Справа № 640/21861/18
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 серпня 2019 року № 640/21861/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Клємєнтіно»
доГоловного управління ДФС у м. Києві Державної фіскальної служби України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Клємєнтіно», (далі також - ТОВ «Клємєнтіно», позивач) з позовом до Державної фіскальної служби України (далі також - відповідач 2, ДФС України), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 27.11.2018 №1002481/40675203;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 24.10.2018 №24, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Клємєнтіно», датою отримання зазначеної накладної ДФС України - 13.11.2018.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що позивач після направлення засобами електронного зв`язку податкової накладної №24 від 24.10.2018, виписаної на адресу контрагента-покупця ТОВ «Кернел-Трейд», для реєстрації такої в Єдиному реєстрі податкових накладних отримав квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної. Позивач стверджує, що ним у встановленому законом порядку були подані до контролюючого органу відповідні письмові пояснення щодо суті господарських операцій та копії підтверджуючих (первинних) документів з придбання товару у постачальника та подальшого продажу аналогічного товару покупцю. Проте такі пояснення та документи безпідставно не були враховані органом ДФС при прийнятті рішення з питання наявності підстав для реєстрації податкової накладної.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Аблова Є.В. від 26.12.2018 відкрито провадження у справі №640/21861/18 за вказаним позовом ТОВ «Клємєнтіно» та дану справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Крім того, іншою ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.02.2019 в якості співвідповідача у справі залучено Головне управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач 1, ГУ ДФС у м. Києві).

В подальшому ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.06.2019 адміністративна справа №640/21861/18 прийнята до провадження суддею Скочок Т.О. та розгляд такої справи продовжено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

04.02.2019 від представника відповідача 2 через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву з доказами направлення копії такого на поштову адресу позивача. Свої заперечення проти позову ДФС України мотивувала тим, що оспорюване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної позивача було прийнято з дотриманням та у відповідності до норм чинного законодавства.

11.03.2019 представником відповідача 1 також подано до канцелярії суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень проти заявлених позовних вимог ГУ ДФС у м. Києві зазначило те, що за наслідками зупинення реєстрації податкової накладної позивачем разом з поясненнями не було надано достатньо документів на підтвердження реальності господарської операції (а саме: не надано звіт про збір урожаю, відсутня інформація щодо приймання товару на елеваторі зерна покупця, неможливо встановити до якого класу відноситься продукція, її вологість, сміттєві домішки та інші показники, не надано сертифікат якості, гігієнічні та ветеринарні сертифікати, санітарно-епідеміологічні експертизи, висновки ветеринарно-санітарного контролю на мікробіологічні та радіологічні показники, не надано документи щодо отримання у власність земельних угідь, договори з перевізниками). За наведених обставин представник відповідача 1 вважає, що рішення від 27.11.2018 №1002481/40675203 про відмову у реєстрації податкової накладної було прийнято Комісією правомірно.

В ході розгляду справи заперечень проти розгляду вказаної справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) до суду також не надійшло, з огляду на що, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за наявними у ній матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані позивачем і відповідачами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

24.10.2018 між ТОВ «Клємєнтіно» (як постачальником) і ТОВ «Кернел-трейд» (як покупцем) був укладений договір поставки за №ОД4863/19. Зокрема, в п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 2.1 - 2.3 цього договору сторони узгодили наступне: постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар - насіння українського походження, врожаю 2018 року з певними якісними характеристиками, всього у загальному обсязі 85 тон (+/- 10%), за ціною за 1 тонну - 11 100 грн. (з ПДВ). Умови поставки товару - DAP ТОВ Українська Чорноморська індустрія, Україна, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 44 (далі - Завод), згідно з правилами Інкотермс-2010. При поставці товару постачальник повинен у товарно-транспортній накладній на кожний автомобіль зазначити пункт розвантаження ТОВ Українська Чорноморська індустрія для ТОВ «Кернел-Трейд». Строк поставки товару - до 26.10.2018. Датою поставки товару вважається дата приймання товару уповноваженим співробітником вагової Заводу з відповідною відміткою на товарно-транспортній накладній.

