Справа № 440/1460/19
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1460/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Костенко Г.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Ніценко А.О.,

представника позивача - Приходько О.Я.,

представників відповідача - Тур Н.І., Мачіта Г.О., Авдєєнко Ю.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Нафтогазвидобувного управління "Полтаванафтогаз" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

23 квітня 2019 року Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" в особі Нафтогазвидобувного управління "Полтаванафтогаз" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Полтавській області, які полягають в нарахуванні платнику - Договору про спільну діяльність від 24.12.1997 №999/97 - уповноважена особа НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" 22525915, податковий номер 403739509, зайвої пені в загальній сумі 75113448,86 грн, в тому числі:

з плати за користування надрами для видобутку корисних копалин та рентної плати за видобутий природний газ - в сумі 73037725,04 грн, в т.ч.: за 2015 рік - в сумі 34554398,99 грн, за 2016 рік - в сумі 32241575,93 грн, за 2018 рік - в сумі 6241750,12 грн;

з плати за користування надрами для видобування корисних копалин та рентної плати за видобутий газовий конденсат - в сумі 2075723,82 грн, в т.ч.: за 2015 рік - в сумі 1601261,88 грн, за 2016 рік - в сумі 474461,94 грн;

- зобов'язати Головне управління ДФС у Полтавській області провести коригування даних інтегрованої картки платника - Договору про спільну діяльність від 24.12.1997 №999/97 - уповноважена особа НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" 22525915, та виконати дії по скасуванню зайво нарахованої в загальній сумі 75113448,86 грн, в тому числі:

з плати за користування надрами для видобутку корисних копалин та рентної плати за видобутий природний газ - в сумі 73037725,04 грн, в т.ч.: за 2015 рік - в сумі 34554398,99 грн, за 2016 рік - в сумі 32241575,93 грн, за 2018 рік - в сумі 6241750,12 грн;

з плати за користування надрами для видобування корисних копалин та рентної плати за видобутий газовий конденсат - в сумі 2075723,82 грн, в т.ч.: за 2015 рік - в сумі 1601261,88 грн, за 2016 рік - в сумі 474461,94 грн;

- стягнути з Головного управління ДФС у Полтавській області судові витрати у загальному розмірі 44210,00 грн (судовий збір - 19210,00 грн; витрати на проведення судово-економічної експертизи - 25000,00 грн).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що звернувся листом від 15.02.2019 №01/01/11/06/02/01-02/1/244 до відповідача з приводу нарахування зайвої пені в сумі 75 113 448,86 грн. в інтегрованій картці платника (далі - ІКП) з плати за користування надрами для видобування корисних копалин та рентної плати за видобуті природний газ та газовий конденсат. При цьому, безпідставність здійснених податковим органом нарахувань платник обґрунтовував висновком судово-економічної експертизи та вимагав провести коригування даних в ІКП, однак контролюючий орган письмово повідомив про свою відмову. Всього за 2015-2018 роки нараховано пені 175 735 803,90 грн. відповідно до даних Електронного кабінету платника, в якому частково відображена інформація з ІКП. Пеня нарахована відповідачем шляхом внесення записів в ІКП, без проведення перевірок, винесення податкових повідомлень-рішень та являє собою цифровий ряд нарахованих сум пені за період з 01.01.2015 по 24.11.2018.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

20.05.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.133-137 т.3), в якому відповідач зазначає, що позовна заява ПАТ «Укрнафта» подана з порушенням шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України, оскільки платник мав можливість дізнатися про нарахування йому пені з Електронного кабінету платника з початку його функціонування з 01.01.2017 відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні». Також ГУ ДФС у Полтавській області зазначає, що про наявність пені платник міг дізнатися з матеріалів справи № 826/20304/16, яка наразі перебуває на розгляді в суді апеляційної інстанції. Дана справа була порушена за позовом податкового органу про стягнення податкового боргу, в тому числі пені на суму біля 44 млн. грн. Відповідач заперечує висновки судово-економічної експертизи та вважає, що чинним законодавством не передбачено коригування даних ІКП на підставі висновків судово-економічної експертизи, і зазначає, що нарахування контролюючим органом пені шляхом внесення записів до ІКП відбувається в автоматичному режимі.

21.05.2019 відповідачем подано клопотання про залишення позову без розгляду (а.с.149-152 т.3) у зв'язку з порушенням позивачем шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України. Відповідач зазначає, що про своє порушене право позивач дізнався з даних Електронного кабінету платника та з матеріалів справи № 826/20304/16.

30.05.2019 надійшла відповідь на відзив (а.с.160-165 т.3), відповідно до якої позивач наголошує, що днем, коли платник дізнався про своє порушене право є 11.03.2019, коли ним було отримано лист-відмову ГУ ДФС у Полтавській області щодо коригування зайво нарахованої суми пені, відтак, саме з цього моменту виник спір про право. Позивачем також надано судові рішення у справах № 816/276/16 та № 816/1254/16, що набули законної сили, якими встановлено неузгодженість авансових внесків з рентної плати за 1-3 квартали 2015 року, відтак, контролюючим органом неправомірно нарахована пеня на ці суми.

10.06.2019 до суду надійшло заперечення на клопотання про залишення позову без розгляду (а.с.199-203 т.3), відповідно до якого позивач зауважує, що відповідач, посилаючись на іншу судову справу № 826/20304/16, не вказує жодної норми КАС України, якою б обґрунтовувалися його доводи, не зазначає, чи йдеться про преюдицію судового рішення, чи про те, що у провадженні іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; чи інші обставини. Позивач просить суд не брати до уваги посилання відповідача на справу № 826/20304/16, тому що рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2018 у справі № 826/20304/16 є таким, що не набуло законної сили. Окрім цього, в провадженні цього та іншого судів немає спору за позовом ПАТ «Укрнафта» до ГУ ДФС у Полтавській області про визнання протиправними дій щодо нарахування платнику безпідставної (зайвої) пені та зобов'язання провести коригування даних ІКП.

21.06.2019 відповідачем надано до суду заперечення відповідача проти заперечень на клопотання та відповідь на відзив (а.с.204-207 т.3) відповідно до якого відповідач зазначає, що лист ГУ ДФС у Полтавській області від 05.03.2019 № 9347/10/16-31-10-01-08 не може слугувати відправною точкою, коли позивач дізнався про своє порушене право. Відповідач не погоджується з висновками експерта, тому що: 1) чинним законодавством не передбачено підстав для перенесення строків сплати грошових зобов'язань у тих випадках, коли граничний строк подачі податкової декларації припадав на вихідний (святковий) день; 2) нарахування пені за невчасну сплату авансових внесків з рентної плати є законним в силу прямої вказівки закону; 3) нарахування пені у зв'язку з поданням уточнюючих розрахунків є правомірним, тому що в момент подання уточнюючих розрахунків відбувається погашення податкового боргу; 4) експерт не уповноважений проводити дослідження повноти відображення в ІКП нарахувань пені. Відповідачем додані: розрахунок суми пені за 2015 рік; розрахунок суми боргу станом на 21.12.2016; розрахунок пені за 2016 рік; розрахунок пені з рентної плати, що нарахована до 01.01.2018; погашення податкового боргу та повернення помилково або надміру сплачених сум до 31.12.2017.

Ухвалою суду від 24.06.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів у зв'язку з необхідністю подання додаткових доказів.

15.07.2019 до суду надійшла відповідь на заперечення відповідача (а.с.1-7 т.4) відповідно до якої позивач зазначає, що автоматичність нарахування пені в ІКП не є доказом правомірності цих нарахувань. Наголошує, що нормами податкового законодавства, якими врегульовано порядок ведення податкового обліку, передбачено обов'язок посадових осіб контролюючого органу щодо здійснення контролю за достовірністю відображення в ІКП облікових показників, а також у разі необхідності коригування облікових показників - здійснення коригування в ручному режимі за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС.

23.07.2019 до суду надійшло пояснення (а.с.17-32 т.4) відповідно до якого позивач підсумував свою позицію у зв'язку з наявністю у справі численних письмових заяв та пояснень, поданих обома сторонами.

Ухвалою суду від 24.07.2019 відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду з підстав, зазначених в ухвалі суду.

Ухвалою суду від 24.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.07.2019.

30.07.2019 відповідачем надано пояснення (а.с.46-47 т.4) в якому ГУ ДФС у Полтавській області звертає увагу суду на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 у справі № 440/665/19, яким позивачу - ПАТ «Укрнафта» відмовлено у позові та не взято до уваги висновок експерта, виготовлений на замовлення платника податків.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Платником податку було подано 12.05.2015 до Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області Розрахунки податкового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (природний газ) за 1-ий квартал 2015 року № 7 (реєстраційний номер ) та № 8 (реєстраційний номер ), якими визначено податкове зобов'язання на загальну суму 450 234 032,05 грн., в т.ч. за природний газ - 428 529 094,86 грн. та газовий конденсат 21 704 937,19 грн.

Податкове зобов'язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 1 квартал 2015 року сплачено грошовими коштами в розмірі 450 234 032,04 грн. платіжними дорученнями:

за природний газ всього - 428 529 094,86 грн.: № 49 від 29.04.2015 на суму 142 843 031,62 грн., № 94 від 26.06.2015 на суму 142 843 031,62 грн. та № 137 від 29.07.2015 на суму 142 843 031,62 грн.;

за газовий конденсат всього - 21 704 937,18 грн.: № 48 від 29.04.2015 на суму 7 234 979,06 грн., № 93 від 26.06.2015 на суму 7 234 979,06 грн. та № 136 від 29.07.2015 на суму 7 234 979,06 грн.

Платником податку подано 07.08.2015 до податкового органу Розрахунки податкового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (природний газ) за 2-ий квартал 2015 року №19 (реєстраційний номер ) та № 20 (реєстраційний номер ), якими визначено податкове зобов'язання на загальну суму 483 380 933,17 грн., в т.ч. за природний газ - 464 597 885,44 грн. та газовий конденсат 18 783 047,73 грн.

Податкове зобов'язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 2 квартал 2015 року сплачено грошовими коштами в розмірі 483 380 933,17 грн. платіжними дорученнями:

за природний газ всього - 464 597 885,44 грн.: № 168 від 28.08.2015 на суму 154 865 961,82 грн., № 223 від 30.09.2015 на суму 154 865 961,81 грн. та № 238 від 28.10.2015 на суму 154 865 961,81 грн.;

за газовий конденсат всього - 18 783 047,73 грн.: № 164 від 28.08.2015 на суму 6 261 015,91 грн., № 222 від 30.09.2015 на суму 6 261 015,91 грн. та № 237 від 28.10.2015 на суму 6 261 015,91 грн.

Платником податку подано 04.11.2015 до податкового органу Розрахунки податкового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (природний газ) за 3-ий квартал 2015 року № 31 (реєстраційний номер ) та № 32 (реєстраційний номер ), якими визначено податкове зобов'язання на загальну суму 496 984 476,53 грн., в т.ч. за природний газ - 484 371 638,52 грн. та газовий конденсат - 12 612 838,01 грн.

