Справа № 1.380.2019.000943
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.000943
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий-суддя Костецький Н.В.,

секретар судового засідання Сільник Н.Є.,

за участю:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

представник відповідача Яворський Т. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про визнання протиправними та скасування вимоги та наказу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, у якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати вимогу департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 05.09.2017 № 23/Р-12-2607 щодо зобов`язання ОСОБА_1 у строк до 20.09.2017 добровільно демонтувати самовільно встановлені конструкції зовнішньої реклами з фасаду приміщення магазину по АДРЕСА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 05.10.25017 № 60-Д в частині зобов`язання КП ЛМР "Адміністративно-технічне управління" до 01.03.2018 виконати демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами - п`яти штук з фасаду приміщення магазину по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що при вході на фасаді магазину, в якому здійснює підприємницьку діяльністю ОСОБА_1 були розміщені інформаційні матеріали у вигляді логотипів ПрАТ «Київстар» та ТзОВ «Лайфселл». Такі логотипи надані позивачу на підставі укладених договорів з метою інформування покупців про наявність продукції. Проте, департаментом економічного розвитку Львівської міської ради 05.09.2019 винесено вимогу про зобов`язання ОСОБА_1 у строк до 20.09.2017 добровільно демонтувати самовільно встановлені конструкції зовнішньої реклами з фасаду приміщення магазину по АДРЕСА_1 та 05.10.2017 винесено наказ, зокрема, щодо зобов`язання КП ЛМР «Адміністративно - технічне управління» до 01.03.2018 виконати демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами - п`яти штук з фасаду приміщення магазину по АДРЕСА_1 . Відтак, відповідно до наказу відповідача КП ЛМР «Адміністративно - технічне управління» демонтувало такі конструкції. Позивач вказує, що оскаржувані вимога та наказ є протиправними, оскільки конструкції, що знаходились на фасаді магазину не є рекламними. На фасадній частині приміщення магазину розміщено лише зображення офіційних логотипів компаній ПрАТ «Київстар» та ТзОВ «Лайфселл», які інформували покупця про виробника продукції, яка реалізується в магазині, жодних закликів до придбання вказані інформаційні матеріали не містили. Зазначає, що відповідно до Закону України «Про рекламу» розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві не вважається рекламою.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримавли з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача, подав до суду відзив на позовну заяву від 10.04.2019 (вх. № 122004), в якому заперечує щодо позовних вимог та вважає такі безпідставними та необґрунтованими. Вказує, що конструкції позивача розміщені на фасаді магазину на вул. Науковій 43а у м. Львові є зовнішньою рекламою, відповідно до Закону України «Про рекламу». Відтак, рекламні конструкції відповідно до чинного законодавства потребують оформлення дозволу, а самовільно встановлені рекламні конструкції підлягають демонтажу.

У судовому засіданні представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Згідно з копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підпримців ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Відповідно до вимоги департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 05.09.2017 № 23/Р-12-2607 ОСОБА_1 порушено ч. 1 ст.16 Закон України «Про рекламу», а саме самовільно встановлені спеціальні конструкції зовнішньої реклами на фасаді будинку на вул. Наукова, 43а, відтак зобов`язано ОСОБА_1 у строк до 20.09.2017 добровільно демонтувати самовільно встановлені конструкції зовнішньої реклами з фасаду приміщення магазину по АДРЕСА_1 .

Наказом департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 05.10.2017 №60-Д зобов`язано КП ЛМР «Адміністративно - технічне управління» до 01.03.2018, зокрема виконати демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами - п`яти штук з фасаду приміщення магазину по АДРЕСА_1 .

09.10.2019 КП ЛМР «Адміністративно-технічне управління» на адресу ОСОБА_1 направило попередження № 2410-06-7891 про демонтаж самовільно встановлених конструкції відповідно до наказу департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 05.10.2017 №60-Д.

