Справа № 199/4878/19 (2а/199/167/19)
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 199/4878/19 (2а/199/167/19)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2019 року (суддя 1-ї інстанції Богун О.О.) у справі № 199/4878/19 (2а/199/167/19) за позовом ОСОБА_1 до Сержанта поліції батальйону № 4 роти № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Приходько Євгена Геннадійовича, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Сержанта поліції батальйону № 4 роти № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Приходько Євгена Геннадійовича, за участю третьої особи: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАВ № 1205952 від 06.06.2019, закриття провадження у справі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 06.06.2019 за адресою: м. Дніпро, вул. Шмідта , б. 2 , він був зупинений сержантом поліції Приходько Є.Г. який виніс постанову серії ЕАВ №1205952, у якій зазначено, що водій керуючи транспортним засобом FORD KUGA, державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Дніпрі по вул. Шмідта, в районі «Клініки сімейної медицини», здійснив виїзд на трамвайні колії зустрічного напрямку, чим порушив п. 11.9 ПДР Порушення заборони виїзду на трамвайну колію зустрічного напрямку відокремленого від проїжджої частини трамвайною колією та розділювальною смугою, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 122 КпАП України. Проте, позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та прийнятою з порушеннями чинного законодавства, оскільки її зміст не відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зазначає, що постанова складена відповідачем без врахування зауважень позивача щодо конкретної дорожньої обстановки, зазначає про порушене право позивача на ознайомлення із доказами у відповідності до ст. 268 КУпАП України. Отже факт адміністративного порушення заснований на припущеннях, тому у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2019 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову серії ЕАВ №1205952 від 06.06.2019 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, закрито справу про адміністративне правопорушення.

Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції не погодившись з рішенням суду подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначив, що достатнім доказом правомірності рішення, дій чи бездіяльності патрульного поліцейського при розгляді ним справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови є відповідні пояснення поліцейського, який виніс постанову, членів його екіпажу. Скаржник вважає, що зазначених доказів буде достатньо допоки іншими належними та допустимими доказами не буде спростовані вказані пояснення. На думку заявника апеляційної скарги суд першої інстанції не дослідив достеменно наявність скоєного позивачем правопорушення, яке мало місце, а всупереч цьому прийняв пояснення позивача як доказ, який має більш вагоме значення, що є неприпустимим в розумінні добросовісного та розсудливого розгляду справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, 06.06.2019 Сержантом поліції батальйону № 4 роти № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Приходько Євгеном Геннадійовичем винесено постанову серії ЕАВ № 1205952, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ч.2 ст.122 КУпАП.

Як зазначено у постанові, 06.06.2019 за адресою: м. Дніпро, вул. Шмідта, б. 2, водій, керуючи транспортним засобом FORD KUGA, державний номерний знак НОМЕР_1 в районі «Клініки сімейної медицини», здійснив виїзд на трамвайні колії зустрічного напрямку, чим порушив п. 11.9 ПДР України, а саме заборону виїзду на трамвайну колію зустрічного напрямку відокремленого від проїжджої частини трамвайною колією та розділовою смугою.

Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом про її оскарження.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого ним рішення, оскільки не подано до суду належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 11.9 ПДР України, водію забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.

Відповідальність за порушення п. 11.9 ПДР України передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст.251 КУпАП.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не було надано до суду жодних доказів, в розумінні ст.ст. 73-76 КАС України, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме здійснення руху по трамвайній колії зустрічного руху.

Також, спірна постанова не містить посилань на будь-які докази, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та як наслідок, обґрунтувань правомірності притягнення останнього до адміністративної відповідальності, що свідчить про протиправність прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Стосовно доводів заявника, що судом не встановлено доказів на спростування факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції зазначає, що тягар доказування у даній справі покладено саме на відповідача як суб`єкта владних повноважень в силу ст. 77 КАС України.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак не надав ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, вказане свідчить про достатність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи з приводу того, що належними докази вини позивача у вчиненні правопорушення є пояснення патрульного поліцейського, який виніс постанову та членів його екіпажу, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки такий вид доказів не передбачений ст. 251 КУпАП, більш того, ні до оскаржуваної постанови, ні до матеріалів справи не долучено будь-яких пояснень співробітників поліції щодо правопорушення, не міститься посилань на такі пояснення і в тексті оскаржуваної постанови.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, таким, що прийняте у відповідності до норм матеріального права та згідно норм процесуального законодавства, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для зміни або скасування рішення суду - відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2019 року (суддя 1-ї інстанції Богун О.О.) у справі № 199/4878/19 (2а/199/167/19) за позовом ОСОБА_1 до Сержанта поліції батальйону № 4 роти № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Приходько Євгена Геннадійовича, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва