Справа № 823/926/16
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року справа № 823/926/16

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кульчицького С.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Зачепи Х.В.,

представника відповідача Радченко О.П. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження, в приміщенні суду адміністративну справу за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова компанія "Хорс" до Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Зернова компанія «Хорс» (далі - позивач) з позовною заявою до Золотоніської об`єднаної державної податкової інспекції (Драбівське відділення) Головного управління ДФС у Черкаській області (далі - відповідач), в якій просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.02.2016 № 4/.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач дійшов помилкового висновку в акті перевірки від 02.02.2016 №13/23-00-22-0105/32418388 про порушення позивачем вимог Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» на підставі якого прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 18.02.2016 № 4/НОМЕР_1, оскільки податковим органом під час перевірки не було враховано додаткові угоди до зовнішньоекономічних контрактів, зокрема: додаткова угода № 1 від 11.08.2014 до контракту №2014-12/05 від 12.05.2014 за умовами якої сторони дійшли згоди про розірвання контракту у звязку із неможливістю продавця Compani «Interchemprod and Invest Ltd» виконати поставку повністю сплаченого покупцем (позивачем) товару, продавець згідно п. 9.2 контракту №2014-12/05 від 12.05.2014 повертає покупцеві отриману попередню оплату в розмірі 8 267 618,50 доларів США впродовж 45 календарних днів з моменту укладення цієї додаткової угоди; додаткова угода № 1 від 05.10.2014 до контракту №2014-12/08 від 12.08.2014 за умовами якої сторони дійшли згоди про розірвання контракту у звязку із неможливістю продавця Compani «Interchemprod and Invest Ltd» виконати поставку повністю сплаченого покупцем (позивачем) товару, продавець згідно п. 9.2 контракту №2014-12/08 від 12.08.2014 повертає покупцеві отриману попередню оплату у розмірі 2 473 942,50 доларів США впродовж 10 календарних днів з моменту укладення цієї додаткової угоди; додаткова угода №1 від 14.11.2014 контракту №FC01/10-14 від 01.10.2014, якою п. 5.1 контракту викладено у наступній редакції: «Покупець проводить оплату за поставлений товар шляхом банківського переказу протягом 80 днів з дати надання Продавцем документів, зазначених п. 5.2»; додаткова угода №2 від 06.02.2015 до контракту №FC01/10-14 від 01.10.2014, якою Покупець визнав суму заборгованості по вказаному контракту у розмірі 1 470 366,28 доларів США, яку зобовязався сплатити протягом 7 календарних днів з дати підписання додаткової угоди №2, а п. 10 контракту №FC01/10-14 від 01.10.2014 викладено у наступній редакції: «Даний контракт регулюється й тлумачиться у відповідності до матеріального права України, як країни походження товару, що є предметом цього договору…». Позивач наголошував, що у звязку із невиконанням нерезидентом вимог вищезазначених контрактів та додаткових угод до них, позивач звернувся до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, який прийняв позови до розгляду та виніс рішення про задоволення позову, тому у відповідності до ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом. Оскільки позивач звернувся із відповідними позовами до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України в строк передбачений вищезгаданими контрактами та додатками до них, відповідачем протиправно нараховано позивачу пеню за порушення термінів розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 4872337 грн. 54 коп., а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню. Крім того, позивач вказав, що по контракту №FC 230215 від 23 лютого 2015 року СТОВ «Зернова компанія «Хорс» здійснено поставку кукурудзи 3-го класу (митна декларація №500010003/2015/002360 від 31.03.2015 (відтиск штампу Південної митниці) на загальну суму 71 870,41 доларів США, тому валютна виручка по вказаному контракту надійшла в межах законодавчо встановлених строків 30.06.2015.

Відповідач у своїх запереченнях посилається на те, що проведеною перевіркою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Зернова компанія «Хорс» встановлено порушення позивачем вимог Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», за наслідками якого відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яке на думку представника відповідача є правомірним та скасуванню не підлягає. Відповідач стверджує про правомірність пені у розмірі 95851 грн. 20 коп., оскільки позивачем порушено граничні строки надходження валютної виручки.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 18.07.2016 відкрито провадження у справі.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 10.10.2016 адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Золотоніської об`єднаної державної податкової інспекції (Драбівське відділення) Головного управління ДФС у Черкаській області від 18.02.2016 № 4/.

