Справа № 1.380.2019.001886
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.001886
про відмову в ухваленні додаткового судового рішення
09 серпня 2019 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
Головуючого-судді Мричко Н.І.,
за участі секретаря судового засідання Кулик С.В.,
представника позивача Ковальчук Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправними і скасування постанови та припису, -
в с т а н о в и в :
рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2019 адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправними і скасування постанови та припису задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано припис Головного управління Держпраці у Львівській області про усунення виявлених порушень № ЛВ 0698/460/АВ/П від 19.02.2019. Визнана протиправною та скасована постанова Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ0698/460/НД/АВ/ФС-2 від 22.03.2019.

05.08.2019 від представника Позивача Ковальчук Ю.О. надійшло клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. У вказаному клопотанні представник Позивача просить суд ухвалити додаткове судове рішення у якому вирішити питання про стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні таке клопотання підтримала, просила задовольнити повністю.

Відповідач у судове засідання для вирішення вказаного клопотання явки уповноваженого представника не забезпечив.

Перевіривши доводи клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що таке не підлягає до задоволення, з огляду на таке.

У відповідності до частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В підготовчому засіданні, яке відбулося 13.05.2019 представник Позивача зробила заяву про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі.

Враховуючи заявлене представником Позивача клопотання про вирішення питання про стягнення судових витрат у відповідності до статті 143 КАС України, суд вирішує таке після ухвалення рішення та подання відповідних доказів.

Відповідно до положень статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.12.2018 у справі №826/856/18, яку суд враховує при прийнятті рішення.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні врегульовано Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

Так, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 цього Закону, договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У статті 19 вказаного Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Враховуючи наведене, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 30 цього Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналізуючи наведені норми законодавства, суд зазначає, що при вирішенні питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що представник Позивача на підтвердження понесених Позивачем витрат на професійну правничу допомогу долучив: копію договору про надання правової допомоги від 02.05.2019 (арк. справи 222-226), акт погодження суми винагороди (гонорару) за надання правової допомоги, що є додатком № 1 до вказаного договору (арк. справи 227), акт прийому передачі наданих послуг (арк. справи 228), копію ордера (арк. справи 229).

З наданих документів вбачається, що 02.05.2019 між адвокатським бюро Юлія Ковальчук та партнери та фізичною особою підприємцем Чіпком Віктором ОСОБА_4 укладено договір про надання правничої допомоги.

Згідно пункту 5 вказаного договору, клієнт за добровільною узгодженістю сторін зобов`язувався оплатити роботу АБ ЮК та партнери за вивчення документації, юридичні консультації, підготовку та участь у судовому розгляді. Сума гонорару в договірній сумі визначена у додатку № 1 до договору.

Відповідно до пункту 1 акту погодження суми винагороди (гонорару) за надання правової допомоги від 02.05.2019, АБ ЮК та партнери прийняло на себе зобов`язання надати клієнту професійну правничу допомогу під час підготовки та розгляду адміністративної справи (в суді першої інстанції) за позовною заявою клієнта до Головного управління Держпраці у Львівській області, зокрема надати такі послуги:

- підготовка позовної заяви до Львівського окружного адміністративного суду про визнання протиправними та скасування постанови та припису Головного управління Держпраці у Львівській області. Вартість вказаної послуги 1500,00 грн.,

- представництво інтересів в суді першої інстанції (за одну справу) 3500,00 грн.

Суд звертає увагу, що договір про надання правничої допомоги від 02.05.2019 носить загальний характер і не передбачає представництво інтересів Позивача у конкретній справі.

Крім цього, договір про надання правничої допомоги не містить реквізитів (номеру тощо), а тому неможливо визначити до якого саме договору про надання правничої допомоги від 02.05.2019 укладено акт погодження суми винагороди (гонорару) за надання правової допомоги від 02.05.2019. Крім того, акт приймання-передачі наданих послуг від 02.08.2019 не містить посилання на додаткову угоду від 02.05.2019, а лише на те, що акт є додатком № 2 до договору про надання правничої допомоги від 02.05.2019 без реквізитів.

Суд також критично ставиться до того, що в акті погодження суми винагороди (гонорару) за надання правової допомоги від 02.05.2019 та в акті прийому передачі наданих послуг від 02.08.2019 зазначено таку послугу, як підготовка позовної заяви до Львівського окружного адміністративного суду про визнання протиправними припису та постанови Головного управління Держпраці у Львівській області.

Суд звернув увагу на те, що позовна заява у вказаній справі підписана Позивачем та подана до канцелярії суду 16.04.2019, тобто виготовлена раніше, ніж Позивачем укладено договір про надання правової допомоги від 02.05.2019 з АБ ЮК та партнери. Крім того, у позовній заяві зазначається представник Позивача ОСОБА_5 .

З матеріалів справи вбачається, що разом із позовною заявою подана копія довіреності (арк. справи 94), згідно якої Позивач уповноважив ОСОБА_5 , зокрема, вчиняти від його імені будь які дії, представляти інтереси в якості представника під час досудового та судового слідства, розгляду справи.

Таким чином, суд вважає заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу, надану АБ ЮК та партнери в частині підготовки позовної заяви до Львівського окружного адміністративного суду безпідставними.

Також, суд зазначає, що відповідно до частини 2 та 3 статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність в договорі про надання правової допомоги визначається порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата).

При цьому гонорар має враховувати витрачений адвокатом час.

Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.09.2018 у справі № 810/4749/15 (76397938).

Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Проте, всупереч наведеним положенням, ні в договорі про надання правничої допомоги, ні в додатках до нього не вказано часу, який затрачений адвокатом на складення позовної заяви та представництво інтересів в суді.

Крім того, згідно з позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 15.05.2018 у справі № 821/1594/17, з огляду на запровадження нових правил відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, для підтвердження та обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу необхідне приведення укладених до 15.12.2017 договорів у відповідність до вимог діючого КАС України та доведення відображення фахівцем у галузі права та адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16.09.2013 № 481 Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення, зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 01.10.2013 за № 1686/24218 (далі Книга обліку доходів та витрат).

У вказаному рішенні поряд з іншим підкреслено на необхідності детального аналізу та вивчення документів, поданих на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, з метою уникнення випадків її присудження за доцільні, дублюючі одна одну, послуги, які не мали впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних професійних навиків. Крім того, у даному ж рішенні вказано й про те, що витрати за час перебування адвоката у судовому засіданні повинні підтверджуватися хронометричними даними протоколу судового засідання.

Суд наголошує, що відповідно до пункту 2 цього акту, за надання правової допомоги та виконання обов`язків за договором клієнт зобов`язувався виплатити АБ ЮК та партнери фіксовану винагороду (гонорар) 5000,00 грн.

Пунктами 3 та 4 вказаного акту визначалося, що прийняття вказаних послуг здійснюється підписанням акту прийому передачі наданих послуг, а оплата за надані послуги виконується не пізніше 5 календарних днів з дня підписання акту прийому передачі послуг.

Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що Позивачу виставлений рахунок про оплату, поміж тим, станом на дату розгляду клопотання в суді, Позивачем не оплачені надані йому послуги.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту понесених витрат на правничу допомогу.

За наведених обставин, суд вважає, що надані представником Позивача документи не доводять факт понесення Позивачем витрат на правову допомогу в цій справі, витрати на правову допомогу не підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку із чим у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення відмовити повністю.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 243, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

в задоволенні клопотання представника Позивача ОСОБА_6 Ю.І. про ухвалення додаткового рішення у справі №1.380.2019.001886 щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту складення повного судового рішення. Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Львівський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали складено і підписано 09.08.2019.

Суддя Мричко Н.І.