Умовами п. 2.5 даного договору поставки передбачено, що при поставці товару постачальник забезпечує надання покупцю: оригіналу рахунку-фактури, оригіналу видаткової накладної (виписується датою поставки товару), оригіналу сертифікату про наявність у насінні соняшнику залишкової кількості пестицидів, важких металів, радіонуклідів та ін. елементів, - при необхідності (в той же час покупець може самостійно зробити такий аналіз насіння за рахунок постачальника), належної завіреної копії транспортної накладної, копії свідоцтва платника ПДВ або копію витягу з реєстру платників ПДВ. Крім того постачальник має забезпечити при поставці товару реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної.

Згідно з п. 3.1 договору поставки оплата товару здійснюється покупцем у грошовій формі упродовж 5 банківських днів, після надання постачальником покупцю документів, зазначених у п. 2.5 цього договору. У протилежному випадку покупець має право затримати оплату товару або здійснити часткову оплату товару.

За змістом додатку №ЗПК244874 від 24.10.2018 до вказаного договору поставки, названі сторони визначили, що предметом поставки є партія описаного вище товару, завантаженого транспортні засоби з реєстраційними номерами ВЕ0444ВХ, ВЕ9700СВ і ВЕ3920ВС, в обсязі 84,140 тон, всього на загальну суму 933 954 грн. (в т.ч. ПДВ - 155 659 грн.), місце поставки (склад) - Українська Чорноморська індустрія.

24.10.2018 ТОВ «Клємєнтіно» склало в рамках договору поставки №ОД4863/19 від 24.10.2018, та уповноважені представники сторін підписали видаткову накладну за №141 на поставку ТОВ «Кернел-Трейд» партії товару - насіння соняшнику українського походження, врожаю 2018 року в обсязі 84,14 тон на суму 933 954 грн. (в т.ч. ПДВ - 155 659 грн.).

Попередньо, 22.10.2018 та 23.10.2018 суб`єкти господарювання (як автомобільні перевізники) - ТОВ «Фітеко Плюс» і ТОВ «ДФК Інтернешнл» оформили товарно-транспортні накладні щодо перевезення на замовлення ТОВ «Клємєнтіно» вантажів (партії товару «соняшник, врожаю 2018 року» в обсягах, що відповідають додатку №ЗПК244874 від 24.10.2018 до договору поставки №ОД4863/19 від 24.10.2018) для вантажоодержувача - ТОВ «Українська Чорноморська індустрія» для ТОВ «Кернел-Трейд», з пункту навантаження: Київська обл, Кагарлицький р-н, м. Кагарлик до пункту розвантаження: м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 44. Відповідно наявних на таких товарно-транспортних накладних відміток ТОВ «Українська Чорноморська індустрія» зазначені вантажі були прийнятті за місцем розвантаження.

Того ж дня ТОВ «Клємєнтіно» виписало на адресу покупця (ТОВ «Кернел-Трейд») податкову накладну від 24.10.2018 №24 на суму 933 954 грн. (в т.ч. ПДВ 155 659 грн.) з номенклатурою товару: «насіння соняшнику українського походження, врожаю 2018 р.», код згідно з УКТ ЗЕД - 120600, в обсязі 84,14 тон.

За наслідками надіслання зазначеної податкової накладної до ДФС України засобами електронного зв`язку з метою здійснення реєстрації такої накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі також - Реєстр), 14.11.2018 ТОВ «Клємєнтіно» отримало електронну квитанцію про те, що: документ прийнято, проте реєстрацію такого зупинено. В якості підстави для зупинення реєстрації податкової накладної №12 від 26.04.2018 відповідачем 1 зазначено наступну: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критерії ризиковості платника податку». Одночасно платнику було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

У другій половин листопада 2018 року ТОВ «Клємєнтіно» направило до ДФС України електронне повідомлення за №28 від 23.11.2018 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК реєстрацію якої/го зупинено, разом з поясненнями та сканкопіями документів. Зі змісту відзиву на позов відповідача 1 вбачається, що ТОВ «Клємєнтіно» були надіслані до органу ДФС з метою підтвердження реальності господарської операції, що зафіксована у податковій накладній, копії наступних документів: договорів поставок, укладених ТОВ «Клємєнтіно» з покупцем (ТОВ «Кернел-Трейд») і з постачальником товару (ТОВ «Нетекспрес» - виробника сільськогосподарської продукції) зі специфікаціями до них; договорів транспортного експедирування, укладених між ТОВ «Клємєнтіно» (як замовником) і суб`єктами господарювання - ТОВ «Фітеко Плюс» та ТОВ «ДФК ІНТЕРНЕШНЛ» (як виконавцями вантажних перевезень); договору складського зберігання зерна, укладеного між ТОВ «Клємєнтіно» (як поклажодавцем) і ТДВ «Узинський цукровий комбінат» (елеваторним комплексом в м. Кагарлик - зерновим складом); видаткових накладних; товарно-транспортних накладних; довіреностей на отримання ТМЦ; актів надання послуг за договорами транспортного експедирування. Окрім того, безпосередньо в тексті розділу «Пояснення» вказаного Повідомлення ТОВ «Клємєнтіно» пояснило, що податкова накладна, реєстрацію якої зупинено, була виписана у зв`язку з випадком поставки на адресу покупця ТОВ «Кернел-Трейд» товару, про що складена видаткова накладна від 24.10.2018 №141, та, що такий товар попередньо придбавався у ТОВ «Нетекспрес».

