Справа № 560/1716/19
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1716/19
РІШЕННЯ

іменем України

01 серпня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

за участю:секретаря судового засідання Василевської К.В. представника позивача Щетинської ОСОБА_1 В. представника відповідача Дмитрієвої А.Л.
розглянувши адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Союз Транс Лайн-1" до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 22.05.2019 року № , прийняте ГУ ДФС України в Хмельницькій області на підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки №0254/22-01-14-07/37347893 від 25.04.2019 року.

Позивач підставою позову зазначив порушення відповідачем вимог Податкового кодексу України.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що посадовими особами відповідача відповідно до наказу ГУ ДФС у Хмельницькій області від 10.04.2019 року №835 проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ "Союз Транс Лайн-1" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за вересень 2018 року при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ " Акваторг ЮА", за результатами якої 25.04.2019 року складено акт №0254/22-01-14-07/37347893.

02.05.2019 року позивач отримав зазначений акт та 08.05.2019 року подав заперечення на акт. 17.05.2019 року позивач отримав відповідь на заперечення, в якій зазначено, що додатково надані документи не спростовують висновки викладені в акті документальної позапланової виїзної перевірки від 25.04.2019 року №0254/22-01-14-07/37347893.

23.05.2019 року позивач поштовим зв`язком отримав податкове повідомлення-рішення від 22.05.2019 року № , яким Головне управління ДФС у Хмельницькій області визначило товариству з обмеженою відповідальністю "Союз Транс Лайн-1" суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 833 351 грн., за вересень 2018 року.

Позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, стверджує, що воно базується на безпідставних висновках податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства, тому звернувся з адміністративним позовом до суду.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.06.2019 року відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.07.2019 року вирішено закрити підготовче провадження у даній справі, та призначити її до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, та надала суду пояснення за змістом даного адміністративного позову та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, та надала суду пояснення згідно відзиву поданого на адміністративний позов, в яких зазначила, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Союз Транс Лайн-1" №0254/22-01-14-07/37347893 від 25.04.2019 року. Предметом перевірки було дослідження своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість при здійсненні господарських операцій за вересень 2018 року із контрагентом ТОВ "Акваторг ЮА". В ході проведення перевірки відповідачем встановлено порушення позивачем вимог підпункту "а" пункту 198.1, абзаців першого-третього пункту 198.2, абзаців першого-другого пункту 198.3 і абзацу третього пункту 198.6 статті 198, абзацу другого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 833351,00 грн. за вересень 2018 року.

В акті перевірки відображено обставини якими не підтверджено реальність операцій з придбання позивачем бурового обладнання від контрагента ТОВ "Акваторг ЮА" та обставини, що підтверджують відсутність можливості поставки імпортного товару спеціального призначення - бурового обладнання, від імпортера до контрагента-постачальника ТОВ "Акваторг ЮА" та до кінцевого споживача ТОВ "Союз Транс Лайн-1". Сукупність обставин щодо відсутності реального джерела походження товарів, не підтвердження факту перевезення бурового обладнання, відсутність достовірної інформації щодо виробника та реального імпортера бурового обладнання свідчать про неможливість реального здійснення господарських операцій між ТОВ "Акваторг ЮА" та позивачем у вересні 2018 року, як наслідок договір поставки №1709 від 17.09.2018 року не опосередковувався реальним виконанням операцій, які становлять його предмет.

Представник також вказала, що посадовими особами відповідача також встановлено: товарно-транспортні накладні №1701 від 17.09.2018 року, №1901 від 19.09.2018 року, №2101 від 21.09.2018 року оформлені позивачем без фактичного підтвердження отримання товару для перевезення від постачальника ТОВ "Акваторг ЮА", тому за відсутності господарської операції такі ТТН не можуть вважатися належними документами для підтвердження даних податкового обліку та звітності; відсутність підтвердження факту проїзду територією України автомобіля Івеко державний номерний знак НОМЕР_1 у період з 17.09.2018-21.09.2018 року; не виконання позивачем зобов`язань за договором поставки, укладеним з ТОВ "Акваторг ЮА".

Фактично позивачем здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з придбання бурового обладнання, первинні документи складено з порушенням норм чинного законодавства, тобто господарська операція, в основі якої має бути дійсний рух певного активу відсутня, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені законодавством, відповідно у задоволенні адміністративного позову просить суд відмовити.

Розглянувши матеріали справи, подані документи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу (пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України).

