Справа № 200/4885/19-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2019 р. Справа№200/4885/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шинкарьова І.В., розглянувши в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача Маріупольського об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії суб`єкта владних повноважень, та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про:

- визнання протиправним дії відповідача щодо відмови в призначені пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 14-20 Закону України "Про пенсійне забезпечення" позивачу;

- скасування рішення відповідача щодо відмови в призначені пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 14-20 Закону України "Про пенсійне забезпечення" позивачу;

- зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах відповідно до ст. 14-20 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що в наслідок розгляду питання про призначення пенсії відповідачем прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії через недостатність пільгового стажу. До пільгового стажу роботи, що надає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідачем не враховано період навчання з 01 вересня 1998 року по 30 червня 2001 року за кваліфікацією підручного сталевара широкого профілю, стропальника. Позивач вважає, що прийняте відповідачем рішення про відмову в призначенні пенсії є незаконним та підлягає скасуванню.

Відповідач проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував, надав до суду відзив на позов.

В наданому відзиві зазначив, що позивач навчався в ПТУ № 99 за кваліфікацією підручного сталевара широкого профілю, стропальник, але навчання не зараховано до пільгового стажу у зв`язку з тим, що професія стропальника не є пільговою та не відповідає вимогам ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Враховуючи викладене просили суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Ухвалою суду від 10 червня 2019 року здійснено заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням та призначити підготовче засідання на 09 липня 2019 року.

Ухвалою суду від 06 серпня 2019 року закрито підготовче провадження в адміністративній справі № 200/4885/19-а та вирішено здійснювати розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження в межах строків, визначених КАС України для розгляду справи.

Судом вставлено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , згідно відомостей паспорту зареєстрованим місцем проживання позивача є: АДРЕСА_1 .

12 листопада 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», оскільки пільговий стаж праці складає понад 20 років. До заяви було надано копі трудової книжки, копія диплому з додатком НОМЕР_2 про навчання та довідка №136 від 05 грудня 2019 року, пільгова довідка від 01 листопада 2018 року №892, картки обліку за фактично відпрацьований час за 2015 - 2018 роки, довідка про реєстрацію місця проживання від 12 листопада 2018 року №07-141-2000, копія паспорта, ІНН.

В наслідок розгляду заяви відповідачем прийнято рішення № 11 від 12 лютого 2019 про відмову в призначенні пенсії. Як зазначено в рішенні, відповідно до наданих позивачем документів загальний страховий стаж позивача становить 20 рік 01 місяців 03 днів, з яких пільговий стаж по ст. 14-20 складає 17 років 02 місяць 08 днів. До пільгового стажу, що надає право на призначення пенсії на підставі ч. 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не зараховано періоди навчання позивача з 01 вересня 1998 року по 30 червня 2001 року за кваліфікацією підручного сталевара широкого профілю, стропальника, оскільки професія стропальник не є пільговою та не відповідає вимогам ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058).

Частиною 3 статті 114 Закону № 1058 передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Частиною 1 статті 44 Закону № 1058 передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846.

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.

Підпунктом 2 пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Згідно пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку).

Відповідно до змісту оскаржуваного рішення під час розгляду заяви позивача відповідач не врахував період навчання з 01 вересня 1998 року по 30 червня 2001 року за кваліфікацією підручного сталевара широкого профілю, стропальника, оскільки професія стропальник не є пільговою та не відповідає вимогам ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Як встановлено з матеріалів справи Позивач отримав кваліфікацію «Підручного сталевара широкого профілю, стропальника», про що свідчить копія диплому кваліфікованого робітника від 30 червня 2001 року НОМЕР_3.

Відповідно до довідки наданої Маріупольським вищім металургійним професійним училищем № 249 від 18 березня 2019 року позивач навчався в професійно - технічному училищі № 99 м. Маріуполя з 01 вересня 1998 року (нак. № 30-к від 01 вересня 1998 року) по 30 червня 2001 року (нак. № 14-К від 01 липня 2001 року) по професії «Підручний сталевара широкого профілю; стропальник». Підстава: поіменна книга учнів № 16 , запис № 7760. навчальна дисципліна «Стропальна справа» вивчалась позивачем на 2 курсі навчання , який розпочався 01 вересня 1999 року та закінчився 31 серпня 2000 року, тобто судом вставлено, що крім кваліфікації «Підручного сталевара широкого профілю» позивач навчав дисципліну «Стропальна справа».