Відповідно до акту проведення демонтажу спеціальних кконструкцій № 3 від 15.11.2017 КП ЛМР «Адміністративно-технічне управління» демонтовано спеціальні конструкції ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із винесеними вимогою та наказом відповідача, позивач звернувся із даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про рекламу" визначає засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про рекламу», реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про рекламу» (зі змінами та доповненнями на час виникнення спірних правовідносин) розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про рекламу", реклама має бути чітко відокремлена від іншої інформації, незалежно від форм чи способів розповсюдження, таким чином, щоб її можна було ідентифікувати як рекламу.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України "Про рекламу", вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Згідно з положень ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу», розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп. 2.1. пункту 2 Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові затверджених рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 21.05.2010 № 569 (далі - Правила №569), реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена у будь-якій формі та у будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо такої особи чи такого товару. Зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Розділом 4 Правил № 569 поредбачено, що розміщення зовнішньої реклами y м. Львові проводиться виключно на підставі дозволів, що видаються робочим органом відповідно до рішення виконавчого комітету міської ради.

Згідно з п. 2. 1. Правил № 569, самовільно встановлений рекламний засіб - рекламний засіб, розміщений без виданого у встановленому порядку дозволу або не демонтований власником після прийняття робочим органом рішення про відмову у продовженні дозволу або виконавчим комітетом рішення про його скасування у встановлений термін.

Відповідно до п. 3 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (далі - Типові правила № 2067) зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

За приписами п. 45 Типових правил №2067, контроль за додержанням цих Правил здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад та інші органи відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 46 Типових правил №2067, у разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами уповноважена особа органу, який здійснює контроль за додержанням цих правил звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк.

Згідно п. 48 Типових правил №2067 вивіски чи таблички повинні розміщуватися без втручання у несучі конструкції, легко демонтуватися, щоб не створювати перешкод під час робіт, пов`язаних з експлуатацією та ремонтом будівель і споруд, на яких вони розміщуються; не повинні відтворювати зображення дорожніх знаків; не повинні розміщуватися на будинках або спорудах - об`єктах незавершеного будівництва; площа поверхні не повинна перевищувати 3 кв. метрів. Забороняється вимагати від суб`єктів господарювання будь-які документи для розміщення вивісок чи табличок, не передбачені законодавством.

Відповідно до п. 49 Типових правил №2067 демонтаж вивісок чи табличок, розміщених з порушенням вимог цих Правил, здійснюється у разі: припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичної особи - підприємця; невідповідності розміщення вивіски чи таблички вимогам щодо її розміщення, наданим у визначенні, та архітектурним вимогам, державним нормам, стандартам і правилам, санітарним нормам; порушення благоустрою території.

Розміщені вивіски чи таблички підлягають демонтажу за рахунок коштів юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців, якими вони були встановлені.

Таким чином, відповідно до Закону України "Про рекламу" реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару, а вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Відтак, реклама - це інформація, а вивіска чи табличка - спосіб розміщення інформації. Вивіска чи табличка може мати як рекламний характер, так і інформаційний характер.

Суд звертає увагу, що відповідно до закріплених визначень в Законі України "Про рекламу" є два критерії розмежування вивісок та зовнішньої реклами - місце розташування та зміст інформації, оскільки зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Відповідно до Типових правил № 2067 передбачено, що вивіски чи таблички повинні розміщуватися без втручання у несучі конструкції, легко демонтуватися, щоб не створювати перешкод під час робіт, пов`язаних з експлуатацією та ремонтом будівель і споруд, на яких вони розміщуються; не повинні відтворювати зображення дорожніх знаків; не повинні розміщуватися на будинках або спорудах - об`єктах незавершеного будівництва; площа поверхні не повинна перевищувати 3 кв. метрів.

Проте, обмеження щодо розміру стосується виключно правил використання вивісок, порушення яких має наслідком застосування відповідальності, зокрема, у вигляді демонтажу, як це передбачено пунктом 49 Типових правил, натомість не змінює належність такої конструкції до вивісок (таблички), а не реклами, оскільки не є критерієм розмежування рекламного носія та інформаційної таблички. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.08.2018 у справі № 814/2539/14.

