Справа № 520/3172/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Єгупенко В.В.

01 серпня 2019 р.Справа № 520/3172/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Калитки О. М. , Лях О.П. ,

за участю секретаря судового засідання Клочко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Харківської митниці ДФС на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - товариство з обмеженою відповідальністю «Харківський регіональний центр підтримки та розвитку ЗЕД» про визнання протиправним та скасування рішення, -

В с т а н о в и л а:

01.04.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UА807000/2018/001651/2 від 28.12.2018 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 28.12.2018 року Харківська митниця ДФС без будь-яких на те фактичних та правових підстав, грубо порушуючи вимоги митного законодавства винесла рішення про коригування заявленої митної вартості товарів № UА807000/2018/001651/2, яким збільшила митну вартість товару - «Автомобіль марки «FORD», модель «MONDEO» - 1 шт. Номер кузова № НОМЕР_1 . Тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1997 см3, модельний рік виготовлення 2013, календарний рік виготовлення - 2013, тип кузова універсал, який був у використанні».

Позивач вказує, що інспектором Харківської митниці ДФС безпідставно витребувано додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості; безпідставно не погоджено митну вартість, заявлену декларантом; протиправно здійснено перехід до шостого методу визначення митної вартості без застосування попередніх методів; визначено митну вартість на підставі довільних, нічим не підтверджених даних, які отримані з порушенням закону.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що Харківська митниця ДФС діяла у відповідності до вимог чинного законодавства, узгоджуючи свої дії з Митним кодексом України, а наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

У поясненнях на позов ТОВ «Харківський регіональний центр підтримки та розвитку ЗЕД» вказує, що Харківська митниця ДФС не обґрунтувала сумніви щодо прийнятності задекларованого рівня митної вартості транспортного засобу, а отже винесене спірне рішення про коригування митної вартості підлягає скасуванню.

У відповіді на відзив позивач наполягає на власній позиції, що висловлена ним у позові.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 року (рішення у повному обсязі складено 28.05.2019 року) адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений у повному обсязі, у спосіб, визначений позивачем.

Висновок суду вмотивований протиправністю зроблених митницею висновків про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом за ціною, яка вказана у договорі купівлі-продажу. Така протиправність, на переконання суду, обґрунтовується наданням декларантом документів, які є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару.

Не погоджуючись із висновком суду першої інстанції, в апеляційній скарзі відповідач Харківська митниця ДФС, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 року, та прийняти нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

Аргументуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник фактично посилається на доводи, зазначені ним у відзиві на позов.

Відзив на апеляційну скаргу відповідача не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

За приписами статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення відповідно до положень ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Пунктами 23, 29 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Частиною 1 ст. 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Судом встановлено, що 01.12.2018 року позивач ОСОБА_1 придбав легковий автомобіль марки «FORD», модель «MONDEO», тип кузова «Універсал», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_1 , тип палива - дизель, об`єм двигуна 1997 см3, модельний рік виготовлення 2013, календарний рік виготовлення - 2013 який був в експлуатації за ціною 3.750,00 євро /а.с. 18/.

17.12.2018 року митним брокером ТОВ «Харківський регіональний центр підтримки та розвитку ЗЕД», як особою, уповноваженою ОСОБА_1 на декларування товарів відповідно до договору № 82-д від 14.12.2018 року, з метою здійснення митного контролю та митного оформлення в митному режимі «імпорт» автомобіля, який надійшов на адресу позивача до митного поста «Харків-автомобільний» Харківської митниці ДФС подана електронна митна декларація типу ІМ40ДЕ № UА807190/2018/024331 на товар: «Легковий вантажопасажирський автомобіль марки «FORD», модель MONDEO - 1 шт. Номер кузова № НОМЕР_1 . Тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1997 см3, модельний рік - 2013. Календарний рік виготовлення - 2013...Колір білий... Тип кузову універсал... потужність 120 кВт. Був у використанні. Торгівельна марка: FORD. Виробник: немає даних. Країна виробництва: DE» /а.с. 77/.

У вказаній ЕМД визначена та заявлена за основним методом митна вартість ТЗ позивача у розмірі 3.750,00 Євро на підставі інвойсу № 1 56 від 01.12.2018 року.

