Справа № 182/3882/19(2-а/0182/69/2019)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 182/3882/19(2-а/0182/69/2019)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2019 року в адміністративній справі № 182/3882/19 (2-а/0182/69/2019) (головуючий суддя першої інстанції Багрова А.Г.) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Нікопольського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Печерного Євгена Сергійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 06.06.2019 року звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Інспектора Нікопольського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Печерного Євгена Сергійовича, в якому просив скасувати постанову серії ЕАВ №1183085 від 27.05.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2019 року позовну заяву залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати та прийняти нову постанову про задоволення вимог адміністративного позову.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Позивач в апеляційній скарзі просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач не заявив суду клопотання про розгляд справи за його участю.

З урахуванням викладеного суд вважає, що розгляд справи в суді апеляційної інстанції можливо здійснювати без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 27.05.2019 року інспектором Нікопольського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Печерним Є.С. прийнята постанова серії ЕАВ №1183085 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та застосовано штраф в розмірі 340 грн. (а.с.6).

Згідно тексту постанови ОСОБА_1 27.05.2019 року о 22.25 годині в м.Нікополі по вулиці Патріотів України керував транспортним засобом Опель Вектра н/з НОМЕР_1 , на якому встановлено гуму різного протектора та марки, а також не освітлювався задній номерний знак в темну пору доби, чим порушено п.п.2.9 ПДР, п. 31.4.5 ПДР - керування водієм ТЗ, що має технічні несправності (колес/шин).

Не погодившись з постановою інспектора, позивач оскаржив її до суду.

Залишаючи без задоволення позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем дійсно було порушено правила дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність.

При вирішенні справи суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Оцінюючи правомірність дій відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною першою статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127 1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5рп/15 роз`яснено положення частини першої статті 276 КУпАП стосовно змісту словосполучення «за місцем його вчинення». Зазначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Таким чином зазначеним рішенням роз`яснено, що словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху, частина третя статті 121 КУпАП. Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративні правопорушення, передбачені частиною третьою статті 121 КУпАП, що передбачають стягнення у вигляді штрафу або штрафних балів, - уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектор Печерний Є.С. є уповноваженим працівником поліції Нікопольського відділу поліції і має спеціальне звання «старший сержант поліції», а тому має повноваження розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 121 КУпАП, які вчиняються на території м.Нікополя Дніпропетровської області.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Стосовно наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частина перша статті 121 КУпАП передбачає, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.31.4. ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

31.4.5. Колеса і шини:

г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Пунктом 31.5. ПДР передбачено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Як зазначалось вище, згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 27.05.2019 року о 22.25 годині м. Нікополі по вулиці Патріотів України керував транспортним засобом Опель Вектра н/з НОМЕР_1 в, на якому встановлено гуму різного протектора та марки, а також не освітлювався задній номерний знак в темну пору доби, чим порушено п.п.2.9 ПДР, п. 31.4.5 ПДР - керування водієм ТЗ, що має технічні несправності колес/шин, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП.

В апеляційній скарзі позивач не заперечує вказані фактичні обставини та зазначає, що він під час зупинки інспектором поліції транспортного засобу надав інспектору пояснення, що 20 хвилин тому потрапив у яму по вулиці Патріотів України та пошкодив диск колеса з покришкою, що йому довелося поставити запасне колесо щоб доїхати до шиномонтажу, де він міг би оцінити збитки та у випадку можливості здійснення ремонту здійснити його. При цьому відкрив багажник та запропонував працівникам поліції пересвідчитися, що в багажнику автомобіля лежить пошкоджене колесо з диском, аналогічним трьом іншим дискам на інших колесах автомобіля, а домкрат та балонний ключ позивач навіть ще не запаковував. Всі доводи позивача відповідачем були проігноровані.

Колегія суддів не приймає до уваги такі посилання позивача, оскільки на вказані обставини апелянтом не надано будь-яких доказів. Крім того, колегія суддів зауважує, що запасне колесо (шини) повинно бути аналогічним іншим дискам на колесах автомобіля.

Крім того, як зазначалося вище, згідно з п.31.4. ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

31.4.5. Колеса і шини:

г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

За таких обставин позивач не мав права взагалі експлуатувати транспортний засіб або повинен був виконати вимоги п.9.9 або п.9.11 ПДР.

Проте, позивач, після заміни колеса на запасне, керував транспортним засобом, експлуатація якого відповідно до вказаної норми ПДР заборонена, без виконання вимог п.9.9 або п.9.11 ПДР.

Також в апеляційній скарзі позивач посилається на ту обставину, що на місці зупинки, у присутності інспектора поліції, він поправив лампочку та номерний знак почав освітлюватися, при цьому пояснив інспектору, що лампочка перестала горіти через незадовільне дорожнє покриття вже під час руху. На думку апелянта підсвітлення номерного знаку не є зовнішнім світловим приладом у розумінні розділу 19 ПДР «Користування зовнішніми світловими приладами», а п.п. 31.3, 31,4 та 31,6 ПДР не забороняють експлуатацію транспортного засобу з неосвітленим номерним знаком, тож керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком не тягне за собою відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає, що частина перша статті 121 КУпАП передбачає відповідальність, крім іншого, за керування водієм транспортним засобом, що має несправності «зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється».

Освітлення номерного знаку є саме зовнішнім світловим приладом, несправність якого заважає ідентифікувати той чи інший транспортний засіб у темну пору доби (як в даному випадку о 22.25 год. 27.05.2019 року).

Таким чином, позивач керував транспортним засобом, який мав визначені у постанові несправності.

Помилкове зазначення у постанові по справі про адміністративне правопорушення місця реєстрації та фактичного місця проживання позивача не спростовує висновків відповідача щодо наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення та не впливає на вирішення справи.

Судом апеляційної інстанції не виявлено будь-яких порушень відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.280 КУпАП, форма та зміст постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП.

Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, відсутні підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги ПДР України, що повністю підтверджується матеріалами справи, а тому на позивача відповідачем правомірно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., тобто в межах ч.1 ст.122 КУпАП.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення позовної заяви без задоволення.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 272, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2019 року в адміністративній справі № 182/3882/19 (2-а/0182/69/2019) залишити без задоволення.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2019 року в адміністративній справі № 182/3882/19 (2-а/0182/69/2019) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак