Справа № 460/1716/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 серпня 2019 року м. Рівне №460/1716/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Лесько В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: Пивоварчук О.П. ,

третьої особи відповідача: представник не прибув,

вирішуючи в підготовчому засіданні питання щодо закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Малинівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся до Гощанського районного суду з позовом до Малинівської сільської ради, третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення Малинівської сільської ради Гощанського району Рівненської області № 86 від 23 серпня 2016 року «Про розгляд заяви ОСОБА_3 » Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірним рішенням була розглянута заява жителя с. Малинівка ОСОБА_3 , що мешкає по АДРЕСА_1 , про надання йому дозволу на встановлення брами через дорогу, що проходить через його подвір`я. Між тим, як вбачається із генерального плану села Малинівка, дорогою, через яку дозволено встановити браму ОСОБА_3 , є, фактично, АДРЕСА_2 , по два боки якої розташована земельна ділянка ОСОБА_3 , а за нею - земельна ділянка ОСОБА_1 . Таке рішення сільської ради, є неправомірним, бо дорога, яка є вулицею і передбачена Генеральним планом села, є землею загального користування та не підлягає приватизації без зміни її цільового призначення, а тому ще не є та не може бути частиною земельної ділянки сільської ради. Також позивач зазначає, що таке рішення сільської ради порушує право ОСОБА_1 користуватись дорогою, що є вулицею, тобто землею загального користування, та, фактично, унеможливлює під`їзд до належної йому садиби, у зв`язку із чим порушує і його право на вільне користування власною земельною ділянкою.

Ухвалою Гощанського районного суду від 08.12.2016 відкрито провадження у справі.

27.06.2019 ухвалою Гощанського районного суду адміністративну справу передано на розгляд Рівненського окружного адміністративного суду.

Справа надійшла до суду 22.07.2019.

25.07.2019 ухвалою суду прийнято справу до провадження та призначено підготовче засіданні на 12.08.2019.

В підготовче засідання прибув позивач - ОСОБА_1 та відповідач - представник Малинівської сільської ради.

В підготовче засідання не прибула третя особа відповідача ОСОБА_3 , який про дату, час та місце розгляду справу був належним чином повідомлений, про причини неприбуття суд не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України, підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 розділу II цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених главою ІІІ.

Згідно із п.1 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

В врахуванням наведеної норми права, ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати постановлено продовжити проведення підготовчого засідання за відсутності ОСОБА_3 .

В підготовчому засіданні на підставі матеріалів справи судом ініційовано питання щодо закриття провадження у справі у зв`язку із тим, що даний спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Позивач поклав вирішення питання про закриття провадження на розсуд суду.

Представник відповідача зазначив, що необхідно закрити провадження у справі.

Судом, на підставі матеріалів справи встановлено наступне.

22.09.1993 року згідно із витягу з рішення Малинівської сільської ради Гощанського району Рівненської області № 46, ОСОБА_3 передано у приватну власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,25 га, та для ведення особистого підсобного господарства в розмірі 0,63 га, які знаходяться в межах села згідно поданої заяви.

23.08.2016 рішенням Малинівської сільської ради Гощанського району Рівненської області сьомого скликання № 85 розглянуто заяву ОСОБА_3 про встановлення брами через дорогу, яка проходить через його подвір`я та вирішено не заперечувати щодо встановлення брами жителю АДРЕСА_1 ОСОБА_3 про встановлення брами через дорогу, яка проходить через його по двір я.

Як стверджує позивач, спірне рішення Малинівського сільської ради від 23.08.2016 № 865 порушує його право користуватись дорогою, що є вулицею, тобто землею загального користування, та, фактично, унеможливлює під`їзд до належної йому садиби, у зв`язку із чим порушує і його право на вільне користування власною земельною ділянкою.

Таким чином, із викладеного вбачається, що існує спір про право цивільне, отже дана справа не належить до розгляду в порядку адміністративного судочинства, а належить до розгляду за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза «судом встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» зазначив, що поняття «суд, встановлений законом» у ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання не чинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень».

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

За правилами ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При цьому, суд звертає увагу на те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, що не належить до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні ч. 1 ст. 6 Конвенції.

Суд повторює, що спірне рішення Малинівської сільської ради прийняте на основі юридичних фактів, стосовно яких існує спір про право цивільне, отже дана справа не належить до розгляду в порядку адміністративного судочинства, а належить до розгляду за правилами цивільного судочинства.

Водночас суд звертає увагу і на наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 в листопаді 2016 звернувся до Гощанського районного суду Рівненської області із позовом до Малинівської сільської ради Гощанського району Рівненської області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради № 86 від 23 серпня 2016 року.

Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 21.11.2016, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 21.02.2017 року, відмовлено у відкритті провадження у справі № 557/1107/16-ц.

11.10.2017 ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ухвалу Гощанського районного суду Рівненської області від 21.11.2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 21.02.2017 року у справі № 557/1107/16-ц скасовано, справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

25.06.2019 рішенням Гощанського районного суду Рівненської області в задоволенні позову ОСОБА_1 до Малинівської сільської ради Гощанського району Рівненської області, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради від 23.08.2016 № 86 відмовлено.

Таким чином, із викладеного вище слідує, що спірне рішення, яке є предметом спору у даній справі, було предметом спору і у цивільній справі та станом на день проведення підготовчого засідання цивільна справа № 557/1107/16-ц розглянута по суті спору.

Згідно із вимогами п.1 ч.1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За правилами п.2 ч.2 ст. 183 КАС України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Підсумовуючи вище наведене в його сукупності, суд прийшов до висновку про закриття провадження у справі з підстав п.1 ч.1 ст. 238 КАС України.

Згідно із п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 551,20грн. згідно квитанції № 0.0.646872633.1 від 07.11.2016, оригінал якої знаходиться у матеріалах справи.

Оскільки клопотання позивача про повернення судового збору відсутнє, то питання щодо його повернення судом не вирішується.

Керуючись пунктом 2 частини другої статті 183, пунктом 1 частини першої статті 238, статтями 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження в адміністративній справі № 460/1716/19 за позовом ОСОБА_1 до Малинівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення, - закрити.

Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну ухвалу суду складено 14 серпня 2019 року

Суддя Комшелюк Т.О.