Податкове зобов'язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 3 квартал 2015 року було погашено в розмірі 495 642 693,71 грн., в т.ч:

1) шляхом сплати грошових коштів в розмірі 351 096 737,44 грн. платіжними дорученнями: за природний газ всього - 342 688 178,76 грн.: № 257 від 19.11.2015 на суму 19 773 753,08 грн., № 282 від 25.11.2015 на суму 161 457 212,84 грн. та № 392 від 30.12.2015 на суму 161 457 212,84 грн.; за газовий конденсат всього - 8 408 558,68 грн.: № 281 від 25.11.2015 на суму 4 204 279,34 грн. та № 391 від 30.12.2015 на суму 4 204 279,34 грн. ;

2) шляхом зменшення податкових зобов'язань в розмірі 144 545 956,27 грн. внаслідок подання 10.10.2016 уточнюючих розрахунків за серпень-грудень 2014 року: за природний газ всього - 141 683 459,80 грн.: серпень 2014 року (реєстраційний номер ) на суму 35 768 798,76 грн., вересень 2014 року (реєстраційний номер ) на суму 38 223 510,42 грн., жовтень 2014 року (реєстраційний номер ) на суму 35 764 126,87 грн., листопад 2014 року (реєстраційний номер ) частково на суму 31 927 023,75 грн., за газовий конденсат - частково в розмірі 2 862 496,47 грн.: серпень 2014 року (реєстраційний номер ) на суму 663 631,97 грн., вересень 2014 року (реєстраційний номер ) на суму 620 753,94 грн., жовтень 2014 року (реєстраційний номер ) на суму 564 156,28 грн., листопад 2014 року (реєстраційний номер ) на суму 547 727,49 грн. та за грудень 2014 року (реєстраційний номер ) на суму 466 226,79 грн.

Платником податку було подано 06.01.2016 до податкового органу Розрахунок податкового зобов'язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (природний газ) за 4-ий квартал 2015 року № 2 (реєстраційний номер ), яким визначено податкове зобов'язання на загальну суму 495 706 286,37 грн., в т.ч. за природний газ - 489 003 165,42 грн. та газовий конденсат 6 703 120,95 грн.

Податкове зобов'язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за природний газ 4 квартал 2015 року було частково погашено в розмірі 276 281 049,62 грн., в т.ч: 1) шляхом сплати грошових коштів в розмірі 227 730 454,93 грн. платіжними дорученнями: № 2 від 19.02.2018 на суму 20 000 000,00 грн., № 3 від 21.02.2018 на суму 18 674 667,00 грн., № 6 від 21.03.2018 на суму 18 333 333,00 грн., № 11 від 20.04.2018 на суму 18 333 333,00 грн., № 17 від 18.05.2018 на суму 18 333 333,00 грн., № 20 від 06.06.2018 на суму 2 000 000,00 грн., № 22 від 21.06.2018 на суму 18 333 333,00 грн., № 24 від 02.07.2018 на суму 2 000 000,00 грн., № 27 від 20.07.2018 на суму 18 333 333,00 грн., № 28 від 31.07.2018 на суму 2 000 000,00 грн., № 30 від 23.08.2018 на суму 21 755 787,93 грн., № 32 від 03.09.2018 на суму 2 000 000,00 грн., № 35 від 21.09.2018 на суму 22 333 333,00 грн., № 42 від 05.10.2018 на суму 2 000 000,00 грн., № 43 від 18.10.2018 на суму 22 333 333,00 грн., № 45 від 01.11.2018 на суму 2 000 000,00 грн., № 49 від 23.11.2018 на суму 18 966 666,00 грн.;

2) шляхом зменшення податкових зобов'язань в розмірі 48 550 594,69 грн. внаслідок подання 10.10.2016 уточнюючих розрахунків за листопад-грудень 2014 року: листопад 2014 року (реєстраційний номер ) частково на суму 5 488 186,98 грн. та за грудень 2014 року (реєстраційний номер ) на суму 43 062 407,71 грн.

За даними витягів з Електронного кабінету платника Гадяцькою ОДПІ та розрахунків пені, наданими відповідачем на вимогу суду, контролюючим органом нараховано пеню за несвоєчасну сплату рентної плати за період 01.01.2015 - 24.11.2018 у 2015 році в сумі 66 525 992,7 грн., у 2016 році - 32 241 575,93 грн., у 2018 році - 76 968 235,27 грн. У 2017 році пеня не нараховувалася. Загальна сума нарахованої Гадяцькою ОДПІ пені у періоді з 01.01.2015 по 24.11.2018 становила 175 735 803,90 грн.

Відповідачем не заперечується, що пеня нарахована контролюючим органом шляхом внесення відповідних записів в ІКП, без проведення перевірок, винесення податкових повідомлень-рішень та являє собою цифровий ряд нарахованих сум пені за період з 01.01.2015 по 24.11.2018.

Платник податків, користуючись своїм правом на замовлення висновку експерта в порядку позасудового експертного дослідження, 27 листопада 2018 року уклав з ТОВ «Бюро судово-економічної експертизи та аудиту «І.В.А.» договір № 01/11/2018 на проведення судово-економічної експертизи. На вирішення судово-економічної експертизи платником поставлено питання, чи підтверджується документально нарахування пені контролюючим органом за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобов'язань по платі за користування надрами та рентній платі, окремо за природний газ та газовий конденсат.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи № 16, складеного 08 лютого 2019 року, здійснені контролюючим органом нарахування пені документально не підтверджені, стосовно природного газу експертом встановлено, що відповідачем зайво нараховано пені з плати за надра та рентної плати в загальній сумі 73 037 725,04 грн., щодо газового конденсату - 2 075 723,82 грн.

Листом від 15.02.2019 № 01/01/11/06/02/01-02/1/244 платник податків повідомив відповідача про проведену судово-економічну експертизу та надіслав на його адресу примірник (оригінал) висновку судово-економічної експертизи. Цим листом позивач вимагав провести коригування в ІКП відповідно до висновків експертизи та зменшити пеню в загальній сумі 75 113 448,86 грн., а також за наслідками розгляду запиту платника надати відповідь.

