Справа № 826/9555/16
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9555/16 Суддя (судді) першої інстанції: Мазур А.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Земляної Г.В., Мельничука В.П.,

за участю:

секретаря Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик" Шевченка Олександра Володимировича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2017 у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик" Шевченка Олександра Володимировича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик" Костенка Ігоря Івановича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2017 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик" Костенка Ігоря Івановича № 152 від 18.05.2016 "Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів, операцій) за вкладними операціями" в частині застосування наслідків нікчемності правочину, а саме: транзакції (операції) з перерахування грошових коштів 01.04.2016 року з рахунку Публічного акціонерного товариства НВЦ "Борщагівський хіміко - фармацевтичний завод" на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 у сумі 195 000,00 грн.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик" Костенка Ігоря Івановича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно рахунків ОСОБА_1 , відкритих у Публічному акціонерному товаристві "Комерційний Банк "Хрещатик", у межах гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що суд першої неповно встановив обставини справи, а його висновки не відповідають обставинам справи та положенням чинного законодавства, зокрема з тих підстав, що позивач не є вкладником банку та не набув права на гарантоване відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Представник апелянта в судовому засіданні наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просив скасувати, а в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник позивача просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до судового засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, що не заважає розгляду справи за його відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 31.03.2016 між ОСОБА_1 (Позичальником) та Публічним акціонерним товариством НВЦ "Борщагівський хіміко - фармацевтичний завод" (Позикодавцем) укладено Договір позики, відповідно до умов якого Позикодавець зобов`язався надати Позичальнику безвідсоткову позику в сумі 195 000,00 грн., а Позичальник зобов`язався погасити Позикодавцю таку ж суму грошей, у строк, що вказаний в пункті 2.2 даного Договору (до 31.12.2017 року).

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що Позикодавець надає позику шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Позичальника протягом трьох днів з моменту підписання цього Договору. Реквізити банківського рахунку Позичальник повідомить Позикодавцю у письмовому вигляді після підписання цього Договору.

Відповідно до умов укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ КБ "Хрещатик" Договору № НОМЕР_1 банківського рахунку фізичної особи від 01.04.2016 року, Банк відкрив Клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті відповідно до Інструкції "Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах" та зобов`язався належним чином виконувати комплексне обслуговування Клієнта відповідно до умов цього Договору та Тарифів ПАТ КБ "Хрещатик" по обслуговуванню фізичних осіб, а також забезпечити збереження коштів на рахунку Клієнта.

Відповідно до копії платіжного доручення №27 від 01.04.2016, на поточний рахунок позивача № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ КБ "Хрещатик" 01.04.2016 року з рахунку ПАТ НВЦ "БХФЗ" НОМЕР_2 перераховано 195 000,00 грн. з призначенням платежу: "Надання позики згідно договору б/н від 31.03.2016 р. Без ПДВ".

06.04.2016 на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення про те, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 05 квітня 2016 року № 234 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРІЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 05 квітня 2016 р. № 463 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Відповідно до копії Витягу з наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Хрещатик" №152 від 18.05.2016 року, застосовано наслідки нікчемності операцій (транзакцій) по перерахуванню коштів з поточних рахунків юридичних та фізичних осіб на вкладні депозитні/поточні (карткові) рахунки інших фізичних осіб - клієнтів Банку, що є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Надалі, повідомленням від 24.05.2016 № 41/3-12/2796 ОСОБА_1 повідомлено про нікчемність правочину згідно з п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а саме про нікчемність операції безготівкового перерахування грошових коштів 01.04.2016 року з рахунку ПАТ НВЦ "Борщагівський хіміко - фармацевтичний завод" на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 у сумі 195 000,00 грн., а також наголошено, що відповідно до ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Не погоджуючись із зазначеними діями та рішеннями відповідача позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідачем не доведено наявність правових підстав для не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ КБ "Хрещатик", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за транзакцією (операцією) щодо перерахування коштів на поточний рахунок Позивача у розмір 195 000,00 грн. та не подання інформації про позивача до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, позаяк Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не встановлює обмежень в частині походження коштів вкладу, а саме, що вкладом повинні бути лише кошти, внесені безпосередньо вкладником та в статті 2 передбачає, що кошти, які надійшли для вкладника, вважаються вкладом.