За наслідками розгляду апеляційної скарги Золотоніської об`єднаної державної податкової інспекції, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2016, останню залишено без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10.10.2016 - без змін.

19 лютого 2019 року постановою Верховного Суду скасовано постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10.10.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2016, а адміністративну справу направлено на новий розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду.

27 березня 2019 року дана справа надійшла до Черкаського окружного адміністративного суду та передана шляхом автоматизованого розподілу на розгляд судді Кульчицькому С.О.

Ухвалою від 01.04.2019 прийнято до свого провадження адміністративну справу № 823/926/16 за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Зернова компанія «Хорс» до Золотоніської об`єднаної державної податкової інспекції (Драбівське відділення) Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою від 25.06.2019 замінено первинного відповідача Золотоніську об`єднану державну податкову інспекцію на правонаступника - Головне управління ДФС у Черкаській області.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторони, розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд зазначає про таке.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Зернова компанія «Хорс» зареєстроване як юридична особа 17.11.2004 Драбівською районною державною адміністрацією Черкаської області, ідентифікаційний код 32418388.

Як встановлено судом, посадовими особами Золотоніської ОДПІ проведено документальну планову виїзну перевірку приватного сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Зернова компанія «Хорс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 30.09.2015.

На підставі вказаного вище акта перевірки Золотоніської ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 18.02.2016 №4/ про визначення сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Зернова компанія «Хорс» грошового зобов`язання зі сплати 4 872 337 грн 54 коп. пені за порушення термінів розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Не погоджуючись із вищезгаданим податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у Черкаській області (скарга від 03.03.2016 №103) та до ДФС України (скарга від 05.05.2016 №194).

Рішенням Головного управління ДФС у Черкаській області від 27.04.2016 №8872/23-00-10-0210 податкове повідомлення-рішення 18.02.2016 № 4/ залишено без змін, а скарга позивача без задоволення.

Рішенням ДФС України від 05.07.2016 №14542/6/99-99-11-01-02-25 податкове повідомлення-рішення 18.02.2016 № 4/ залишено без змін, а скарга позивача без задоволення.

Направляючи справи на новий розгляд, Верховний Суд вказав на не дослідження судами дати оформлення митної декларації по експортному контракту від 23.02.2015 №FC230215, що у свою чергу виключило можливість вірного визначення порушення термінів розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Приймаючи до уваги постанову Верховного Суду від 19.02.2019 суд зазначає про таке.

При попередньому розгляді справи установлено, що між позивачем та фірмою-нерезидентом «Interchemprod and Invest Ltd» укладено імпортні контракти про придбання зернозбиральних комбайнів від 12 серпня 2014 року № 2014-12/08 та від 12 травня 2014 року № 2014-12/05.

Додатковою угодою №1 від 05 жовтня 2014 року до контракту від 12 серпня 2014 року № 2014-12/08 та додатковими угодами від 11 серпня 2014 року та від 12 серпня 2014 року, відповідно, № 1, 2 до контракту від 12 травня 2014 року № 2014-12/05 вищезазначені контракти розірвано на умовах взаємної згоди.

За змістом ч. 1 та ч. 4 ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (далі - Закон №185/94-ВР) імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Імпортна операція у розумінні статті 2 Закону №185/94-ВР передбачає здійснення суб`єктом господарювання імпорту. Моментом вчинення імпортної операції, зокрема моментом поставки товару за такою операцією, для застосування статей 2,4 Закону №185/94-ВР є саме момент фактичного перетину імпортованим товаром митного кордону України.

Доказів щодо фактичного перетину імпортованим товаром кордону як і нарахування санкцій з моменту такого перетину матеріали справи не містять.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 04 липня 2011 року № 21-136а11 та від 16 січня 2012 року № 21-412а11.

Таким чином з огляду на відсутність складу валютного правопорушення, передбаченого ст. 2 Закону №185/94-ВР, внаслідок того, що імпортних операцій фактично не здійснювалося, відбулося лише повернення попередньої оплати за товар, який не поставлявся Товариству, пеню застосовувати не слід.