У відповідь своїми листами від 22.02.2019 № 7444/10/16-31-08-02-14 та від 05.03.2019 № 9347/10/16-31-10-01-08 відповідач повідомив, що чинним законодавством не визначено порядку коригування даних ІКП на підставі судово-економічної експертизи.

Як зазначено в позовній заяві та поясненнях, позивач вважає, що листами від 22.02.2019 № 7444/10/16-31-08-02-14 та від 05.03.2019 № 9347/10/16-31-10-01-08 відповідач висловив своє волевиявлення про відмову відкоригувати записи в ІКП, а, отже, саме з цього часу виник спір про право та став спливати строк звернення до суду.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Норми права, застосовані судом щодо відображення облікових показників в ІКП

Підпунктом 14.1.56. ст. 14 ПК України передбачено, що електронний кабінет - електронна система взаємовідносин між платниками податків та державними, у тому числі контролюючими, органами з питань реалізації їхніх прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом, що складається з:

апаратно-програмного комплексу;

портального рішення для користувачів - платників податків, робота в якому здійснюється он-лайн (через Інтернет у режимі реального часу) та не вимагає обов'язкового використання спеціалізованого клієнтського застосування;

портального рішення для користувачів - державних, у тому числі контролюючих, органів;

програмного інтерфейсу (API), що дає змогу реалізувати повноту функціоналу електронного кабінету;

інших засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем.

Порядок функціонування електронного кабінету визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

В статті 42-1 ПК України передбачено, що електронний кабінет забезпечує можливість реалізації платниками податків прав та обов'язків, визначених цим Кодексом та нормативно-правовими актами, що прийняті на підставі та на виконання цього Кодексу, законами з питань митної справи, в тому числі, шляхом:

перегляду в режимі реального часу інформації про платника податків, що збирається, використовується та формується контролюючими органами у зв'язку з обліком платників податків та адмініструванням податків, зборів, митних платежів, здійсненням податкового контролю, в тому числі дані оперативного обліку податків та зборів (у тому числі дані інтегрованих карток платників податків), дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість, дані системи електронного адміністрування реалізації пального, а також одержання такої інформації у вигляді документа, який формується автоматизовано шляхом вивантаження відповідної інформації з електронного кабінету із накладенням електронного підпису посадової особи контролюючого органу та печатки контролюючого органу (абз. 2 п. 42-1.2. статті 42-1 ПК України).

Порядок функціонування електронного кабінету затверджений наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Порядку № 637 електронний кабінет в процесі функціонування взаємодіє з іншими інформаційно-телекомунікаційними системами ДФС.

Однією з інформаційно-телекомунікаційних систем є інтегрована картка платника, статус та режим функціонування якої передбачено "Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", який затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 (далі - Порядок № 422).

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку № 422:

інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами;

облікова операція - дія в ІКП, яка призводить до змін облікових показників;

облікові показники - показники, що інтегруються в процесі ведення оперативного обліку;

оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення первинних показників через їх перетворення в облікові показники в ІКП;

первинні документи - документи, що складені платниками податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску та/або органами ДФС, іншими органами влади згідно з чинним законодавством (податкові декларації, митні декларації, аркуші коригування, уточнюючі розрахунки, податкові повідомлення-рішення, рішення контролюючого органу, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, судові рішення, рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), інформація органів Державної казначейської служби України про надходження податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів та єдиного внеску тощо);

первинні показники - показники, що містяться у первинних документах та є визначальними для характеристики процесів адміністрування податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів та єдиного внеску.

Пунктами 3-5 розділу І Порядку № 422 передбачено:

3. Оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.

4. Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

5. Контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.

При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов'язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

Таким чином, відповідач, як контролюючий орган, здійснює оперативний облік сплати податків і зборів, митних та інших платежів шляхом відображення первинних показників, податкової інформації в ІКП. В свою чергу, доступ для платника до даних ІКП забезпечується завдяки Електронному кабінету платника, в якому дані ІКП відображені обмежено, в певній частині.

Зі змісту наведених норм вбачається, що дані в Електронному кабінеті платника мають інформаційний характер, і занесення даних до ІКП та, відповідно, до Електронного кабінету платника не може розцінюватися як прийняття контролюючим органом рішення про визначення грошових зобов'язань чи застосування фінансової відповідальності.

Зазначена позиція узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, висловленим в постанові від 16.10.2018 у справі № 808/2409/17: «Системний аналіз ПК України та Порядку № 422 свідчить про те, що ведення контролюючим органом ІКП, відображення у ній певної інформації під час здійснення оперативного обліку податків, зборів, митних та інших платежів до бюджету, не обумовлює само по собі виникнення для платника податків будь-яких грошових зобов'язань, оскільки останні встановлюються та оформлюються виключно в порядку встановленому Главою 4 Розділу ІІ Податкового Кодексу України шляхом прийняття відповідного рішення та врученням платнику податкової вимоги».

Норми права, застосовані судом стосовно правового характеру пені у спірних правовідносинах

З аналізу норм, якими врегульовано правовідносини у даній справі, слідує, що спірна пеня не відноситься ні до грошових зобов'язань, ні до штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), та є окремим видом фінансової відповідальності.

Згідно з п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно по п.п. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов'язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Пунктом 111.2 статті 111 ПК України передбачено, що фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Таким чином, статтею 111 ПК України розмежовуються два самостійних види фінансової відповідальності, а саме - штрафні (фінансові) санкції (штрафи) та пеня.