Відповідно, до записів трудової книжки позивач в період з 01 вересня 1998 року по 30 червня 2001 проходив навчання в ПТУ № 99 у місті Маріуполі, з 16 липня 2001 року прийнято на роботу ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» в конверторний цех підручним сталевара конвертора 4 розряду.

Зі змісту трудової книжки позивача вбачається, що позивач закінчив навчання в ПТУ № 99 за кваліфікацією «Підручного сталевара широкого профілю» та прийнятий на роботу ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» в конверторний цех підручним сталевара конвертора 4 розряду.

Зі змісту рішення відповідача вбачається, що позивачу не зараховано до пільгового стажу навчання в ПТУ № 99 за період навчання з 01 вересня 1998 року по 30 червня 2001 року за кваліфікацією підручного сталевара широкого профілю, стропальника, оскільки професія стропальник не є пільговою та не відповідає вимогам ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Разом з тим, судом вставлено, що позивач не працював стропальником взагалі.

Досліджуючи питання не врахування до пільгового стажу періоду навчання суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Після закінчення навчання позивач в межах встановленого строку був зарахований на роботу за набутою професією на посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З огляду на наведене, він мав право на зарахування періоду навчання до пільгового стажу роботи.

Відмовляючи в зарахуванні періоду навчання до пільгового стажу, відповідач порушив права та законні інтереси позивача.

З огляду на наведене порушені права в цій підлягають відновленню.

Отже, відповідачем неправомірно не зараховано спірний період навчання позивача та день роботи до його пільгового стажу роботи при призначенні пенсії із зазначених ним підстав.

Проте, стосовно вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах відповідно до статті 14-20 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, оскільки вказані повноваження відносяться до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень.

Так, дискреційне повноваження суб`єкта владних повноважень може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

Дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни "може", "має право", "за власної ініціативи", "дбає", "забезпечує", "веде діяльність", "встановлює", "визначає", "на свій розсуд". Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб`єкта владних повноважень дискреційного повноваження.

При реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

Комітетом Міністрів Ради Європи розроблено принципи здійснення дискреційних повноважень, а саме - мета дискреційного повноваження; об`єктивність та неупередженість; рівність перед законом; пропорційність; розумний час; застосування вказівок; відкритість вказівок; відступ від вказівок; характер контролю; утримання правоохоронного органу від дій; повноваження контрольних органів щодо отримання інформації тощо. Ці принципи з огляду на членство України у Раді Європи зобов`язані повною мірою дотримуватися також і вітчизняні суб`єкти публічної адміністрації.

З огляду на вищевказане, суд зазначає, що вказані позовні вимоги є дискреційним повноваженням.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене, суд вважає, що для повного захисту порушених прав позивача необхідно зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 12 листопада 2018 року (дати звернення) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 14-20 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням встановлених обставин у справі.

Відповідно до абзацу 2 частин четвертої статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до пункту 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, позовні вимоги про визнання протиправним дії відповідача щодо відмови в призначені пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 14-20 Закону України "Про пенсійне забезпечення" позивачу; скасування рішення відповідача щодо відмови в призначені пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 14-20 Закону України "Про пенсійне забезпечення" позивачу від 12 лютого 2019 року підлягають задоволенню.

Згідно частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується наявною в матеріалах адміністративної справи квитанцією про сплату від 28 березня 2019 року.

Тому, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору підлягають пропорційному стягненню, а саме, на користь позивача необхідно стягнути у розмірі 384,20 грн., за рахунок бюджетних асигнувань з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь позивача.

З огляду на викладене вище, на підставі положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про пенсійне забезпечення", та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27-а) про визнання протиправним дії відповідача щодо відмови в призначені пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 14-20 Закону України "Про пенсійне забезпечення" позивачу; Скасування рішення відповідача щодо відмови в призначені пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 14-20 Закону України "Про пенсійне забезпечення" позивачу; Зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах відповідно до ст. 14-20 Закону України "Про пенсійне забезпечення" - задовольнити частково.

Визнання протиправним дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови в призначені пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах відповідно до ст. 14-20 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 12 лютого 2019 року № 11.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії про призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням висновків суду по даній справі.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 384,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення виготовлено 14 серпня 2019 року.

Суддя І.В. Шинкарьова