Для підтвердження заявленої митної вартості ТЗ позивача особою, уповноваженою ОСОБА_1 на декларування товарів, надані, зокрема, наступні документи, зазначені у графі 44 вказаної ЕМД:

- за кодом « 1721» - копія Акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UА209020/2018/051376 від 14.12.2018 року /а.с. 77-78/;

- за кодом « 3000» - копія інвойсу №1 56 від 01.12.2018 року /а.с. 80/.

17.12.2018 року уповноваженою посадовою особою митниці проведено митний огляд ТЗ позивача, за результатом якого складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UА807190/2018/024331 від 17.12.2018 року /а.с. 82-83/.

За результатом вивчення документів, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 54 та ч. 3 ст. 53 МК України 17.12.2018 року посадовою особою митниці на адресу особи, уповноваженої позивачем на декларування ТЗ позивача, направлено електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів:

- копії митної декларації країни відправлення;

- пояснення щодо розбіжностей пошкодження ТЗ;

- виписки з бухгалтерської документації (рахунки на оплату ТЗ, рахунки транспортних витрат, рахунки з аукціонна, рахунки сбіра за аукціон, інформацію щодо комплектності та комплектації);

- пояснення по формі сплати ТЗ і документальне підтвердження сплати;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (бажано ДП Держзовнішінформ або ДП Укрпромзовнішекспертиза, НДІ ім. Бокаріуса), з урахуванням методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС України від 11.09.2015 року № 689.

Також, у зв`язку із спрацюванням профілю ризику АСАУР «Інспектор 2006», необхідно надати інформацію про митне оформлення ідентичних товарів або побідних товарів. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару /а.с. 84/.

17.12.2018 року на зазначений запит від представника митного брокеру ТОВ «Харківський регіональний центр підтримки та розвитку ЗЕД» до митниці надійшов лист б/н, яким повідомлено про неможливість надати додаткові документи, та висловлене прохання надати консультацію щодо визначення митної вартості /а.с. 85/.

19.12.2018 року посадовою особою митниці повідомлено митного брокера повідомлено про те, що у відповідності до вимог ч. 5 ст. 55 та ч. 4 ст. 57 МК України митний орган проведе процедуру консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Після проведеної консультації, на підставі наявної інформації (інтернет-сайтів, інформації щодо оформлення ідентичних автомобілів в митних органах України, транспортних витрат) запропоновано визначити митну вартість автомобіля 6.200,00 євро /а.с. 86/.

21.12.2018 року від митного брокера до митниці надійшов лист б/н, в якому зазначено наступне: «Відповідно ч. 7 ст. 59 МК України, для визначення митної вартості оцінюваних ідентичних товарів, використовується найменша така вартість. Відповідно до інформації, яка міститься у інтернет-ресурсі по оцінці бувших у використанні автомобілів «SCHWACKE» мінімальна ціна ідентичних автомобілів становить 3.850,00 євро. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 547В від 21.12.2018 року судовим експертом Шаповаловим В.І. визначено ринкову вартість автомобіля марки «FORD», модель MONDEO, номер кузова № НОМЕР_1 для митного оформлення у розмірі 3.657,50 євро. З огляду на викладене, просимо надати рішення по визначенню митної вартості автомобіля марки «FORD», модель MONDEO, номер кузова № НОМЕР_1 , з урахуванням мінімальної вартості, яка міститься у інтернет-ресурсі «SCHWACKE» /а.с. 87/.

Також, 21.12.2018 року митним брокером до митниці надано висновок № 547В експертного автотоварознавчого дослідження від 21.12.2018 року судового експерта Шаповалова В.І., відповідно до якого, вартість автомобіля марки «FORD», модель MONDEO, номер кузова № НОМЕР_1 , лата першої реєстрації 04.06.2013 року, ввезеного на митну територію України з Німеччини, для митного оформлення складає 115.497,55 грн, що за курсом НБУ станом на 21.12.2018 року становить 3.657,50 євро /а.с. 21-28/.

За результатами проведеного посадовою особою митниці аналізу наданих документів, відповідачем прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару № UА807000/2018/001651/2 від 28.12.2018 року /а.с. 91/.