Інформація про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, а також інформація, розміщена на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу у таке приміщення, яка не містить закликів придбавати товар або послугу, що реалізується суб`єктом, не є рекламою у розумінні ч. 7 ст. 8 та ч. 6 ст. 9 Закону України «Про рекламу», оскільки підпадає під визначення «вивіска» чи «табличка»

Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 323/1766/17.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивачу належить на праві власності нежитлове приміщення номер 25 загальною площею 13 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з поверхневим планом будинку на АДРЕСА_1 нежитлове приміщення, що належить ОСОБА_1 на праві власності знаходиться на першому поверсі будинку.

Позивач на фасадній частині нежитлового приміщення, де здійснює підприємницьку діяльність, встановив конструкції з зображенням офіційних логотипів ПрАТ «Київстар» та ТзОВ «Лайфселл».

Відповідно до п. 3.3.1 протоколу від 10.11.2016 №001 ОСОБА_1 зобов`язується забезпечувати умови розміщення/візуалізації товару, рекламно-інформаційних матеріалів згідно з планограмою ПрАТ «Київстар». Відповідно до додатку до протоколу від 10.11.2016 ПрАТ «Київстар» через дистиб`ютора «Сімка СП» передало у користування для розміщення позивачу логотипи ПрАТ «Київстар» та ТзОВ «Лайфселл».

Надані логотипи ОСОБА_1 розміщені на фасадній частині в магазину, за адресою АДРЕСА_1 . Розмір логотипів 0,70 х 2, 00 м; 0,75 х 0,75 м; 0,80 х 0,40 м; 0,60 м х 0,40 м; 0,90 х 1,90 м.

Зображенням офіційних логотипів ПрАТ «Київстар» та ТзОВ «Лайфселл» не містять індивідуалізації, не містить закликів до придбання конкретного товару чи отримання послуг, інформація не формує та не підтримує обізнаність споживачів реклами та їх інтересу щодо юридичної особи чи конкретного товару (послуг), що поставляється/надається.

Таким чином конструкції з зображенням офіційних логотипів ПрАТ «Київстар» та ТзОВ «Лайфселл» розміщені на зовнішній поверхні будинку на першому поверсі, де знаходиться приміщення ОСОБА_1 , що належить йому на праві власності не містить закликів придбавати товар або послугу, що реалізується суб`єктом, відтак не є рекламою у розумінні ч. 7 ст. 8 та ч. 6 ст. 9 Закону України «Про рекламу», оскільки підпадає під визначення «вивіска» чи «табличка».

Оскільки розміщені конструкції ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 на фасаді будинку не є рекламою та має інформаційний характер, позивачем не порушено вимоги щодо розміщення конструкцій без отримання встановленого законом дозволу.

З урахуванням вищенаведеного, винесені вимога департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 05.09.2017 № 23/Р-12-2607 щодо зобов`язання ОСОБА_1 у строк до 20.09.2017 добровільно демонтувати самовільно встановлені конструкції зовнішньої реклами з фасаду приміщення магазину по АДРЕСА_1 та наказ департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 05.10.25017 № 60-Д в частині зобов`язання КП ЛМР "Адміністративно-технічне управління" до 01.03.2018 виконати демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами - п`яти штук з фасаду приміщення магазину по АДРЕСА_1 є протиправними та підлягають скасуванню.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС Україниу справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3842,00 грн підлягає стягненню на користь позивача з департаменту економічного розвитку Львівської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Визнати протиправною та скасувати вимогу департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 05.09.2017 № 23/Р-12-2607 щодо зобов`язання ОСОБА_1 у строк до 20.09.2017 добровільно демонтувати самовільно встановлені конструкції зовнішньої реклами з фасаду приміщення магазину по АДРЕСА_1 ;3.Визнати протиправним та скасувати наказ департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 05.10.25017 № 60-Д в частині зобов`язання КП ЛМР "Адміністративно-технічне управління" до 01.03.2018 виконати демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами - п`яти штук з фасаду приміщення магазину по АДРЕСА_1 .

4.Судовий збір в розмірі 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) гривні 00 коп присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, м. Львів, 79008, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 08.08.2019.

Суддя Костецький Н.В.