Справа № 534/1654/18
Суддя: Куц Т. О.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1654/18
Провадження № 2-а/534/12/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., з участю секретаря судового засідання Гончар С.Т., позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського УПП Полтавської області роти №1 БПП у м. Кременчуці Василенка Ігоря Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 303621 від 04.11.2018 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вказаною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. Позивач вважає вказану постанову незаконною і такою, що не відповідає вимогам закону та обставинам справи, просить вказану постанову скасувати, також визнати незаконною відеофіксацію розмови з працівником поліції, посилаючись на те, що він не скоював порушення вимог п. 11.5 ПДР України , оскільки виїхав на крайню ліву смугу для виконання обгіну поліцейського автомобіля, а також завчасно зайняв крайню ліву смугу для повороту ліворуч.

Ухвалою суду від 18.02.2019 провадження у справі відкрито з призначенням до судового розгляду.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 01.08.2019 позовну заяву ОСОБА_1 в частині визнання незаконною відеофіксації розмови з працівником поліції залишено без розгляду за заявою позивача.

12.03.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач проти позову заперечує , посилаючись на те, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом на дорозі, яка має дві і більше смуг для руху в одному напрямку, рухався в крайній лівій смузі, не маючи наміру повороту ліворуч або розвороту, в той час коли інші смуги були вільні, чим порушив п. 11.5 ПДР України і він як поліцейський не порушив процедуру щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, діяв в межах наданих законом повноважень (а.с.16-19).

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовну заяву підтримав, посилаючись на обставини зазначені у ній .

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Направив до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнає та просить розглядати справу у його відсутність.

В ході судового розгляду встановлено, що стосовно ОСОБА_1 було винесено постанову серії НК № 303621 від 04.11.2018 року (а.с.11).

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 04.11.2019 в м. Кременчуг по проспекту Свободи біля будинку № 5 керуючи транспортним засобом на дорозі, яка має дві і більше смуг для руху в одному напрямку рухався в крайній лівій смузі, не маючи наміру повороту ліворуч або розвороту, в той час коли інші смуги були вільні, чим порушив п. 11.5 ПДР України, чим порушив п. 11.5 ПДР України, в зв`язку з чим його притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративні стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн .

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до п. 9.2 ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно п. 11.5 ПДР на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Приписи частини 2 статті 122 КУпАП в диспозиції містять перелік порушень правил дорожнього руху за які настає адміністративна відповідальність. За змістом такої до переліку входять - порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

З огляду на зміст цієї статті настання адміністративної відповідальності настає саме за порушення користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

ПДР України розмежовують такі поняття, як: початок руху, зміна напрямку руху, перестроювання; такі дії водія відносять до маневрування (маневру). Як зазначалося вище, зміст ПДР України не відносить перестроювання ТЗ до зміни напрямку руху, а відносить до зміни полоси руху в одному напрямку. Більш того відокремлює таке поняття в т.ч. в розділі 10 ПДР України «Початок руху та зміна його напрямку».

Як встановлено судом, крім наданих позивачем копії постанови в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 303621 від 04.11.2018 року, суду надано відеозапис інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 відповідачем не надано.

Досліджуючи відеозапис з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, встановлено, що дійсно позивач рухався на дорозі, яка має дві і більше смуг для руху в одному напрямку, рухався в крайній лівій смузі, при цьому не зрозуміло намір позивача, який посилався на те, що в подальшому мав намір повороту ліворуч, оскільки дійсно на вказаній ділянці мається поворот ліворуч. Крім того, при його зупинці працівниками поліції не було повідомлено, яке саме правопорушення ним вчинено з зазначенням пункут ПДР України та статті КУпАП. Позивач заперечував вчинення ним порушення передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, при цьому вказаний відеозапис твердження позивача з цього приводу не спростовує. Враховуючи наведене та відсутність інших доказів вини позивача, суд вважає, що правомірність прийняття оскаржуваної постанови відповідачем не доведена.

Крім того відповідно до п.п. 1 та 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Із приписів пункту 9 розділу ІІІ цієї інструкції - розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Вказані правові, в т.ч. процесуальні норми КУпАП, прописані в них принципи та гарантії під час винесення оскаржуваної постанови відповідачем дотриманими не були.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні безперечні докази того, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП .

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, котрі б підтверджували вчинення позивачем правопорушень та правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, тому суд прийшов до висновку, що постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст.ст. 77,90,242,246,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського УПП Полтавської області роти №1 БПП у м. Кременчуці Василенка Ігоря Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити повністю.

Постанову серії НК № 303621 від 04.11.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Полтавську, Сумську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Найменування позивача: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Найменування відповідача: поліцейський УПП Полтавської області роти №1 БПП у м. Кременчуці Василенко Ігор Олександрович, адреса: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, 3.

Суддя підпис Т.О.Куц

Згідно з оригіналом.

Суддя Т.О.Куц