Податковим кодексом України пеня визначена, як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, самі норми щодо порядку нарахування та сплати пені встановлені окремою Главою 12, у той час як штрафні (фінансові) санкції, штрафи передбачені Главою 11 "Відповідальність".

За наведених обставин до спірної пені не застосовується інститут строків давності, врегульований статтею 102 ПК України щодо грошових зобов'язань та статтею 114 ПК України - стосовно штрафних санкцій.

Як видно з відзиву та інших письмових заяв ГУ ДФС у Полтавській області, відповідач не заперечує проти вимог позивача з огляду на сплив строку давності.

Порядок нарахування пені врегульований статтею 129 ПК України, редакція якої кілька разів змінювалась в період існування спірних правовідносин з 01.01.2015 по 24.11.2018.

Відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України в редакції, що була чинною до 01.09.2015, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 129.3.1 ст. 129 ПК України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Законом № 655-VIII від 17.07.2015 до підпункту "а" підпункту 129.1.1 пункту 129.1 ПК України внесені зміни, які набрали чинності з 01.09.2015, та відповідно до яких при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків нарахування пені розпочинається після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання визначеного цим кодексом.

Згідно з п.п. 129.4 ст. 129 ПК України в редакції, що була чинною до 01.01.2017, пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

З 1 січня 2017 року змінено правила нарахування пені та її розмір в залежності від того, хто визначив податкове зобов'язання - контролюючі органи або платник податків.

Відповідно до п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається:

129.1.1. при нарахуванні суми грошового зобов'язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов'язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

129.1.2. при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов'язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

129.1.3. при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання.

Відповідно до пункту 129.4 статті 129 ПК України на суми грошового зобов'язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог ПК України, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов'язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120% річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми грошового зобов'язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, включаючи день погашення, із розрахунку 100% річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Висновок суду щодо прийняття висновку судово-економічної експертизи

З огляду на дискреційні повноваження суд не повинен здійснювати розрахунки пені, тому приймає наданий позивачем висновок експерта, в якому міститься детальний та обґрунтований розрахунок пені.

У відповідача з приводу арифметичних калькуляцій вирахування пені зауваження відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 101 КАС України висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Частиною першою статті 103 КАС України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 104 КАС України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертних досліджень та складення висновків експерта за результатами проведеного позасудового експертного дослідження визначається відповідно до законодавства.

27 листопада 2018 року між ТОВ "Бюро судово-економічної експертизи та аудиту «І.В.А." та платником укладено Договір № 01/11/2018 на проведення судово-економічної експертизи.

На вирішення судово-економічної експертизи поставлено три питання, з яких друге та третє питання стосуються предмету даного спору, а саме:

- Чи підтверджується документально нарахування пені контролюючим органом за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобов'язань по платі за користування надрами для видобування корисних копалин та рентній платі за видобутий природний газ в особових рахунках Договору про спільну діяльність від 24.12.1997 № 999/97 - уповноважена особа НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" 22525915, податковий номер 403739509, в Гадяцькій ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області (Лохвицьке відділення) за період з 01.01.2015 по 24.11.2018 в Електронному кабінеті платника податку в сумі 175 735 803,90 грн. (в т.ч.: за 2015 рік - 66 525 992,70 грн., за 2016 рік - 32 241 575,93 грн., 2017 рік - 0,00 грн., з 01.01.2018 по 24.11.2018 - 76 968 235,27 грн.)? Якщо ні, то в якій сумі підтверджується?

- Чи підтверджується документально нарахування пені контролюючим органом за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобов'язань по платі за користування надрами для видобування корисних копалин та рентній платі за видобутий газовий конденсат в особових рахунках Договору про спільну діяльність від 24.12.1997 № 999/97 - уповноважена особа НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" 22525915, податковий номер 403739509, в Гадяцькій ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області (Лохвицьке відділення) за період з 01.01.2015 по 24.11.2018 в Електронному кабінеті платника податку в сумі 3 510 854,26 грн. (в т.ч.: за 2015 рік - 3 036 392,32 грн., за 2016 рік - 474 461,94 грн., 2017 рік - 0,00 грн., з 01.01.2018 по 24.11.2018 - 0,00 грн.)? Якщо ні, то в якій сумі підтверджується?

Проведення експертизи доручено безпосередньо судовому експерту Скриль Наталії Вікторівні, яка має вищу економічну освіту, стаж експертної роботи з 2014 року, свідоцтво Міністерства юстиції України № 1705 від 07 листопада 2014 року, (дійсне до 15 грудня 2020 року) про присвоєння кваліфікації судового експерта за спеціальностями: 11.1 "Дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності", 11.2 "Дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій".

Для здійснення експертного дослідження експерту надано, окрім іншого, податкові декларації, платіжні доручення стосовно оплати за користування надрами, банківські виписки, зведені облікові регістри бухгалтерського обліку, відомості аналітичного обліку по бухгалтерських рахунках обліку розрахунків за користування надрами. Також, експерту надані дані Електронного кабінету платника податків стосовно відображення контролюючим органом первинних показників в ІКП та нарахування пені.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи № 16, складеного 08 лютого 2019 року:

По другому питанню

З урахуванням наданих на дослідження матеріалів нарахування пені контролюючим органом за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобов'язань по платі за користування надрами для видобування корисних копалин та рентній платі за видобутий природний газ в особових рахунках Договору про спільну діяльність від 24.12.1997 № 999/97 - уповноважена особа НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" 22525915, податковий номер 403739509, в Гадяцькій ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області (Лохвицьке відділення) за період з 01.01.2015 по 24.11.2018 в Електронному кабінеті платника податку в сумі 175 735 803,90 грн. (в т.ч.: за 2015 рік - 66 525 992,70 грн., за 2016 рік -32 241 575,93 грн., 2017 рік -0,00 грн., з 01.01.2018 по 24.11.2018 - 76 968 235,27 грн.) документально не підтверджується.