27.11.2018 комісія при Головному управлінні ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, прийняла рішення №1002481/40675203 про відмову у реєстрації податкової накладної №24 від 24.10.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних. В якості підстави для прийняття такого рішення зазначено наступне: «ненадання платником податків копій документів - первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити)

Розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків

Документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (документи, які не надано підкреслити)».

Не погоджуючись із законністю такого рішення Комісії ГУ ДФС у м. Києві, платник (позивач) подав на адресу комісії ДФС України з питань розгляду скарг скаргу від 30.11.2018 на рішення від 27.11.2018 №1002481/40675203.

10.12.2018 Комісія ДФС України прийняла рішення за №50168/40675203/2, яким відмовила у задоволенні скарги позивача, та відповідно у реєстрації податкової накладної.

Вважаючи такі дії та рішення відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі - ПК України).

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Для платників податку в разі здійснення постачання товарів/послуг, постачання яких має безперервний або ритмічний характер, встановлені особливі терміни складання податкової накладної (п. 201.4. ст. 201 цього Кодексу).

Згідно з абз. 1 - 3, 5 п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №341) (далі - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п. 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку №1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Положеннями п. 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117, у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок) передбачено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до п.п. 12, 13 Порядку у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Суд звертає увагу на те, що положеннями пп. 3 п. 13 Порядку передбачено зазначення «критерій(ї) ризиковості платника податку» та/або «критерій(ї) ризиковості здійснення операцій».

Критерії ризиковості платника податку визначені у п. 1 листа ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18, а критерії ризиковості здійснення операцій - у п. 2 зазначеного листа.

Згідно з п. 2 листа ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 податкові накладні / розрахунки коригування, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій. Тобто, податкові накладні / розрахунки коригування підлягають перевіряються саме на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій, переліченим у п. 2 листа ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18.

Натомість на відповідність критеріям, передбаченим у п. 1 вказаного листа, перевіряються саме платники податку.

Також п. 1 листа ДФС України від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18 передбачено, що у разі виявлення, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

У свою чергу п. 1.6 листа ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 містить 7 критеріїв, за якими комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків.

Зазначені норми вказують на те, що підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є встановлення невідповідності: платника податку - критеріям ризиковості платника податку, а податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції. У разі встановлення невідповідності платника податку критеріям, що перелічені у п. 1.6 листа ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної необхідно зазначити, який саме із перелічений у критерії було виявлено.

Проаналізувавши зміст наявної у справі квитанції від 14.10.2018 суд встановив, що у ній в якості підстави для зупинення реєстрації податкової накладної №24 від 24.10.2018 зазначено: «ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку». Посилання на невідповідність податкової накладної критеріям, визначеним для перевірки ризиковості операцій - відсутні. Також відсутні посилання на те, який саме із семи передбачених п. 1.6 критеріїв було встановлено у даному випадку.

Таким чином, приймаючи рішення про зупинення реєстрації спірної податкової накладної ДФС України не виконала вимоги пп. 3 п. 13 Порядку, оскільки зазначені у квитанції від 14.10.2018 відомості не дають можливості однозначно встановити: критерії ризиковості кого саме було виявлено: платника податків чи податкової накладної (операції); який саме із семи критерії, передбачених п. 1.6 листа ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 був виявлений у даному випадку.

Відповідно до п. 14 Порядку перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З наявних у справі матеріалів суд встановив, що 23.11.2018 позивачем направлено повідомлення №28 про подання пояснень та копій первинних та інших документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено.

