Справа № 420/4243/19
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4243/19
УХВАЛА

12 серпня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.;

за участі:

секретаря судового засідання - Кушкань Т.В.;

представник позивача - Жолобчука О.Л.;

представника відповідача - Пісова М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів від 25.06.2019 року № 2721 та від 04.07.2019 року № 2840, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів від 25.06.2019 року № 2721 та від 04.07.2019 року № 2840.

В позові позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 25.06.2019 року № 2721 «Про дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 »; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 04.07.2019 року № 2840 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ».

В судовому засідання представник Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування поданого клопотання представник відповідача зазначив, що згідно інформації вказаної ОСОБА_1 в позові з наказом від 04.07.2019 року № 2840 позивач ознайомився та отримав копію вказаного наказу 04.07.2019 р. тобто в день його видання, що також підтверджується відміткою на зворотній стороні наказу від 04.07.2019 р. № 2840. Таким чином, ОСОБА_1 мав право на оскарження наказу від 04.07.2019 р. № 2840 в строк до 14 липня 2019 року (наступний робочий день). Разом з тим ОСОБА_1 вказаний позов було подано з пропущенням строків визначених Законом України «Про державну службу», що підтверджують дата вказана на позові (16.07.2019 р.) та ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 18.07.2019 р.

В запереченнях на клопотання про залишення позовної заяви без розгляду позивач вказує, що посилання представника відповідача в зазначеному клопотанні на застосування строків звернення до суду з позовом про оскарження наказу про накладення дисциплінарного стягнення положень ст.78 Закону України «Про державну службу» є ні чим іншим як трактування норм Закону на власний розсуд. Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено, що заявою по суті справи є скарга. Крім того в ст.78 Закону України «Про державну службу» не визначено строк для звернення саме до суду з позовом.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, суд прийшов до висновку, що в задоволенні клопотання представника Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів від 25.06.2019 року № 2721 та від 04.07.2019 року № 2840 у зв`язку з пропуском строків звернення до суду необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів від 25.06.2019 року № 2721 та від 04.07.2019 року № 2840 - 16.07.2019 року.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.78 Закону України «Про державну службу» рішення про накладення дисциплінарного стягнення може бути оскаржено державними службовцями категорії «А» до суду, а категорій «Б» і «В» - до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, або до суду. Скарга подається протягом 10 календарних днів після одержання державним службовцем копії наказу (розпорядження) про накладення дисциплінарного стягнення.

При цьому, суд погоджується з позивачем, що ч.2 ст.78 Закону України «Про державну службу» визначений лише строк на подачу скарги на рішення про накладення дисциплінарного стягнення до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Законом України «Про державну службу» не визначено строк для звернення до суду з позовом щодо оскарження рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а тому необхідно застосовувати строк, визначений ч.5 ст.122 КАС України.

Таким чином, посилання відповідача, що позивач пропустив строк звернення до суду з позовом, є необґрунтованими, не підтверджені належними та допустимими доказами, та є такими, які ґрунтуються на невірному тлумаченні норм діючого законодавства. Відповідач не надав до суду доказів, які дають підстави вважати, що позивач пропустив строк звернення до суду з позовом.

Суд зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (ратифікована 11.09.1997 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч.3 ст.6 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Аналогічні положення з цього приводу містяться і в ст.55 Конституції України, якою в свою чергу передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

З урахуванням зазначеного, у суду відсутні підстави вважати, що позивач пропустив строк звернення до суду з позовом.

Керуючись ст.ст.2, 5, 6, 122, 123, 240, 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представника Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів від 25.06.2019 року № 2721 та від 04.07.2019 року № 2840.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Повний текст ухвали складено 12 серпня 2019 року.

Суддя М.М. Кравченко