Пеня за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобов'язань по платі за користування надрами для видобування корисних копалин та рентній платі за видобутий природний газ Договору про спільну діяльність від 24.12.1997 № 999/97 - уповноважена особа НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" 22525915, становить 102 698 078,86 грн., що на 73 037 725,04 грн. менше, ніж за даними особових рахунків Договору про спільну діяльність від 24.12.1997 № 999/97 - уповноважена особа НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" 22525915, податковий номер 403739509, в Гадяцькій ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області (Лохвицьке відділення), (в т. ч.: за 2015 рік менше на 34 554 398,99 грн., за 2016 рік менше на 32 241 575,93 грн., за 2018 рік менше на 6 241 750,12 грн.).

По третьому питанню

З урахуванням наданих на дослідження матеріалів нарахування пені контролюючим органом за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобов'язань по платі за користування надрами для видобування корисних копалин та рентній платі за видобутий газовий конденсат в особових рахунках Договору про спільну діяльність від 24.12.1997 № 999/97 - уповноважена особа НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" 22525915, податковий номер 403739509, в Гадяцькій ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області (Лохвицьке відділення) за період з 01.01.2015 по 24.11.2018 в Електронному кабінеті платника податку в сумі 3 510 854,26 грн. (в т.ч.: за 2015 рік - 3 036 392,32 грн., за 2016 рік - 474 461,94 грн., 2017 рік - 0,00 грн., з 01.01.2018 по 24.11.2018 - 0,00 грн.) документально не підтверджується.

Пеня за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобов'язань по платі за користування надрами для видобування корисних копалин та рентній платі за видобутий газовий конденсат Договору про спільну діяльність від 24.12.1997 № 999/97 - уповноважена особа НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" 22525915 становить 1 435 130,44 грн., що на 2 075 723,82 грн. менше, ніж за даними особових рахунків Договору про спільну діяльність від 24.12.1997 № 999/97 - уповноважена особа НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" 22525915, податковий номер 403739509, в Гадяцькій ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області (Лохвицьке відділення), (в т. ч.: за 2015 рік менше на 1 601 261,88 грн., за 2016 рік менше на 474 461,94 грн.).

Судом встановлено, що розбіжності в розрахунках, виконаних експертом та контролюючим органом, полягають в наступному.

Експертним висновком підтверджується, що у 2015 році контролюючим органом зайво нараховано пені в розмірі 36 155 660,87 грн., в тому числі, з природного газу - 34 554 398,99 грн. та з газового конденсату - 1 601 261,88 грн.), а саме:

в зв'язку з невірним визначенням граничного терміну сплати за 1 квартал 2015 року в сумі 888 132, 87 грн., в тому числі, з природного газу - 845 317,66 грн. (стор. 32 експертного висновку) та газового конденсату - 42 815,21 грн. (стор. 32 експертного висновку);

застосування пені на суми авансових внесків, які нараховані контролюючим органом шляхом внесення записів до ІКП, в загальній сумі 31 404 723,76 грн., в тому числі, з природного газу - 29 846 277,31 грн.: за 2 квартал 2015 року - 18 023 852,21 грн. (стор. 33 експертного висновку), за 3 квартал 2015 року - 11 822 425,10 грн. (стор. 34 експертного висновку); та з газового конденсату - 1 558 445,95 грн.: за 2 квартал 2015 року - 1 105 669,08 грн. (стор. 47 експертного висновку), за 3 квартал 2015 року - 452 776,87 грн. (стор. 49 експертного висновку).

Крім того, з 01.09.2015 при розрахунку суми пені контролюючим органом не було враховано зміни, які були внесені Законом № 655-VIII від 17.07.2015 до п.п. 129.1.1 п.129.1 ст. 129 ПК України щодо встановлення терміну 90 днів, після спливу якого розпочинається нарахування пені (стор. 34, стор. 40, стор. 49 експертного висновку). За цих підстав контролюючим органом зайво нараховано пені в сумі 3 862 804,74 грн.

У 2016 році у зв'язку з поданням платником уточнюючих розрахунків контролюючим органом безпідставно нараховано пеню в загальній сумі 32 716 037,87 грн., в тому числі, з природного газу - 32 241 575,93 грн. (стор. 40 експертного висновку) та з газового конденсату - 474 461,94 грн. (стор. 51 експертного висновку).

У 2018 році відповідачем безпідставно застосовано пеню в загальній сумі 6 241 750,22 грн. на суми авансових внесків, які нараховані контролюючим органом шляхом внесення записів до ІКП за 4 квартал 2015 року, причому, до спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов'язань (стор. 40- 42 експертного висновку).

Висновки суду про встановлені порушення податкових норм, які мали місце при нарахуванні спірної пені, мотиви, з яких суд відхиляє доводи відповідача

При нарахуванні пені відповідачем було застосовано вже нечинну з 01.09.2015 редакцію статті 129 ПК України.

Законом № 655-VIII від 17.07.2015 до підпункту «а» підпункту 129.1.1 пункту 129.1 ПК України внесені зміни, які набрали чинності з 01.09.2015, та відповідно до яких при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків нарахування пені розпочинається після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання визначеного цим кодексом.

Нарахування відповідачем пені суперечить положенням частини першої статті 58 Конституції України, згідно якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Оскільки Законом України № 655-VIII від 17.07.2015 було встановлено нові строки початку нарахування пені при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків, якими пом'якшено фінансову відповідальність, норми саме цього Закону підлягали врахуванню відповідачем при здійсненні нарахування пені.

