснено такий розподіл: ОСОБА_3 - 65/1000 частини, ОСОБА_2 - 65/1000 частини, ОСОБА_4 - 65/1000 частини та ОСОБА_5 - 65/1000 частини. В загальному їм належало 26/100 частин секції ХХ11 на гуртожиток на АДРЕСА_1 .

30 березня 2018 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування серії ННВ №519903.

В даному договорі дарування передавалось ОСОБА_1 у власність 26/100 частин секції ХХ11, який знаходиться на АДРЕСА_1 . Ці 26/100 частини складаються з житлових кімнат №47 та 48.

На даний час власником кімнат АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №119169129.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Частинами першою та другою статті 5 даного Закону встановлено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками і такі співвласники е мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до ст.42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації.

У разі знищення (руйнування) багатоквартирного будинку майнові права на земельну ділянку, на якій розташовано такий будинок, а також належні до нього будівлі, споруди та прибудинкова територія, зберігаються за співвласниками багатоквартирного будинку.

Тобто, враховуючи вищевикладені положення Закону та вимоги статті 42 Земельного кодексу України чинним законодавством не передбачено право власника окремої квартири багатоквартирного будинку на виділення в натурі та на отримання безоплатно у власність частини земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний будинок, а тому розглянути питання щодо відведення позивачу безоплатно у власність земельної ділянки для обслуговування квартири на АДРЕСА_1 не можливо.

Суд вважає, що правильність застосування Рівненською міською радою вищезазначених норм Закону обумовлюється і тим, що будь-яких звернень від позивача з приводу вирішення питання відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 до Рівненської міської ради та управління земельних відносин не надходило.

В свою чергу, у позовній заяві позивач зазначив, що ОСББ «Князь» звернулось до землевпорядної організації ПП «Експерт-Рівне-Земля» з метою виготовлення відповідної землевпорядної організації.

Листом Управління земельних відносин від 21 вересня 2016 року №01-12/555 повідомлено ОСББ «Князь» про прийняте рішення Рівненської міської ради від 20 серпня 2015 року №5635.

Тобто, належним позивачем у справі з доводів та обґрунтувань позовної заяви мало б бути ОСББ «Князь».

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

У зв`язку з тим, що про прийняте рішення Рівненською міською радою від 20 серпня 2015 року №5635 ОСББ «Князь» дізналося 21 вересня 2016 року, строк на право звернення до адміністративного суду закінчився 21 березня 2017 року, тому суд вважає, що право на звернення до суду первісний позивач ОСОБА_6 дізнався із пропущенням строку на таке звернення.

В позовній заяві та в судовому засіданні позивач та його представник зазначають, що житловому будинку на АДРЕСА_1 належить земельна ділянка 2242,3 кв.м. Однак дані обставини не підтверджені документально, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на право власності чи право користування земельною ділянкою. Відсутні також відомості щодо наявності відповідного рішення Рівненської міської ради щодо надання вказаної земельної ділянки у власність чи користування.

Земельна ділянка на АДРЕСА_1 не була прибудинковою територією, так як відповідних рішень Рівненською міською радою щодо закріплення прибудинкової території не приймалось та документів, що посвідчують право користування (власності) не видавалось.

Тому, враховуючи вищевикладене, посилання позивача на фактичне вилучення Рівненською міською радою земельної ділянки без будь-яких на те правових підстав та не у передбачений чинним законодавством спосіб при відведенні земельної ділянки не відповідає дійсності та абсолютно безпідставне, оскільки вилучення земельних ділянок в порядку та у спосіб, визначений статтями 140-149 Земельного кодексу України у власників землі (землекористувачів) відбувається у випадку, якщо таке право належним чином посвідчене, а рішень Рівненською міською радою, як розпорядника земель комунальної власності щодо надання земельної ділянки у власність або у користування позивачу та іншим співвласникам будинку не приймалося, право власності на земельну ділянку у спосіб, визначений ст.125 Земельного кодексу України у позивача не виникло і документів, визначених ст.126 Земельного кодексу України, що посвідчують право на земельну ділянку позивачу не видавалося.

Відповідно до ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Дана норма закону є одним із засобів забезпечення провідної ролі міських ряд, як органів місцевого самоврядування, які покликані представляти відповідні територіальні громади та здійснювати від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування. Виключна компетенція місцевих рад означає, що ніякі інші органи чи посадові особи не мають права приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції рад.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ч.1 ст.71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Відповідно до п.а ч.1 ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що рішення Рівненської міської ради від 24 січня 2017 року №2345 прийняте з дотриманням норм чинного законодавства, позивач та його представник заявлені позовні вимоги не довели, а представник відповідача повністю їх спростував належними та допустимими доказами, тому у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-15, 19-21, 72-79,159-164, 192,194, 241-255, 293-295 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСББ «Князь», третя особа, без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання незаконним та скасування окремих пунктів рішення Рівненської міської ради №2345 від 24 січня 2017 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_5 , іпн. НОМЕР_2 .

Відповідач: Рівненська міська рада, м.Рівне, вул.Соборна, 12А, 4.

Третя особа: ОСББ «Князь», м.Рівне, вул.Кн.Острозького, 14, .

Третя особа: Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради, м.Рівне, вул.Лермонтова, 6.

Суддя :