В судовому засіданні встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ "Союз Транс Лайн-1" є юридичною особою, код ЄДРПОУ - 37347893, тому відповідно до статей 15, 16 Податкового кодексу України є платником податків, зборів і зобов`язаний стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України, вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Однією із функцій органів державної податкової служби яку вони виконують згідно підпункту 19.-1.1.2 пункту 19.-1.1 статті 19 Податкового кодексу України є здійснення контролю за своєчасністю подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Також згідно із підпунктом 19-1.1.34 пункту 19-1.1 статті 19 Податкового кодексу України органи державної податкової служби забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Порядок проведення перевірок встановлений главою 8 Податкового кодексу України.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності зокрема виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Посадовими особами відповідача, у період з 10.04.2019 року по 18.04.2019 року, на підставі направлення від 10.04.2019 року виданого ГУ ДФС у Хмельницькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Союз Транс Лайн-1" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за вересень 2018 року при здійсненні фінансових операцій з ТОВ "Акваторг ЮА".

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

За результатами перевірки відповідачем 25.04.2019 року складено акт №0254/22-01-14-07/37347893 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Союз Транс Лайн-1" (ПН 37347893) з питань своєчасності достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за вересень 2018 року при здійненні фінансово-господарських операцій з ТОВ "Акваторг ЮА" (ПН 42128376).

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "Союз Транс Лайн-1" вимог підпункту підпункту "а" пункту 198.1, абзаців першого-третього пункту 198.2, абзаців першого-другого пункту 198.3 і абзацу третього пункту 198.6 статті 198; абзацу другого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 833351,00 грн. за вересень 2018 року.

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно пунктів 58.1, 58.2 статті 58 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

На підставі акту перевірки №0254/22-01-14-07/37347893 від 25.04.2019 року відповідач 22.05.2019 року прийняв оскаржуване податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу зменшено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 833 351 грн., за вересень 2018 року.

Викладені в акті відповідачем висновки про порушення позивачем податкового законодавства мотивовані тим, що господарські операції за договорами, укладеними позивачем із контрагентом ТОВ "Акваторг ЮА" не спричинили настання реальних правових наслідків.

В ході проведення перевірки посадовими особами відповідача встановлено, що ТОВ "Союз Транс Лайн-1" задекларовано податковий кредит по податку на додану вартість за вересень 2018 року в сумі 4 457 515 грн. Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту встановлено його завищення за вересень 2018 року в сумі 833 351 грн. за рахунок завищення податкового кредиту по операціях з придбання товарів на митній території України за основною ставкою в сумі 833351 грн., в тому числі за вересень 2018 року в сумі 833351 грн. Перевіркою відображеного показника в частині проведення позивачем фінансово-господарських операцій за вересень 2018 року встановлено його завищення за рахунок віднесення ТОВ "Союз Транс Лайн-1" сум податку на додану вартість до податкового кредиту по зареєстрованих податкових накладних від ТОВ "Акваторг ЮА", при відсутності факту реальної поставки товарів.

Щодо дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій позивача із ТОВ "Акваторг ЮА" податковий орган в акті зазначив наступні обставини.

Перевіркою встановлено відображення в бухгалтерському обліку позивача операцій з придбання бурового обладнання від ТОВ "Акваторг ЮА" у вересні 2018 року на загальну суму 5 000 108,40 грн., в тому числі ПДВ 833 351,40 грн.

Для проведення перевірки надано договір поставки №1709 від 17.09.2018 року, додаток №1 до договору - Специфікацію на поставку товару, в якій зазначено загальну вартість поставленого товару з ПДВ - 5000108,40 грн.

На виконання умов договору поставки за реквізитами ТОВ "Акваторг ЮА" на адресу ТОВ "Союз Транс Лайн-1" виписані видаткові накладні РН-0000180 від 17.09.2018 року, №РН-0000181 від 19.09.2018 року, №РН-0000183 від 21.09.2018 року. ТОВ "Акваторг ЮА" на адресу ТОВ "Союз Транс Лайн-1" виписано та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні №180 від 17.09.2018 року, №181 від 19.09.2018 року та №183 від 21.09.2018 року.

ТОВ "Союз Транс Лайн-1" до складу податкового кредиту податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2018 року включено ПДВ в сумі 833351,40 грн.

В ході проведення перевірки позивач надав акти на списання товарно-матеріальних цінностей, товарно-транспортні накладні, подорожні листи на здійснення виїзду вантажного автомобіля Івеко державний номерний знак НОМЕР_1 .