Колегія суддів частково погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

При цьому, вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

У взаємозв`язку з наведеним, слід зазначити, що порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Пунктом 2 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 (надалі - Положення №14) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за №1548/21860 (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (з урахуванням обмежень, визначених уповноваженою особою Фонду відповідно до частини другої статті 38 Закону), за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду Переліку.

Правова позиція апелянта обґрунтована тим, що за результатами перевірки на предмет виявлення правочинів (договорів, транзакцій) за вкладними операціями, що є нікчемними відповідно до ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", яка проводилася на виконання Наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Хрещатик" від 11.04.2016 року № 41, виявлено транзакцію з перерахування 01.04.2016 року на рахунок ОСОБА_1 з рахунку ПАТ НВЦ "Борщагівський хіміко - фармацевтичний завод" грошових коштів у розмірі 195 000,00 грн., яка є нікчемною на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхиляв посилання відповідача норми постанови Правління НБУ №231/БТ від 04.04.2016 року, яким ПАТ КБ "Хрещатик" віднесено до категорії проблемних та яким не допускалося проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується сума відшкодування за вкладами за рахунок Фонду, оскільки вказана інформація є банківською таємницею, а також прийняте після проведення транзакції з перерахування коштів на рахунок Позивача на виконання умов укладеного 31.03.2016 року Договору позики.

Частинами 1 та 2 ст. 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Крім того, ч. 3 ст. 228 ЦК України встановлено, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Для застосування санкцій, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Колегія суддів вказує на те, що відповідного судового рішення щодо визнання транзакції (операції) щодо перерахування грошових коштів недійсною відповідачем надано не було.

Натомість, матеріалами справи підтверджується, що 01.04.2016 на поточний рахунок ОСОБА_1 надійшли грошові кошти у розмірі 195000,00 грн. з призначенням платежу: надання позики згідно договору позики б/н від 31.03.2016 року. Переказ грошових коштів здійснено до запровадження тимчасової адміністрації, тобто до 05.04.2016 року.

А тому, обґрунтованими є висновки суду першої інстанції, який врахувавши факт наявності коштів на рахунку позивача, вказав, що відповідачем не доведено наявність правових підстав для не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ КБ "Хрещатик", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та правомірно зобов`язав Уповноважену особу подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно рахунків ОСОБА_1 , відкритих у Публічному акціонерному товаристві "Комерційний Банк "Хрещатик", у межах гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами.

Разом з тим, в частині вимог про визнання протиправним та скасування наказу № 152 від 18.05.2016 "Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів, операцій) за вкладними операціями" в частині застосування наслідків нікчемності правочину, а саме: транзакції (операції) з перерахування грошових коштів 01.04.2016 з рахунку Публічного акціонерного товариства НВЦ "Борщагівський хіміко - фармацевтичний завод" на рахунок ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає, що правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частина друга ст. 215 ЦК та частина третя ст. 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена частиною другою ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Така позиція відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах № 910/12294/16 від 11.04.2018, № 910/24198/16 від 16.05.2018 та № 819/353/16 від 04.07.2018.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й вкладників банку), тому не може порушувати будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу.

За таких обставин, провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції було частково порушено норми процесуального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню у відповідній частині.

Керуючись статтями 242, 308, 315, 317, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик" Шевченка Олександра Володимировича задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2017 скасувати в частині визнання протиправним та скасування наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик" Костенка Ігоря Івановича № 152 від 18.05.2016 "Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів, операцій) за вкладними операціями" в частині застосування наслідків нікчемності правочину, а саме: транзакції (операції) з перерахування грошових коштів 01.04.2016 з рахунку Публічного акціонерного товариства НВЦ "Борщагівський хіміко - фармацевтичний завод" на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 у сумі 195 000,00 грн., та закрити провадження у вказаній частині позову.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2017 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

(Постанову у повному обсязі складено 12.08.2019)

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя В.П. Мельничук

Суддя Г.В. Земляна