Отже застосування пені за недотримання строків розрахунку за зовнішньоекономічними імпортними контрактами від 12 серпня 2014 року № 2014-12/08 та від 12 травня 2014 року № 2014-12/05 є безпідставним, а спірне податкове повідомлення-рішення у частині нарахування пені у розмірі 2960678 грн. 40 коп. підлягає до скасування.

Щодо дотримання строків проведення розрахунків за зовнішньоекономічними експортними контрактами суд зазначає про таке.

При попередньому розгляді справи судами встановлено, що суму пені за порушення вимог статті 1 Закону №185/94 розраховано податковим органом за недотримання строків розрахунків за двома експортними контрактами від 01 жовтня 2014 року №FC 01/10-14 та від 23 лютого 2015 року №FC 230215.

За змістом окремих положень статті 1 Закону №185/94-ВР виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені статтями 1 та 2 Закону №185/94-ВР.

Протягом 2014-2015 року діяли постанови Національного банку України від 13 листопада 2013 року №453 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов`язкового продажу надходжень в іноземній валюті», від 12 травня 2014 року №270 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов`язкового продажу надходжень в іноземній валюті», від 01 грудня 2014 року №758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», від 03 березня 2015 року «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», від 03 червня 2015 року №354 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», від 03 вересня 2015 року № 581 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», від 04 грудня 2015 №863 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», якими на відповідні періоди зменшувався граничний строк здійснення розрахунку у валюті до 90 днів.

Як свідчать матеріали справи, 01 жовтня 2014 року між Товариством як продавцем та фірмою-нерезидентом «Interchemprod and Invest Ltd» укладено контракт №FC 01/10-14, за умовами якого продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти і оплатити кукурудзу 3-го класу для кормових цілей, насипом, врожаю 2014 року, країна походження - Україна.

На виконання умов цього контракту позивач здійснив експорт товару згідно митних декларацій від 17 листопада 2014 року № 500010004/2014/002930 на загальну суму 1 470 366, 266 доларів США та від 12 лютого 2015 року № 500010003/2015/001275 на загальну суму 130 910, 79 доларів США.

22 січня 2015 року частина валютної виручки по вказаному контракту, в межах встановленого строку, надійшла на валютні рахунки Товариства, що не спростовується податковим органом.

У зв`язку з ненадходженням іншої частини валютної виручки, позивач 13 лютого 2015 року, тобто в межах 90 - денного строку звернувся до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України з позовом про стягнення з нерезидента - «Interchemprod and Invest Ltd» решти суми заборгованості (заява про збільшення позовних вимог від 03 липня 2015 року) Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України зазначений позов задоволено в повному обсязі.

Частиною першою ст. 4 Закону № 185/94-ВР встановлено, що порушення резидентами термінів, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (митної вартості недопоставленої продукції) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Згідно з частиною другою цієї ж статті у разі прийняття судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом термінів, передбачених експортно-імпортними контрактами, терміни, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У частині третій статті 4 Закону № 185/94-ВР встановлено, що в разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду терміни, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці терміни було зупинено.

Зі змісту частини четвертої статті 4 Закону № 185/94-ВР вбачається, що в разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення термінів, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що підставою для зупинення строків, передбачених статтями 1, 2 Закону № 185/94-ВР, є факт прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, а підставою для несплати пені за порушення відповідних строків рішення суду про задоволення позову.

Відповідних висновків дійшов Верховний Суду України у постановах від 13 лютого 2012 року у справі №21-422а11 та від 27 лютого 2012 року у справі № 21-387а11.

Умовою звільнення суб`єкта господарювання від відповідальності у вигляді пені, нарахованої відповідно до Закону №185/94-ВР, є факт прийняття до розгляду судом позову резидента про стягнення заборгованості за конкретним контрактом (контрактами) та подальше ухвалення судом рішення про задоволення позову.

Судом взято до уваги, що суб`єкт господарювання звернувся до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України з позовом про стягнення заборгованості саме за контрактом від 01 жовтня 2014 року №01/10-14, уточнення позовних вимог відбулося після виникнення заборгованості за другим платежем за цим же контрактом, позов задоволено у повному обсязі, що є підставою для звільнення Товариства від сплати пені та скасування податкового повідомлення-рішення 18.02.2016 № 4/ у відповідній частині.