За результатами розгляду запиту ГУ ДФС у Хмельницькій області Департамент інформаційно-аналітичної підтримки НП України повідомив, що проїзд транспортного засобу Івеко державний номерний знак НОМЕР_1 за період з 17.09.2018 року по 21.09.2018 року територією України не зафіксовано. З пояснень водія ОСОБА_2 , реквізити якого вказані у ТТН, не підтверджено здійснення перевезень у період з 17.09.2018 року по 21.09.2018 року на автомобілі Івеко, не підтверджено факту підписання первинних документів щодо придбання, прийняття для перевезення та передачі ТОВ "Союз Транс Лайн-1" товарно-матеріальних цінностей. Оперативним управлінням ГУ ДФС у Хмельницькій області надано службову записку із поясненнями громадянина ОСОБА_3 від 17.04.2019 року, який повідомив, що здійснював перевезення бурового обладнання на автомобілі Івеко державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому ТТН отримував, але не підписував.

Враховуючи викладене, контролюючим органом зроблено висновок, що транспортування бурового обладнання від ТОВ "Акваторг ЮА" документально не підтверджено, ТТН №1701 від 17.09.2018 року, №1901 від 19.09.2018 року та №2101 від 21.09.2018 року складено неправомірно, що не дає можливості підтвердити відповідність складених ТТН та видаткових накладних для цілей бухгалтерського обліку.

Інформація із неправомірно складених первинних документів в подальшому перенесені позивачем до облікових регістрів, а саме: в частині оприбуткування та в частині списання бурового обладнання.

Отже для надання первинним документам юридичної сили і доказовості, вони повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства. Будь-які документи, в тому числі акти наданих послуг, мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Таким чином первинні документи оформлено без фактичного підтвердження отримання товару для перевезення від постачальника ТОВ "Акваторг ЮА" та фактичної передачі товарно-матеріальних цінностей для ТОВ "Союз Транс Лайн-1".

З аналізу діяльності контрагентів ТОВ "Акваторг ЮА" (ТОВ "Олімп Плюс Україна", ТОВ "Пром Трейн", ТОВ "Тафт Пром", ТОВ "Оранж Трейд", ТОВ "Пром Лайн ЮА", ТОВ Файторг", ТОВ "Пром Інвест ЮА") в ланцюзі поставки бурового обладнання встановлено спільні ознаки неможливості поставки зазначеного обладнання, а саме: не здійснення такими контрагентами у 2018 році експортно-імпортних операцій; відсутність у суб`єктів господарювання об`єктів оподаткування, виробничих потужностей та працівників; не дотримання суб`єктами господарювання вимог пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України - не подання податкової звітності за три квартали 2018 року та за 2018 рік; відсутність фактів придбання бурового обладнання від інших суб`єктів господарювання, що унеможливлює поставку такого товару на адресу ТОВ "Акваторг ЮА" та до ТОВ "Союз Транс Лайн-1"; не декларування суб`єктами господарювання податкового зобов`язання з податку на додану вартість із контрагентом ТОВ "Союз Транс Лайн-1" - ТОВ "Акваторг ЮА", що унеможливлює підтвердження здійснення поставки бурового обладнання до ТОВ "Союз Транс Лайн-1".

Сукупність наведених обставин, а саме: відсутність реального джерела походження товарів (відсутність придбання та неможливості виготовлення товару безпосереднім постачальником - ТОВ "Акваторг ЮА"), не підтвердження факту перевезення бурового обладнання, відсутність достовірної інформації щодо виробника та реального імпортера бурового обладнання, свідчить про неможливість реального здійснення господарських операцій між ТОВ "Акваторг ЮА" та ТОВ "Союз Транс Лайн-1" у вересні 2018 року, як наслідок договір поставки №1709 від 17.09.2018 року не опосередковувався реальним виконанням операцій, які становлять його предмет.

Фактично ТОВ "Союз Транс Лайн-1" здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з придбання бурового обладнання, складено первинні документи, вказані у додатку 2 до акту перевірки, всупереч норм чинного законодавства, та оскільки відсутня господарська операція, вищезазначені документи не можуть вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку та звітності, тому включення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є неправомірним.

Вказані обставини на думку податкового органу об`єктивно свідчать про неможливість реального здійснення господарських операцій між ТОВ "Союз Транс Лайн-1" та "Акваторг ЮА" у вересні 2018 року, як наслідок договір поставки №1709 від 17.09.2018 року не опосередковуються реальним виконанням операцій, які становлять його предмет. При цьому для штучного надання юридичної значимості первинним документам, оформленим за такими нереальними операціями, до них вносились недостовірні дані.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "Союз Транс Лайн-1" вимог підпункту "а" пункту 198.1, абзаців першого-третього пункту 198.2, абзаців першого-другого пункту 198.3 і абзацу 3 пункту 198.6 статті 198; абзацу другого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 833351,00 грн. за вересень 2018 року.