Відповідно до п. 21 Порядку підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Форма рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування затверджена в додатку 2 до Порядку.

З контексту наведених вище норм права та виходячи зі змісту затвердженої форми рішення можна відмову в реєстрації податкової накладної дійти висновку, що таке рішення Комісії регіонального органу ДФС повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної. А саме затверджена Порядком №117 форма рішення про відмову у реєстрації податкової накладної передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН з підстав ненадання платником документів, документи, яких на думку контролюючого органу, не вистачає повинні бути підкресленими, тобто рішення має містити або найменування конкретного документа (видаткова накладна, тощо) або групу документів (складські документи тощо), що з урахуванням специфіки господарської операції мають бути надані, але відсутні.

В оскаржуваному рішенні Комісії при ГУ ДФС у м. Києві від 27.11.2018 зазначено, що підставою для відмову в реєстрації податкової накладної стало ненадання платником податків копій документів, а саме:

- первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг зберігання і транспортування навантаження розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних;

- розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків;

- документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспортів якості, сертифікатів відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. При цьому, конкретні документи з першого та останнього переліків не підкреслені. Також у примітці «Додаткова інформація» до примітки «Підстави» до кожного з оспорюваних рішень відсутні відомості про отримання контролюючим органом тих чи інших пошкоджених файлів (електронних копій документів) або копії документів неналежної якості.

Наведені обставини свідчать, що в порушення наведених вимог законодавства, оскаржуване рішення від 27.11.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної містить лише абстрактне твердження про ненадання загальних переліків документів, без конкретизації (підкреслення) конкретних документів з таких переліків, яких з урахування особливостей, характеру та обсягу господарських операцій.

У контексті наведеного висновку суд враховує те, що згідно з постановами Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №822/1817/18, від 01.02.2019 у справ №810/3938/18 загальними вимогами, які висуваються до індивідуальних актів, як актів правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Відтак, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, посилаючись на відсутність окремих документів, як на підставу для відмови у реєстрації податкової накладної, комісія зобов`язана була чітко вказати перелік таких документів із зазначенням обґрунтування необхідності їх надання. Саме по собі загальне посилання на ненадання певних документів, можливість подання яких передбачена п. 14 Порядку, не є виконанням вимог щодо форми і змісту індивідуального акту.

Надаючи оцінку фактично наданим позивачем разом з Повідомленням копіям документів з метою спростування наявності підстав для зупинення перелічених вище податкових накладних, суд зазначає наступне.

Ненадання документів, передбачених п. 14 Порядку, може бути підставою для відмови у реєстрації податкової накладної виключно за умови, що такі документи повинні були складатися згідно умов договору або вимог закону та перебували або повинні були перебувати у розпорядженні платника податків.

В даному випадку відповідачами не було спростовано нормативно та жодними документальними доказами те, що позивач разом з повідомленням №28 надав ГУ ДФС у м. у Києві копії документів - договорів з постачальником та покупцем товару, договорів з перевізником та зерновим складом, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних перевізників, - тобто, тих документів, що підтверджують обставину, що стала підставою для виписки зупиненої податкової накладної, проте такі документи безпідставно не були враховані контролюючим органом.

Що стосується посилання Комісії ГУ ДФС у м. Києві у тексті оспорюваного рішення від 27.11.2018 щодо ненадання платником (позивачем) розрахункових документів та банківських виписок, то в силу умов п. 3.1 договору поставки №ОД4683/19 від 24.10.2018 за відсутності підтвердження реєстрації в реєстрі податкової накладної (що в даному випадку саме і мало місце) ТОВ «Кернел-Трейд» мало право затримати оплату партії товару, чим пояснюється відсутність відповідних розрахункових документів.

Суд також критично оцінює посилання Комісії ГУ ДФС у м. Києві на те, що відсутність документів, що підтверджують відповідність продукції, перешкоджали прийняттю рішення про реєстрацію в Реєстрі податкової накладної №24 від 24.10.2018, оскільки як свідчать надані позивачем копії електронних податкових накладних з квитанціями №2 від 02.11.2018 та не було спростовано відповідачами, податкові накладні від 17.09.2018 за №32 і №33, виписані ТОВ «Нетекспрес» на адресу ТОВ «Клємєнтіно» за наслідками операцій з поставок партій товару - соняшнику врожаю 2018 року, всього у загальному обсязі 96,76 тон були зареєстровані в Реєстрі на підставі рішень Комісії ДФС України з питань розгляду скаргу від 01.11.2018.