Щодо виконання експортного контракту від 23 лютого 2015 року №FC 230215 суд зазначає про таке.

В ході розгляду справи судом встановлено, що 23 лютого 2015 року між СТОВ «Зернова компанія «Хорс» та фірмою нерезидентом «Interchemprod and Invest Ltd» укладено контракт №FC 230215, на виконання якого Продавцем здійснено поставку кукурудзи 3-го класу.

Встановлюючи дату митного оформлення по експортному контракту №FC 230215, суд виходить із такого.

Відповідно до п. 15 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №450 під час здійснення митного оформлення товарів із застосуванням митних декларацій на бланку єдиного адмiнiстративного документа факт виконання окремих митних формальностей підтверджується шляхом внесення посадовою особою митного органу, яка виконала таку формальність, за допомогою автоматизованої системи митного оформлення відповідної відмітки до електронної митної декларації або електронної копії митної декларації, поданої на паперовому носії.

Автоматизована система митного оформлення входить до складу Єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів України, що функціонує відповідно до положення, яке затверджується Мінфіном.

Пунктом 16 Положення про митні декларації встановлено, що митна декларація на паперовому носiї вважається оформленою за наявностi на всiх її аркушах вiдбитка особистої номерної печатки посадової особи митного органу, яка завершила митне оформлення. Електронна митна декларація вважається оформленою за наявностi внесеної до неї посадовою особою митного органу, яка завершила митне оформлення, за допомогою автоматизованої системи митного оформлення вiдмiтки про завершення митного оформлення та засвідчення такої декларації електронним цифровим підписом посадової особи митного органу, яка завершила митне оформлення. Оформлена електронна митна декларація за допомогою автоматизованої системи митного оформлення перетворюється у вiзуальну форму, придатну для сприйняття її змісту людиною, у форматi, що унеможливлює у подальшому внесення змін до неї, засвідчується електронним цифровим пiдписом посадової особи митного органу, яка завершила митне оформлення, та надсилається декларанту або уповноваженій ним особі.

Судом при новому розгляді справи встановлено, що датою митного оформлення по експортному контракту від 23.02.2015 №FC230215 є - 11.03.2015, що підтверджується вантажно-митною декларацією /2015/002360, скріншотом з автоматизованої системи «АСМО інспектор».

Тобто із 11.03.2015 позивач мав 90 днів для розрахунку за операцією із експорту по даному експортному контракту.

Таким чином граничним строком надходження валютної виручки по експортному контракту від 23.02.2015 №FC230215 є 09.06.2015.

Проте, як свідчать матеріали справи фактичне надходження валютної виручки за експортному контракту від 23.02.2015 №FC230215 відбулось 30.06.2015.

Відтак позивачем на 21 день порушено строк надходження валютної виручки за вказаним контрактом.

Враховуючи вищевикладене відповідачем вірно визначено пеню за прострочення встановленого строку на надходження валютної виручки за експортним контрактом від 23.02.2015 №FC230215 у сумі 95851 грн. 20 коп. (21х4527,84).

Отже, з огляду на постанову Верховного Суду від 19.02.2019 та встановлені судом при новому розгляді справи обставини, суд зазначає про правомірність застосування відповідачем у відношенні до відповідача пені за порушення граничних строків надходження валютної виручки по експортному контракту від 23.02.2015 №FC230215 на суму 95851 грн. 20 коп.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст. 14, 77, 90, 139, 205, 242-246, 255, 294, 370 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова компанія "Хорс" до Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Золотоніської об`єднаної державної податкової інспекції (Драбівське відділення) Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 18.02.2016 № 4/ в частині нарахування сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Зернова компанія "Хорс" пені за порушення термінів розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 4 776 486 (чотири мільйона сімсот сімдесят шість тисяч чотириста вісімдесят шість) грн 34 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ) на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Зернова компанія «Хорс» (18022, м. Черкаси, вул. Толстого , 25, кв . 134, РНОКПП ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 71623 (сімдесят одна тисяча шістсот двадцять три) грн. 37 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до суду апеляційної інстанції через Черкаський окружний адміністративний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 07.08.2019

Суддя С.О. Кульчицький