На підставі висновків акту перевірки №0254/22-01-14-07/37347893 від 25.04.2019 року, відповідач 22.05.2019 року прийняв податкове повідомлення - рішення № , яким товариству з обмеженою відповідальністю "Союз Транс Лайн-1" визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 833 351 грн., за вересень 2018 року.

Позивач не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, а тому звернувся в суд з даним позовом.

Судом встановлено наступні обставини.

На час здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "Акваторг ЮА"", вказаний контрагент був зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Отже, зазначений суб`єкт господарювання мав правомочність для укладення договорів та здійснення відповідних господарських операцій.

25.08.2016 року ТОВ "Союз Транс Лайн-1" (субпідрядником) та консорціумом "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд" (генпідрядник) укладено договір субпідряду №2-01/2016 на виконання будівельних робіт, за умовами якого субпідрядник забезпечує виконання будівельних робіт Дністровської ГЕС, зокрема бурово-вибухових робіт на розширенні русла річки Дністер НБ ГЕС-1. В подальшому сторонами було укладено додаткові угоди до зазначеного договору.

17.01.2018 року між ТОВ "Союз Транс Лайн-1" (замовник) та ТОВ "Західдорвибухопром" укладено договір підряду №3/2018, за умовами якого замовник доручає, а підрядник зобов`зується виконати вибухові роботи з рихлення скельної та/або напівскельної маси, подрібнення негабариту вибуховим способом на об`єкті розширення русла річки Дністер НБ ГЕС-1(будівництво Дністровської ГЕС) об`ємом, що додатково узгоджується сторонами.

17.09.2019 року ТОВ "Союз Транс Лайн-1" (покупець) та ТОВ "Акваторг ЮА" (постачальник) укладено договір поставки №1709, за умовами якого постачальник зобов`яується передати у власність покупця товар, а саме бурове обладнання та запасні частини в асортименті, кількості та за цінами зазначеними у додатку №1, а покупець оплатити такий товар та прийняти його. Сторони погодили загальну суму договору (5000000,00 грн.), порядок розрахунків та передачі товару, вимоги до тари та упаковки товару, здачі-приймання товару, витрати на транспортування. Документом, який свідчить про отримання товару, є підписана уповноваженими представниками видаткова накладна.

Договір, та специфікація підписані від імені уповноважених осіб сторін, підписи скріплені печатками підприємств.

Передача товару від постачальника до одержувача відбувалась згідно видаткових накладних, а саме: №РН-0000180 від 17.09.2018 року, всього на суму з ПДВ 1927952,40 грн., №РН-0000181 від 19.09.2018 року всього на суму з ПДВ 1917261,60 грн., №РН-0000183 від 21.09.2018 року всього на суму з ПДВ 1154894,40 грн.

За наслідками здійснення господарських операцій ТОВ "Акваторг ЮА", складено податкові накладні №180 від 17.09.2018 року, №181 від 19.09.2018 року та №183 від 21.09.2018 року, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На підставі зазначених податкових накладних ТОВ "Союз Транс Лайн-1" сформовано податковий кредит з податку на додану вартість за вересень 2018 року.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між учасниками справи, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України (в редакції чинній на вересень 2018 року) господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно із підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.8 статті 201 ПК України визначено, що паво на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно із пунктом 200.1 статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.2 статті 200 ПК України визначено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Таким чином, відповідно до зазначених правових норм, з моменту списання коштів з банківського рахунка платника податків або отримання ним товарів від контрагентів, що підтверджується податковими накладними, у нього виникає право на віднесення сум податку по операціях з цими контрагентами до складу свого податкового кредиту.

Право на формування витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника в разі реального вчинення господарських операцій з придбання товарів, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Згідно із пунктом 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Законом, що визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні є Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до абзацу 8 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року № 996-XIV (далі Закон №996-XIV), господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства;

Згідно із абзацом 11 статті 1 Закону України № 996-XIV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

За змістом частин 1 та 2 статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Вимоги до первинних документів, визначені Законом № 996-XIV, кореспондують із Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі Положення №88).

Пунктом 1.1 розділу 1 Положення №88, встановлено, що положення встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи).