Зазначена вище позиція узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, висловленим у постанові від 16.10.2018 у справі № 808/2409/17, зокрема, про те, що "…підставою для застосування положень статті 129 ПК України в редакції, що діяла до 01.09.2015, могла бути лише пряма «ретроактивна» вказівка в Законі № 655-VII, в статті 129 ПК України або в іншому нормативному акті, тобто, застереження про продовження застосування дії пункту "а" підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України в попередній редакції (до 01.09.2015) до правовідносин, що виникли до 01.09.2015".

Експертним висновком підтверджується, що частина пені нарахована контролюючим органом на суми, які платник не декларував та щодо яких не виносилося податкових повідомлень-рішень контролюючим органом. Нарахування сум авансових внесків здійснювалося відповідачем шляхом внесення записів про нарахування авансових внесків до

ІКП, та на ці суми нараховувалася в такому ж порядку і пеня.

За змістом п.п. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України, якою визначено поняття пені, та відповідно до порядку нарахування пені, передбаченого статтею 129 ПК України, слідує, що пеня нараховується винятково на узгоджені грошові зобов'язання. Положеннями ПК України визначено порядок узгодження грошових зобов'язань в залежності, хто визначає ці зобов'язання - платник податків чи контролюючий орган.

Якщо грошові зобов'язання визначаються платником податків, то в силу п. 54.1 ст. 54, п. 46.1 ст. 46, абз. 2 п. 46.6 ст. 46 та п. 49.2 ст. 49 ПК України узгодженою є сума податкового зобов'язання, яка визначена самостійно платником і задекларована в поданій ним податковій декларації.

Якщо ж грошові зобов'язання визначаються контролюючим органом, то відповідно до п. 54.3 ст. 54 та п. 55. 1 ст. 55 ПК України контролюючий орган зобов'язаний визначити грошове зобов'язання шляхом винесення податкового повідомлення-рішення.

Експертним висновком підтверджується, що авансові внески нараховані контролюючим органом шляхом внесення записів до ІКП, відтак, пеня нарахована на такі суми, є безпідставною та протиправною.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що у контролюючого органу були правові підстави для нарахування пені за несвоєчасну оплату грошових зобов'язань, зменшених у зв'язку з поданням уточнюючих розрахунків.

Зі змісту податкових норм вбачається, що оплата податкового боргу є можливою за рахунок грошових коштів, за рахунок надміру сплачених сум, або за рахунок помилково сплачених сум платником до бюджету, або за рахунок майна платника податків, а не за рахунок зменшення податкових зобов'язань попереднього періоду.

Подача уточнюючих декларацій не є оплатою податкового боргу платником податків у розумінні норм підпункту 14.1.152 пункту 14.1 статті 14, статті 50, статті 87, статті 129 ПК України, оскільки платник податків не сплачував податковий борг, а коригував податкові зобов'язання (грошові зобов'язання) в сторону зменшення, тобто, фактично, усував помилку при визначенні суми податкового зобов'язання.

Саме такої правової позиції притримувався Верховний Суд в постанові від 20.12.2018 у справі № 818/326/17 за позовом ТОВ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" до ДПІ у м. Суми про визнання протиправними дій по нарахуванню в інтегрованій картці пені та зобов'язання відкоригувати дані інтегрованої картки платника.

Верховний Суд вказав в цій постанові: "Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанції, не спростованими доводами касаційної скарги про наявність підстав для задоволення позову, так як позивач не здійснював фактичної оплати самостійно визначеного податкового зобов'язання зі сплати за землю на суму з якої було вирахувано пеню. Матеріалами справи підтверджено і належним чином не заперечено відповідачем, що в рамках спірних правовідносин, позивач подав уточнюючу декларацію, якою зменшив суму податкового зобов'язання зі сплати за землю за 2016 рік, чим усунув помилку при визначенні такого податкового зобов'язання".

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що чинним законодавством не передбачено підстав для перенесення строків сплати грошових зобов'язань у тих випадках, коли граничний строк подачі податкової декларації припадав на вихідний (святковий) день.

Пунктом 257.1 статті 257 ПК України (в редакції, чинній на момент подання в 2015 році податкових розрахунків) передбачено, що базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу.

Відповідно до підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, зокрема, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно з пунктом 49.20 статті 49 ПК України якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вказана норма не містить посилання конкретно на підпункт 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України щодо визначення строків подання податкової декларації, а містить лише загальне поняття - граничний строк, передбачений цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Натомість пункт 49.20 статті 49 ПК України чітко визначає, що якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

У вказаному пункті статті 49 ПК України немає поняття «переноситься», а вжито термін "вважається", що не допускає жодних двозначних трактувань.

Вищенаведені доводи підтверджуються правовим висновком, висловленим Верховним Судом України в постанові від 09.06.2015 у справі № 21-18а15, та в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 805/1353/17-а та від 13.11.2018 у справі № 826/1352/13-а.

Зокрема, в постанові від 20.02.2018 у справі № 805/1353/17-а Верховний Суд вказав: "Вирішуючи питання про дотримання позивачем встановленого пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України строку сплати податкового зобов'язання з акцизного податку, слід, відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, враховувати правовий висновок Верховного Суду України, висловлений, зокрема, в постанові від 09.06.2015 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Самсунг Електронікс Україна Компані" до Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків Державної податкової служби про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення, згідно з яким у разі якщо останній день строку подання податкової декларації, передбачений підпунктом 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, припадає на вихідний або святковий день, граничним строком подання такої декларації є перший після нього робочий день. Тому початок перебігу встановленого пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України десятиденного строку для сплати зазначеного у декларації податкового зобов'язання пов'язаний саме із таким робочим днем".