Також, судовим розглядом установлено, що в подальшому Харківською митницею ДФС оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807190/2018/01043 від 28.12.2018 року, якою відмовлено в митному оформленні ТЗ позивача за ЕМД № UA807190/2018/024331 від 17.12.2018 року. ТЗ позивача оформлений у митному режимі «імпорт» та випущений у вільний обіг за новою ЕМД № UA807190/2018/025850 від 02.01.2019 року.

Приходячи до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. До документів, які підтверджують митну вартість належить, в тому числі і рахунок-фактура (інвойс).

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Крім цього, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України митний орган, у відповідності до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служба України № 362 від 13.07.2012 в якості джерела інформації може використовуватися спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України.

Як убачається із оскаржуваного позивачем рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UА807000/2018/001651/2 від 28.12.2018 року, дані декларації не містять всіх відомостей (виписку з бухгалтерської документації (рахунки на оплату т/з, рахунки транспортних витрат, рахунки з аукціонна, рахунки сбіра за аукціон інше, інформацію щодо комплектності та комплектації, пояснення по формі сплати т/з та документальне підтвердження і сплати, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів).

У графі 33 цього рішення щодо обґрунтування неможливості визнання заявленої декларантом митної вартості товарів, визначеної ним за основним методом визначення митної вартості, посадовою особою Харківської митниці ДФС зазначено наступне: «не містять всіх відомостей (виписку з бухгалтерської документації (рахунки на оплату ТЗ, рахунки транспортних витрат, рахунки з аукціонна, рахунки збору за аукціон інше, інформацію щодо комплектності та комплектації, пояснення по формі сплати ТЗ та документальне підтвердження сплати, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та по результатам вивчення поданих до митного оформлення документів, порівняння фактурної вартості з рівнем митної вартості подібних товарів, оформлених Харківською митницею ДФС раніше, та враховуючі рекомендації згенерованого АСМО Інспектор профілю ризику (код 105-2, 106-2), митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення MB за VIN-кодом кузова № НОМЕР_1 , валюта - євро, вартість 6.200. Коригування митної вартості здійснено у відповідності до ст. 64 МК України та Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналіз, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС України від 11.09.2015 року № 689 з проведеним в разі необхідності коригуванням, передбаченим у главі 9 МК України 6.200,00 євро».

Як убачається із договору купівлі-продажу від 01.12.2018 року, позивач ОСОБА_1 придбав автомобіль (виробник «FORD», модель MONDEO, НОМЕР_2 ), номер шасі НОМЕР_1 , дата першого допуску 04.06.2013 року, пробіг 260000; вартість покупки складає 3750 євро. Продавець отримав вартість покупки. Покупцеві передані транспортний засіб, реєстраційне посвідчення транспортного засобу та ключі від транспортного засобу. Витрати по ремонту транспортного засобу бере на себе покупець. Розрахунок між позивачем та компанією Авто Нассіф у м. Леннештадт (Німеччина) відбувався готівкою /а.с. 174-175/.

Актом про проведення митного огляду від 13.12.2018 року № UA209020/2018/51376 підтверджується, що імпортований позивачем транспортний засіб FORD MONDEO ввезений до митного посту «Краковець» особисто /а.с. 78-79/.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як установлено судовим розглядом, приймаючи оскаржуване рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, Харківська митниця ДФС використала шостий (резервний) метод визначення митної вартості у зв`язку з ненаданням декларантом інформації щодо угод на ідентичні та подібні товари.

За правилами ч.ч. 2-5 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Митну вартість імпортованого позивачем транспортного засобу, що вказана декларантом у митній декларації № UA807190/2018/024331, визначено за основним методом, а до самої митної декларації декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару за ціною договору. Дійсну вартість придбаного автомобіля в сумі 3750 євро підтверджує договір купівлі-продажу транспортного засобу від 01.12.2018 року.

Крім того, відповідно до експертного висновку про якісні та вартісні характеристики транспортного засобу, визначено вартість автомобіля згідно з курсом валют на 21.12.2018 року 3657,50 євро.

Інших документів, які б визначали числові значення митної вартості придбаного транспортного засобу, судам першої та апеляційної інстанції відповідачем не надано.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність зроблених Харківською митницею ДФС висновків про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом за ціною, яка вказана у договорі купівлі-продажу. Така протиправність обґрунтовується наданням декларантом документів, які є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору, та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року, - без змін.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) О.М. Калитка О.П. Лях
Постанова у повному обсязі складена і підписана 09 серпня 2019 року.