Згідно із пунктом 1.2 розділу 1 Положення № 88, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Пунктом 2.1 розділу 2 Положення № 88 встановлено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Пунктом 2.2 розділу 2 Положення № 88 встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які містять відомості про господарську операцію.

Відповідно до пункту 1 Наказу Мністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568 "Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні" (із змінами та доповненнями) (в редакції чинній на вересень 2018 року) товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу. Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Відповідно до абзацу 1 пункту 11.1 зазначених правил основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Відповідно до Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №207 від 25.02.2009 року товарно-транспортна накладна є обов`язковою, для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах (пункт 1 зазначеного Переліку).

Пунктом 2 Переліку №207 визначено перелік документів, необхідних для здійснення перевезення багажу автотранспортом у внутрішньому сполученні для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб, а саме: накладна або інший документ, який підтверджує право власності на вантаж; посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом; талон про проходження державного технічного огляду; поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Для водія юридичної особи необхідним є також дорожній лист з відмітками про проведення передрейсових медичного огляду водія та огляду технічного стану транспортного засобу.

Зазначені нормативні акти не встановлюють правил податкового обліку та не є законодавчим документом з питань оподаткування і не можуть регламентувати виключний порядок документування в податковому обліку податкових зобов`язань чи податкового кредиту.

Товарно-транспортна накладна не є документом первинного бухгалтерського обліку, що підтверджує обставини придбання та продажу товарно - матеріальних цінностей, вона належить до виду документів, що засвідчують факт перевезення.

Зазначене узгоджується із позицією Верховного Суду, визначеною у постанові від 06.02.18 року № К/9901/2030/17 по справі № 821/589/17.

Щодо недоліків товарно-транспортних накладних, які стали підставою для висновків ГУ ДФС в Хмельницькій області щодо нереальності господарських операцій між позивачем ТОВ "Акваторг ЮА", суд зазначає, що недоліки не є безумовною підставою для висновків про відсутність господарської операції. Недоліки товаросупроводжувальних документів, на яких посилається відповідач, в даній справі, не можуть слугувати підставою для висновку щодо нереальності чи безтоварності укладеної угоди позивача з його контрагентом, оскільки такі документи не можуть однозначно ствердити про наявність таких фактів, з урахуванням тієї обставини, що правовідносини між господарюючими суб`єктами не пов`язані в сфері транспортування, так як основна їх мета це купівля-продаж товару.

Такі висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду, що наведені у постанові від 24.01.2019 року у справі №806/8289/13-а.

Судом встановлено, що матеріали справи містять всі необхідні документи (податкові накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, подорожні листи вантажного автомобіля, акти на списання товарно-матеріальних цінностей, документи які свідчать про отримання придбаного товару та його фактичне використання у господарській діяльності, акти приймання виконаних робіт) на підтвердження здійснення фінансово-господарських відносин позивача з контрагентом ТОВ "Акваторг ЮА" за вересень 2018 року які відповідають вимогам Закону № 996-XIV, та містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій. Крім того за наслідками господарських операцій контрагентом ТОВ "Акваторг ЮА" складено податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних в установленому порядку.

Також, суд звертає увагу, що згідно і пунктом 180.1 статті 180 ПК України платником податку, зокрема, є будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.

Судом встановлено, що позивач та його контрагент - ТОВ "Акваторг ЮА" на момент здійснення господарських операцій за договором поставки були зареєстровані платниками податків.

Щодо твердження Головного управління ДФС у Хмельницькій області про те, що діяльність контрагентів ТОВ "Акваторг ЮА" в ланцюзі поставки імпортного товару спеціального призначення підтверджує відсутність можливості поставки такого товару від імпортера до контрагента постачальника ТОВ "Акваторг ЮА" та до кінцевого споживача ТОВ "Союз Транс Лайн-1", суд зазначає, що чинне законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагента та третіх осіб. Позивач не може нести відповідальність за невиконання контрагентами ТОВ "Акваторг ЮА" своїх зобов`язань, адже, поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням постачальниками його контрагента правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом та його постачальниками податкових зобов`язань.

Таким чином позивач не повинен нести відповідальність за дії чи бездіяльність контрагентів ТОВ "Акваторг ЮА". Порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом тягнуть відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не можуть бути підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сум податку по операціях з контрагентом ТОВ "Акваторг ЮА" до складу свого податкового кредиту у випадку, коли він виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження його розміру. Право платника податків на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, а саме контрагентами ТОВ "Акваторг ЮА".

