Справа № 240/6948/19
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року м. Житомир справа № 240/6948/19

категорія 112030100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Панкеєвої В.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання провести донарахування та виплату призначеної пенсії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати відповідача провести з 16 лютого 2019 року донарахування призначеної пенсії, згідно абзацу 7 пункту 7 постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 (із змінами станом на 01.04.2018), як звільненому після 01 березня 2018 року, тобто за останні 7 місяці служби, на підставі раніше поданих документів та додатково наданих документів - довідок командира військової частини НОМЕР_1 за вих. № 206 від 19.03.2019 та 225 від 26.03.2019, з урахуванням в складі грошового забезпечення, з якого перераховано пенсію, виплачених з березня 2018 року по січень 2019 року суми грошової допомоги на оздоровлення та щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018 року, яка нарахована та виплачена в березні 2018 року, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та виплатити різницю в недоотриманій з 16 лютого 2019 року пенсії та виплачувати перераховану пенсію в новому розмірі.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач проходив військову службу в Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини був звільнений з військової служби в запас. З 16.02.2019 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". При призначенні пенсії не були враховані додаткові види грошового забезпечення з яких сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. У подальшому позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про перерахунок та виплату призначеної пенсії. Вважає, що відповідачем незаконно не включено до складу грошового забезпечення для обрахунку пенсії суми грошової допомоги на оздоровлення та щомісячної додаткової грошової винагороди.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи.

Ухвалою суду від 10.05.2019 провадження по справі №240/6948/19 було зупинено.

Ухвалою суду від 03.06.2019 провадження у справі поновлено за заявою позивача від 29 травня 2019 року.

05 червня 2019 року до відділу документального забезпечення суду у строк та в порядку, визначеному частиною першою статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого відповідач зазначив, що підстав для перерахунку пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення не має, а тому у задоволенні позовних вимог просив відмовити за безпідставністю.

Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до частини четвертої статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено з матеріалів справи, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.01.2019 №5-РС прапорщика ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас (а.с.13) та наказом від 15.02.2019 №34 виключено зі списків особового складу (а.с.14).

З 10.11.2018 позивачу призначено пенсію на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).

Довідками військової частини НОМЕР_1 від 19.02.2019 № 138, від 19.03.2019 №206 і від 26.03.2019 №225 визначено які щомісячні додаткові види грошового забезпечення нараховувались позивачу з березня 2018 року по січень 2019 року, і з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове пенсійне страхування (а.с.16-18).

Позивач 3 квітня 2019 року звернувся до відповідача із заявою, в якій просить прийняти додаткові документи - довідки командира військової частини НОМЕР_1 за вих. № 206 від 19.03.2019 та № 225 від 26.03.2019, якими підтверджується проведення виплат сум грошової допомоги на оздоровлення та щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018 року, яка нарахована та виплачена в березні 2018 року, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та нарахувати і виплачувати в подальшому у відповідному розмірі (а.с.21).

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 17.04.2019 № к-1748 повідомило позивачу, що його звернення розглянуто відповідно до Закону України "Про звернення громадян". Вказано, що пенсія призначена на підставі документів, які позивач особисто надав до Житомирського обласного військового комісаріату, та в зазначеній довідці відсутні суми грошової допомоги на оздоровлення та щомісячної додаткової грошової винагороди. Вказує, що додаткові види грошового забезпечення, які були встановлені відповідно до постанови №1294 та постанови №889 не можуть бути враховані в грошове забезпечення для обчислення пенсії у зв`язку зі зміною грошового забезпечення. Таким чином, підстави для врахування до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії суми щомісячної додаткової грошової винагороди та одноразової грошової допомоги на оздоровлення, з яких було сплачено внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з березня 2018 по січень 2019 включно, які зазначені у довідках військової частини НОМЕР_1 від 26.03.2019 №225 та від 19.03.2019 №206, відсутні (а.с.22-23).

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.46 Конституції України визначено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Абзац перший преамбули Закону № 2262-XII визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Приписами ч.3 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Приписами ч.1 ст.10-1 Закону № 2011-XII гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"

Водночас, за Законом України від 09.04.1992 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до п.7 постанови Кабінетом Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсій, так і при перерахунку раніше призначених пенсій має бути однаковим.

Отже, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Водночас, згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, при обчисленні пенсії особам звільненим з військової служби не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія.

Суд зауважує, що серед переліку складових грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, наведених у ч.3 ст.43 Закону №2262-ХІІ, відсутні одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Сума грошової допомоги на оздоровлення є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, а тому не повинна враховуватись при призначенні пенсії.

З огляду на наведене, підстав для зобов`язання відповідача перерахувати пенсію з урахуванням отриманої позивачем грошової допомоги на оздоровлення, що не входить до встановленого ч.3 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" переліку видів грошового забезпечення, у суду відсутні, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

З приводу вимоги про включення до суми перерахованої пенсії щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018 року суд зазначає наступне.

Зі змісту довідки від 19.03.2019 №206 встановлено, що ОСОБА_1 у березні 2018 року було виплачено щомісячну додаткову грошову винагороду за лютий 2018 року. З вказаної суми було сплачено ЄСВ в сумі 695,55 грн (а.с.17)

Суд зауважує, аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, на час призначення пенсії позивач мав право на включення до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отримуваної ним щомісячної додаткової грошової винагороди, у зв`язку з чим управління ПФУ протиправно відмовило у проведенні перерахунку розміру пенсії.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням встановленого факту протиправної відмови відповідача, з метою захисту та недопущення порушення прав, свобод та законних інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Головного управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області з приводу відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, вимога в частині зобов`язання відповідача провести з 16.02.2019 перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії з урахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих ним сум щомісячної додаткової грошової винагороди на підставі довідки від 19.03.2019 №206 підлягає задоволенню.

З приводу вимоги про зобов`язання відповідача виплачувати перераховану пенсію в новому розмірі суд зазначає наступне.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, позивач, заявляючи дану позовну вимогу, фактично просить суд втрутитися у дискреційні повноваження Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зобов`язання відповідача вчиняти певні дії в майбутньому.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплачувати перераховану пенсію в новому розмірі, слід відмовити.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, з урахуванням встановлених обставин справи, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в частині.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Встановлено, що позивачем при подачі до суду позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн, про, що свідчать квитанція №0.0..2 від 02.04.2019 (а.с.4).

Частиною 3 статті 139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області сплачений позивачем судовий збір у сумі 256,13 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича,7, м.Житомир, 10003, ) щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , інд. код НОМЕР_2 ) з 16.02.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням в складі грошового забезпечення, з якого перераховано пенсію, виплачену суму щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018 року, яка нарахована та виплачена в березні 2018 року, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 16.02.2019.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 256,13 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено у повному обсязі: 12 серпня 2019 року.

Суддя В.А. Панкеєва