Справа № 344/7233/19
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/7816/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 липня 2019 року (рішення ухвалене у м. Івано-Франківськ судом у складі головуючого судді Шамотайла О.В., повний текст рішення суду складено 18 липня 2019 року) у справі № 344/7233/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області в особі поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону УПП Кочерги В.І., Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

В квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив скасувати постанову від 10.04.2019 року №ВР 279687 по справі про адміністративне правопорушення за порушення п.84в Правил дорожнього руху, складену відносно нього, а справу закрити за відсутністю складу правопорушення.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 липня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На обґрунтування апеляційних вимог позивач посилається на те, що не помітив дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» під час виконання маневру лівого повороту через відсутність знаку 3.23 «Поворот ліворуч заборонено», а також оскільки під час виконання маневру повороту ліворуч поблизу його автомобіля рухалась дитина на велосипеді, а з права у нього виникла перешкода у вигляді патрульного екіпажу поліції. Вказує, що оскільки дорожній знак «В`їзд заборонено» розташований з порушенням вимог п.10.1.1 ДСТУ 4100:2014, враховуючи складність дорожньої обстановки на момент події, в`їзд автомобіля під арку в зоні дії такого знаку не містить складу адміністративного правопорушення.

Відповідачі відзиву на апеляційну скаргу не подали.

Учасники справи були повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені у відповідності до вимог ст. 268 КАС України, шляхом надіслання повідомлень на електронні пошти зазначених учасників справи та на номер телефону, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Позивач подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, в судове засідання не прибув. Відповідачі в судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомили. Клопотань про відкладення слухання справи не направляли.

З огляду на обставини щодо повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та положення ст. 311 КАС України колегія суддів, вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи і не заперечується сторонами, що 10 квітня 2019 року поліцейським взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Кочергою В.І. винесено постанову серії ВР №279687 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с.7).

Відповідно до вказаної постанови позивач 10.04.2019 року о 18 год. 35 хв., в м.Івано-Франківську по вул.Довженка,21 керуючи транспортним засобом «DACIA LOGAN», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив в`їзд під арку, де встановлений дорожній знак 3.21, чим порушив його вимоги та п.8.4 «в» ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач оскаржив її до суду, вказавши що адміністративного правопорушення не вчиняв.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміну. Зазначив, що враховуючи невисоку швидкість руху позивача, останній мав змогу і повинен був зорієнтуватися та відреагувати на відповідний дорожній знак, однак всупереч наведеному позивач не дотримався Правил дорожнього руху, здійснив в`їзд під арку, де встановлений дорожній знак 3.21, чи порушив його вимоги та п.8.4 «в» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Підпунктом 1.3 пункту 1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 8.4 (в) ПДР передбачено, що дорожні знаки поділяються на групи: заборонені знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч. 1 ст.122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.74 КАС України).

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначені норми приписують обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно наказу Департаменту патрульної поліції від 24.11.2015 № 14/1 та п. 4.1, 4.2 Розділу IV Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, яку затверджено наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, після здачі технічного приладу уповноважена особа структурного підрозділу інформаційних технологій та зв`язку управління патрульної поліції за наявності технічної можливості зберігає відеозапис на сервері до 30 діб.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, необхідно дослідити в суді відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції інспекторів, які причетні до складання протоколів про адміністративне правопорушення, а також відеозапис з відеореєстратора відповідної патрульної машини.

Як видно з відеозапису з нагрудного відео реєстратора поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону УПП Кочерги В.І., оглянутого в судовому засіданні, та фотофіксації (а.с.46), що в м. Івано-Франківську по вул.Довженка,21 над аркою встановлений дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено».

Розміри, форми та розміщення дорожніх знаків повинні відповідати положенням Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 «Про правила дорожнього руху» та ДСТУ 4100:2014 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», п.1.3 Технічних правил ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.02.2012 року №54.

У відповідності до ДСТУ 4100:2014 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», зокрема п.10.1.1 зазначено, що дорожні знаки потрібно розташовувати так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатування і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо).

Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечена спрямованість інформації, яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено.

Дорожні знаки повинні бути видимі на відстані не менше ніж 100 м за напрямком руху.

При цьому, як встановлено судом, дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено», що встановлений над аркою в м. Івано-Франківську по вул.Довженка,21 не відповідає в повній мірі наведеним вище вимогам, не є видимим учасникам дорожнього руху на відстані не менше ніж 100 м за напрямками руху.

Таким чином, позивач під час виконання маневру лівого повороту не помітив даного знаку через відсутність знаку 3.23 «Поворот ліворуч заборонено», а також оскільки під час виконання маневру повороту ліворуч поблизу його автомобіля рухалася дитина на велосипеді, а з права у нього перешкода у вигляді патрульного автомобіля екіпажу поліції.

Пунктом 10.1 Правил дорожнього руху передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди (п.12.3 Правил дорожнього руху).

Пункт 1.7 Правил дорожнього руху передбачає, що водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності.

Оскільки дорожній знак «В`їзд заборонено» розташований з порушенням вимог п.10.1.1 ДСТУ 4100:2014, через що позивач не помітив даного знаку та здійснив в`їзд під арку, де в`їзд був заборонений, колегія суддів приходить до висновку, що в`їзд автомобіля позивача під арку в зоні дії такого знаку не містить складу адміністративного правопорушення.

В матеріалах справи, відсутні будь-які інші докази, зокрема, схеми, таблиці чи пояснення свідків, які свідчили би про наявність у позивача можливості заздалегідь передбачити (на відстані не менше ніж 100м), обставини щодо заборони повороту транспортним засобом ліворуч.

Як слідує з матеріалів справи відсутність дорожчого знаку 3.23 «Поворот ліворуч заборонено» (який повинен бути видимим для учасників дорожнього руху на відстані не менше ніж 100 м за напрямками руху) стало причиною здійснення позивачем маневру щодо повороту ліворуч внаслідок чого здійснено виїзду під арку на якій безпосередньо розміщено дорожній знак «В`їзд заборонено».

З огляду на вказані обставини, колегія суддів приходить до висновку, про відсутність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №279687 від 10.04.2019 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти постанову про задоволення адміністративного позову.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення постанови про відмову в задоволенні позову з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 271, ст. 272, ст. 286, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 липня 2019 року у справі №344/7233/19 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ВР №279687 від 10.04.2019 року, винесену поліцейським взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Кочергою В.І. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 08 серпня 2019 року.