Таким чином, контролюючий орган при визначенні фінансової відповідальності за несвоєчасну оплату грошових зобов'язань, не врахував, що в тих випадках, коли останній день строку подання податкової декларації з рентної плати, передбачений підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України, припадав на вихідний день, то граничним строком подання такої декларації є операційний (банківський) день, що настає за вихідним днем, і саме з цієї дати розпочинається відлік десятиденного строку сплати узгодженого зобов'язання платником податку.

Суд відхиляє як таке, що не має відношення до справи, посилання відповідача на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2018 у справі № 826/20304/16 за позовом ГУ ДФС у Полтавській області до ПАТ "Укрнафта" про стягнення податкового боргу, та зазначає, що вказане судове рішення не набуло законної сили.

Судом відхиляються доводи відповідача про те, що всі нарахування пені в ІКП здійснено ним в автоматичному режимі, та зазначає, що автоматичність нарахувань не доводить правомірності здійснених нарахувань.

Пунктами четвертим та п'ятим Розділу І Порядку № 422 передбачено обов'язок посадових осіб органів ДФС здійснювати контроль за достовірністю відображення облікових показників в ІКП. Цими нормами також передбачено, що у разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС.

З огляду на те, що єдиним способом фіксації дій контролюючого органу з нарахування пені є їх відображення в ІКП, тому позовні вимоги щодо визнання протиправними відповідних дій контролюючого органу є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Позовне провадження відповідатиме визначенню ефективного юридичного засобу захисту, якщо наслідком задоволення позовних вимог буде поновлення порушеного права чи законного інтересу позивача, адекватне наявним обставинам та таке, що виключає потребу повторного звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Контролюючий орган вчинив дію, що безпосередньо впливає на майнові права ПАТ "Укрнафта", адже ним протиправно нараховано платнику податків пеню в сумі 75113448,86 грн. Ця дія відображена (уречевлена) шляхом внесення відповідного запису в інтегрованій картці позивача як платника з плати за користування надрами та рентної плати; окремого рішення (документа) з цього приводу контролюючий орган не приймав.

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Оскільки облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в інтегрованій картці платника, то, таким чином, матеріально-правовий інтерес платника податків полягає в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов'язань платника податків.

Суд вважає протиправними дії відповідача щодо нарахування пені та відображення цього рішення в ІКП, тому адекватним та ефективним способом відновлення прав позивача є зобов'язання контролюючого органу провести коригування даних (показників) ІКП, оскільки це забезпечить поновлення порушених майнових прав платника податків.

Саме такий спосіб захисту порушених прав та інтересів платника податків визнав адекватним та обґрунтованим Верховний Суд у постановах від 13.02.2018 у справі № 816/2042/16, від 02.10.2018 у справі № 816/2220/17, від 20.12.2018 у справі № 818/326/17.

В постанові від 13.02.2018 у справі № 816/2042/16 Верховний Суд вказав: "Виходячи з аналізу наведених правових норм, висновки судів першої та апеляційної інстанцій про наявність у платника податків матеріально-правового інтересу в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов'язань платника податків, є правомірними".

Таким чином позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Нафтогазвидобувного управління "Полтаванафтогаз" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз (пункт 3 частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У ході розгляду справи позивачем понесені наступні судові витрати: судовий збір у розмірі 19210,00 грн., відповідно до платіжного доручення № 13 від 10.04.2019; витрати за проведення судово-економічної експертизи у розмірі 25000,00 грн., відповідно до платіжного доручення №51 від 03.12.2018 (а.с.228 т.2).

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Нафтогазвидобувного управління "Полтаванафтогаз" (вул. Монастирська, 12, м. Полтава, 36020, рнокпп 22525915) до Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Полтавській області, які полягають в нарахуванні платнику - Договору про спільну діяльність від 24.12.1997 №999/97 - уповноважена особа НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" 22525915, податковий номер 403739509, зайвої пені в загальній сумі 75113448,86 грн, в тому числі:

- з плати за користування надрами для видобутку корисних копалин та рентної плати за видобутий природний газ - в сумі 73037725,04 грн, в т.ч.: за 2015 рік - в сумі 34554398,99 грн, за 2016 рік - в сумі 32241575,93 грн, за 2018 рік - в сумі 6241750,12 грн;

- з плати за користування надрами для видобування корисних копалин та рентної плати за видобутий газовий конденсат - в сумі 2075723,82 грн, в т.ч.: за 2015 рік - в сумі 1601261,88 грн, за 2016 рік - в сумі 474461,94 грн.

Зобов'язати Головне управління ДФС у Полтавській області провести коригування даних інтегрованої картки платника - Договору про спільну діяльність від 24.12.1997 №999/97 - уповноважена особа НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" 22525915, та виконати дії по скасуванню зайво нарахованої в загальній сумі 75113448,86 грн, в тому числі:

- з плати за користування надрами для видобутку корисних копалин та рентної плати за видобутий природний газ - в сумі 73037725,04 грн, в т.ч.: за 2015 рік - в сумі 34554398,99 грн, за 2016 рік - в сумі 32241575,93 грн, за 2018 рік - в сумі 6241750,12 грн;

- з плати за користування надрами для видобування корисних копалин та рентної плати за видобутий газовий конденсат - в сумі 2075723,82 грн, в т.ч.: за 2015 рік - в сумі 1601261,88 грн, за 2016 рік - в сумі 474461,94 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області () на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Нафтогазвидобувного управління "Полтаванафтогаз" () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 19210,00 (дев'ятнадцять тисяч двісті десять гривень); витрати на проведення судово-економічної експертизи у розмірі 25000,00 (двадцять п'ять тисяч гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 14 серпня 2019 року.

Головуючий суддя Г.В. Костенко