За умови невстановлення компетентним органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання позивачем незаконної податкової вигоди, останній не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 27.01.2016 у справі № 4842/11/2670.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що в постанові від 24.04.2018 у справі №813/8500/13-а Верховний Суд виклав правову позицію, відповідно до якої норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними». Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №808/1543/17, від 07.03.2018 у справі №804/3420/16.

Окрім того, у пункті 23 рішенні по справі «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії» ЄСПЛ наголошує, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.

Частиною 5 статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 9 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України» вказується: «Заявник стверджував, що він сплачував податки відповідно до Закону і ці платежі перевірялись декілька разів державними органами. Він зазначив, що він не несе відповідальності за діяльність інших компаній, у яких він купував металевий брухт, ціна на який включала ПДВ. Обов`язок сплачувати це ПДВ покладався на ці компанії, а не на заявника. Заявник підкреслив, що він не мав ні компетенції, ні можливості контролювати господарську діяльність інших підприємств і ситуація, на яку посилається Уряд, вказує на незадовільну діяльність податкових органів, за які заявник не повинен нести відповідальність. Він далі підкреслював, що численні перевірки його діяльності які здійснювалися податковими органами, не виявили порушень, на підставі яких останні могли б ґрунтувати свої відмови». Відповідно до п.38 рішення зазначено: «На думку Суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання в системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів для запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б указували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань».

Суд зауважує, що наявність або відсутність окремих документів, а також помилок у їх оформленні не можуть бути підставою для висновків про відсутність господарської операції та відмови у формуванні витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств та податкового кредиту ПДВ, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю. Аналогічну позицію висловив Верховний Суд України, зокрема, в Постанові від 17.11.2015 року у справі № 2-а-4242/12/2170.

Отже, з аналізу первинної документації, норм чинного законодавства та особливостей спірних господарських операцій встановлюється їх реальність, що підтверджується долученими до матеріалів справи документами первинного та бухгалтерського обліку. Відтак, фактичні обставини об`єктивно засвідчують правомірність віднесення позивачем відповідних сум витрат до складу витрат відповідного звітного (податкового) періоду та сум сплаченого контрагентам ПДВ до складу податкового кредиту ПДВ відповідного звітного (податкового) періоду.

В ході проведення судового розгляду справи судом досліджено первинну документацію та встановлено здійснення позивачем зі своїм контрагентом ТОВ "Акваторг ЮА" господарських взаємовідносин у межах господарської діяльності.

Суд критично оцінює твердження відповідача про не виконання позивачем зобов`язань за договором укладеним ТОВ "Союз Транс Лайн-1" та ТОВ "Акваторг ЮА" щодо оплати товару та порядку приймання передачі товару, оскільки, згідно пояснень представника позивача сторони погодили продовження термінів розрахунків, визначених договором №1709, а, як встановлено судом недоліки ТТН не є підставою для висновку щодо нереальності чи безтоварності укладеної угоди позивача з його контрагентом.

Крім того суд не бере до уваги посилання відповідача на лист Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України транспортного засобу Івеко д.н.з НОМЕР_1 щодо підтвердження того, що проїзд територією України у період з 17.09.2018 року по 21.09.2018 року не зафіксовано, оскільки такий лист не містить будь-яких посилань, додатків, інформації на підставі яких зроблено такий висновок.

Положеннями Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41) звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відтак, з огляду на встановлені судом в ході розгляду спору обставини, суд дійшов висновку, що викладені в акті висновки контролюючого органу є необгрунтованими, такими, що не відображають дійсні обставини справи, не підтверджені доказами, а прийняте на їх підставі оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 22.05.2019 року № є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Беручи до уваги наведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи той факт, що судове рішення ухвалене на користь позивача та дотримуючись вимог статті 139 КАС України, суд вирішив стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Союз Транс Лайн-1" судовий збір у розмірі 12 500,27 грн., (дванадцять тисяч п`ятсот гривень двадцять сім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 22.05.2019 року № , яким Головне управління ДФС у Хмельницькій області визначило товариству з обмеженою відповідальністю "Союз Транс Лайн-1" суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 833 351 грн., за вересень 2018 року.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Союз Транс Лайн-1" судовий збір у розмірі 12 500,27 грн., (дванадцять тисяч п`ятсот гривень двадцять сім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 09 серпня 2019 року

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Союз Транс Лайн-1" (вул. Ленінградська, 15,Давидківці,Хмельницький район, Хмельницька область,31341 , код ЄДРПОУ - 37347893)
Відповідач:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 39492190)

Головуючий суддя В.К. Блонський