Справа № 415/2929/19
Суддя: Фастовець В. М.
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2019 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі

головуючого судді Фастовця В.М.,

за участю секретаря судового засідання Гавриленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП капрала поліції Галкіна Олександра Геннадійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постановусерії ВР № 349081 від 30.03.2019 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Позивач у судове засідання не з`явився, причини його неявки суду невідомі, про явку до суду на 09.08.2019 був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Клопотань та заяв про відкладення розгляду адміністративної справи до суду не надходило.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, в якому просить адміністративний позов розглянути за його відсутності та долучити до справи відеозапис події.

У судовому засіданні встановлено, що 30.03.2019 р. відповідачем відносно позивача було складено протиправно постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 349081 за вчинення правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн. У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 19.03.2019 о 14 год. 30 хв., в м. Лисичанську по вул. В. Сосюри, керуючи транспортним засобом Peugeot «307» д.н.з. НОМЕР_1 порушив вимогу дорожнього знаку 5.8 «Дорога із смугою для маршрутних ТЗ», чим порушив п.17.1 ПДР України.

Задовольняючи позов в частині скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.2 ч.3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Такими обставинами у справах про накладення адміністративних стягнень є, зокрема, докази вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками…, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Порядок дослідження і закріплення доказів у справах про адміністративне правопорушення регламентується наступними нормами КУпАП.

Ст.279 ч.2 - … посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Ст.252 КУпАП - посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приписи ст.7 ч.1-3 КУпАП визначають, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.283 ч.2 абз.3 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

З постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача вбачається, що до неї не надано жодного доказу вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, та відсутні відомості про технічний засіб, на який провадився відеозапис (а.с.6).

Тому, оцінюючи наданий відповідачем диск з відеозаписом, суд наголошує на тому, що відеозапис у справах подібної категорії має подвійну правову природу.

По-перше, як доказ дотримання суб`єктом владних повноважень вимог законодавства під час підготовки до розгляду та розгляду справи про адміністративне правопорушення роз`яснення процесуальних прав, оголошення про розгляд справи, надання часу для виклику захисника тощо.

В цьому випадку відеозапис може бути використаний у якості доказу у справі в порядку адміністративного судочинства згідно ст.72 ч.1 КАС України, т.я. він може слугувати доказом дотримання відповідачем передбачених законодавством процедур, закріплення та підтвердження здійснення яких на час розгляду справи про адміністративне правопорушення законодавством для справ, що розглядаються працівника патрульної поліції, не передбачене.

По-друге, як безпосередній доказ скоєння адміністративного правопорушення. Це можливо лише за умови, що його існування на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення належним чином зафіксоване у постанові про накладення адміністративного стягнення (протоколі про адміністративне правопорушення, протоколі розгляду справи колегіальним органом тощо). Саме це робить такий доказ допустимим, як одержаний у порядку, визначеному законом (слід зазначити, що це поняття має більш широкий зміст, бо саме по собі здійснення відеозапису працівником поліції недостатньо для цього, як недостатньо вилучення доказу на законних підставах за ухвалою суду, але без законного оформлення вилучення шляхом складання протоколу обшуку),

Тому суд зазначає, що не може взяти до уваги наданий відповідачем відеозапис, як недопустимий відповідно до ст.74 ч.1 КАС України доказ, в частині, що стосується підтвердження скоєння позивачем правопорушення, тому що в цій частині цей відеозапис є доказом в розумінні ст.251 КУпАП, і підлягав оцінці відповідачем на предмет належності та допустимості під час розгляду справи про адміністративне правопорушення і накладення адміністративного стягнення на позивача, що прямо передбачено вищенаведеною ст.279 ч.2 КУпАП.

За таких умов, суд, приймаючи такий доказ, фактично легітимізує порушення з боку суб`єкта владних повноважень порядку оформлення доказів під час розгляду справ про адміністративне правопорушення, нівелює вимоги ст.7 КУпАП для суб`єкта владних повноважень щодо суворого додержання законності під час розгляду справ про адмінправопорушення, та відсутністю правових наслідків зазначеного порушення суб`єкта владних повноважень явно стає на його бік, чим у свою чергу порушує право на безсторонній суд.

Окрім того, відповідно до ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Однак відповідачем суду не наведено будь-яких причин, з яких він не дотримався наведених положень КУпАП щодо фіксування і дослідження доказів у справі про адміністративне правопорушення.

З наведеного випливає, що у суду відсутні докази того, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідач приймав оскаржуване рішення з дослідженням доказів, а не на підставі тільки візуального спостереження за дотриманням позивачем ПДР.

Аналогічні висновки стосовно наслідків відсутності у постанові про накладення адміністративного стягнення посилання на пристрій, на який зроблений відеозапис, як на суттєве порушення при накладенні адміністративного стягнення викладені у постанові ВС від 30 травня 2018 р. в адміністративному провадженні №К/9901/29775/18 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/74407705).

З наданого відповідачем відеозапису в частині розгляду справи про адміністративне правопорушення також вбачається, що позивач не визнавав, як скоєння правопорушення, так і скоєння інкримінованих йому дій.

Таким чином відповідачем не було надано належних та допустимих доказів, які б встановлювали наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, а тому позовні вимоги позивача в частині скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП і накладення штрафу у сумі 510 гривень підлягають задоволенню, а провадження в адміністративній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закриттю.

Разом з тим, суд вважає що належним способом захисту порушеного права позивача в спірних правовідносинах буде скасування постанови серії ВР № 349081 від 30.03.2019 інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП капрала поліції Галкіна Олександра Геннадійовича про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн., а не визнання дій відповідача протиправними щодо складання оскаржуваної постанови, оскільки норми Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції № 1395 від 07.11.2015 року в їх взаємодії з нормами Закону України «Про дорожній рух» та Закону України «Про національну поліцію» дають підстави для висновку про наявність у відповідача, як посадової особи Національної поліції, повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови, у разі виявлення правопорушень, в тому числі, передбачених ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В порядку ст. 139 КАС України, судові витрати віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243-246, 268-270, 286КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП капрала поліції Галкіна Олександра Геннадійовича про визнання дій протиправними і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ВР № 349081 від 30.03.2019 інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП капрала поліції Галкіна Олександра Геннадійовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити.

В задоволенні адміністративного позову в іншій частині відмовити.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя: