Справа № 520/7806/19
Суддя: Мінаєва К.В.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

14 серпня 2019 р. Справа № 520/7806/19
Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Мінаєва К.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , до Відділу прикордонної служби "Дергачі" (вул. Прикордонна, буд. 4,с. Козача Лопань,Дергачівський район, Харківська область,62310, визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення про відмову в перетинанні державного кордону України від 24 липня 2019 р., винесеного старшим інспектором ПУ 3 групи іпк віпс "Гоптівка" (тип А) впс "Дергачі" молодшим лейтенантом Тур Валерієм відносно громадянина РФ ОСОБА_1 , документ, що посвідчує особу: закордонний паспорт громадянина НОМЕР_1 , виданий 18.07.2011 р., НОМЕР_2 ;

- визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №005566 від 24.07.2019 р., винесену начальником віпс "Гоптівка" (тип А) впс «Дергачі» старшим лейтенантом Нагірним Віталієм Васильовичем відносно громадянина РФ ОСОБА_1 , документ, що посвідчує особу: закордонний паспорт громадянина НОМЕР_1 , виданий 18.07.2011 р., НОМЕР_2 ;

- визнати протиправним затримання громадянина ОСОБА_1 , документ, що посвідчує особу: закордонний паспорт громадянина НОМЕР_1 , виданий 18.07.2011 р. НОМЕР_2 .

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд дійшов висновку про те, що зазначений позов необхідно повернути позивачу, виходячи з наступного.

З позовної заяви слідує, що позивач оскаржує, рішення про відмову в перетинанні державного кордону України, просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення та визнати протиправним затримання позивача.

Глава 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначає правила віднесення справ до адміністративної юрисдикції. Зазначена глава Кодексу адміністративного судочинства України також розмежовує предметну, інстанційну юрисдикцію та територіальну підсудність різних адміністративних судів.

Відповідно п.1 ч.1, ч.2 ст.20 Кодексу адміністративного судочинства України. місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Аналіз зазначених норм свідчить, що заявлені позивачем вимоги відносно визнання протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, рішення про відмову в перетинанні державного кордону України є вимогами, різними за своєю предметною підсудністю.

Щодо позовної вимоги про визнання незаконним затримання, суд зазначає, в постанові від 05.12.2018 р. у справі №815/3591/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що спори про визнання протиправними дій посадових осіб Прикордонного загону щодо затримання та обшуку особи поза межами кримінального провадження під час здійснення прикордонного контролю та про стягнення коштів на відшкодування шкоди, завданої протиправними діями посадових осіб, підлягають розгляду відповідно до правил КАС судами адміністративної юрисдикції як такі, що є публічно-правовими за своєю правовою природою.

Однак суд зазначає, що для віднесення спору до адміністративного в таких випадках необхідним є встановлення, що посадові особи Державної прикордонної служби України діяли не на підставі положень статей 208- 213 КПК та Інструкції про порядок дій посадових осіб органів (підрозділів) охорони державного кордону під час затримання осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, без ухвали слідчого судді або суду та порядок подальшої взаємодії органів (підрозділів) охорони державного кордону з органами досудового розслідування.

Частиною 3 ст. 21 КАС України встановлено, що якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

Однак суд зазначає, що позовна вимога щодо скасування рішення про відмову в перетинанні державного кордону України належить до підсудності Харківського окружного адміністративного суду та може бути розглянута за загальними правилами КАС України або в спрощеному провадженні, що передбачає певний строк розгляду справи, подання заяв по суті справи, а також виклику сторін, зокрема, надання права відповідачу подати відзив на позовну заяву у строк, не менше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

Разом з тим, позовна вимога щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання протиправним затримання особи вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі, що передбачено ч.1 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, у разі спільного розгляду зазначених позовних вимог, будуть порушені процесуальні права сторін, та такий розгляд не буде сприяти виконанню завдання адміністративного судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спорів.

Відповідно до частини шостої статті 172 КАС України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

За таких обставин в даному випадку, роз`єднання позовних вимог з їх подальшим розглядом Харківським окружним адміністративним судом як судом першої інстанції є неможливим, оскільки вимоги відносно визнання протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не підсудні окружному адміністративному суду як суду першої інстанції. Відповідно, підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу відсутні.

Також суд зазначає, що справи із виключною підсудністю визначаються статтею 27 КАС України, відповідно до частини 3 якої підсудність окремих категорій адміністративних справ визначається цим кодексом.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності встановлюються статтею 286 КАС України. Так, згідно частини 1 вказаної статті, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з приписами ч.6 ст.21 КАС України, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пунктом 6 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Отже, враховуючи, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог і відсутні підстави для застосування положень статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі пункту 6 частини 4 статті 169 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Повернення позовної заяви не є обмеженням у доступі до правосуддя. Згідно практики Європейського суду з прав людини, а саме в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Керуючись ст. ст. 160-162, 169, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу прикордонної служби «Дергачі» про визнання незаконним та скасування рішення - повернути позивачу.

Копію даної ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачеві.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засідання у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали виготовлено 14 серпня 2019 року.

Суддя Мінаєва К.В.