За наведених обставин суд вважає, що сукупність поданих позивачем до матеріалів справи копій первинних та інших документів не дають підстав для сумніву щодо реальності фінансово-господарських операцій ТОВ «Клємєнтіно» з ТОВ «Кернел-Трейд» щодо поставок товару. Також суд вважає, що наданий позивачем пакет документів до контролюючого органу був достатнім для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної №24 від 24.10.2018 в Реєстрі.

На підставі вище зазначеного та зважаючи на наявність у позивача передбачених законодавством умов, у зв`язку з наявністю яких норми п. 187.1 ст. 187, 201.10 ст. 201 ПК України пов`язують обов`язок платника податку скласти та зареєструвати в Реєстрі податкову накладну, а також враховуючи, що достовірність наявних у позивача документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної відповідачами не спростована, суд приходить до висновку, що у Комісії при ГУ ДФС у м. Києві не було правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної.

Таким чином, рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, при Головному управлінні ДФС у м. Києві за №1002481/40675203 від 27.11.2018 суд вважає такими, що прийняте необґрунтовано, тобто без з урахуванням усіх обставин, що мали значення для його прийняття, непропорційно, тобто без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення, а відтак, - протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо правомірності заявленої позивачем вимоги про зобов`язання ДФС України здійснити реєстрацію податкової накладної №24 від 24.10.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних, то суд зазначає наступне.

За змістом ч. 3 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Оскільки в ході розгляду даної справи суд дійшов висновку про необхідність скасування рішень Комісії ДФС України про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, то останнє тягне за собою необхідність зобов`язання відповідача 2 (ДФС України) вчинити дії з метою відновлення порушених прав позивача.

Положеннями п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (п. 20 Порядку №1246).

Аналогічно п. 28 Порядку №117 передбачено, що податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

За таких обставин, суд вважає, що наявні обґрунтовані підстави для задоволення позовної вимоги позивача, шляхом зобов`язання ДФС України зареєструвати податкову накладну №24 від 24.10.2018 датою її отримання, що, водночас, з урахуванням наведеного, не є втручанням в дискреційні повноваження відповідача, а є способом відновлення порушеного права позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до тексту поданої позовної заяви, позивачем у межах спору заявлено одну основну позовну вимогу немайнового характеру (а саме - про визнання протиправним та скасування рішення Комісії ГУ ДФС у м. Києві про відмову у реєстрації податкової накладної), а інша заявлена позовна вимога зобов`язального характеру в розумінні п. 23 ч. 1 ст. 4 Кодексу є похідною. При цьому, як вбачається з наявних у матеріалах справи платіжних доручень від 18.12.2018 за №167 і №171, ТОВ «Клємєнтіно» під час звернення до суду з вказаними позовом сплатило судовий збір у розмірі 3 524 грн. Таким чином, при подані цієї позовної заяви до адміністративного суду позивачем було зайво сплачено судовий збір у сумі 1 762 грн.

У зв`язку з цим суд вказує про присудження на користь позивача відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат у розмірі 1 762 грн.

Що стосується решти сплаченої позивачем при поданні цього позову суми коштів (1 762 грн.) в оплату судового збору, то питання щодо їх повернення може бути розглянуте судом за наслідками подання позивачем до суду окремої заяви про повернення судового збору, сплаченого у більшому розмірі ніж передбачено законодавством.

Керуючись статтями 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 134, 139, 241 - 246, 250, 255, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Клємєнтіно» (, адреса: 01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 48, поверх 3) до Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: 04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) та Державної фіскальної служби України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, при Головному управлінні ДФС у м. Києві №1002481/40675203 від 27.11.2018, якими відмовлено в реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «Клємєнтіно» () за №24 від 24.10.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №24 від 24.10.2018, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Клємєнтіно» (), в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її отримання, а саме - 14.11.2018.

Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «Клємєнтіно» (, адреса: 01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 48, поверх 3) документально підтверджені судові витрати у розмірі 881 грн. (вісімсот вісімдесят однієї гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: 04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «Клємєнтіно» (, адреса: 01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 48, поверх 3) документально підтверджені судові витрати у розмірі 881 грн. (вісімсот вісімдесят однієї гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок