Справа № 815/2766/16
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

09 серпня 2019 року

Київ

справа №815/2766/16

провадження №К/9901/15006/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Громадянина Молдови ОСОБА_1 до Заступника Міністра юстиції України з питань державної реєстрації Павла Мороза, Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на постанову Одеського окружного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді - Свиди Л.І.,суддів - Тарасишиної О.М., Корой С.М., від 01 серпня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді - Коваля М.П., суддів - Домусчі С.Д., Кравець О.О., від 23 листопада 2016 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. До суду звернувся громадянин Молдови ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Заступника Міністра юстиції України з питань державної реєстрації Павла Мороза, Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Заступника Міністра юстиції України з питань державної реєстрації Павла Мороза від 30 травня 2016 року №384/7 «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1 », зобов`язання Міністерства юстиції України розглянути по суті скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах громадянина Молдови ОСОБА_1 , на рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Заяць Костянтина Вікторовича Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №22787156 від 11 липня 2015 року, яка отримана 26 квітня 2016 року та зареєстрована в Міністерстві юстиції України за вхідним №13109-0-33-16.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року, адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Заступника Міністра юстиції України з питань державної реєстрації Павла Мороза від 30 травня 2016 року №384/7 «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1 ». Зобов`язано Міністерство юстиції України розглянути по суті скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах громадянина Молдови ОСОБА_1 , на рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Заяць Костянтина Вікторовича Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №22787156 від 11 липня 2015 року, яка отримана 26 квітня 2016 року та зареєстрована в Міністерстві юстиції України за вхідним №13109-0-33-16.

3. Ухвалюючи зазначені рішення суди дійшли висновку про протиправність наказу заступника Міністра юстиції України з питань державної реєстрації Павла Мороза від 30.05.2016 року № 384/7 «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1 » та наявність підстав для його скасування. Посилались на те, що про порушення своїх прав вчиненням неправомірних дій державного реєстратора та прийняттям ним рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, позивач дізнався тільки після ознайомлення з матеріалами реєстраційної справи, тобто після її виїмки за рішенням суду від 30.03.2016 року, яка відбулася 14.04.2016 року. Таким чином, враховуючи, що скарга позивача на рішення державного реєстратора Заяць К.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 22787156 від 01.07.2015 року подана 26.04.2016 року, суди дійшли висновку про дотримання позивачем строку подання скарги, передбаченого ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Міністерство юстиції України звернулось із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем та ДП «Дирекція верстат обуд» 20 грудня 2006 року укладений договір № 5/2/73 Р резервування квартири АДРЕСА_1 загальною площею 63,47 кв.м. та в той же день укладений договір купівлі-продажу цінних паперів, тобто, облігацій ДП «Дирекція верстат обуд» в межах фонду фінансування будівництва.

Після оплати повного пакету облігацій позивач отримав сертифікат облігацій НОМЕР_1 цінних паперів, що відповідає загальній площі квартири - 63,47 кв.м. та протягом 2012-2015 років за твердженнями позивача він приїжджав в свою квартиру, оглядав її, сумнівів в спірності свого права власності на зазначену квартиру у нього не було.

Однак, за твердженнями позивача, в грудні 2015 року він приїхавши черговий раз до своєї квартири, побачив здійснення в ній капітальних будівельних робіт без його відома, що стало підставою для отримання позивачем 4 березня 2016 року інформаційної довідки з публічної бази даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якої ним встановлено, що власником його квартири є ОСОБА_6 .

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення (шахрайства), на підставі якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесенні дані та розпочато кримінальне провадження №0001742.

В межах зазначеного кримінального провадження, на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2016 року по справі № 522/4751/16-к, 14 квітня 2016 року в Реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції проведена виїмка документів по реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Після проведення виїмки представник позивача зміг ознайомитися з матеріалами реєстраційної справи в межах кримінального провадження та встановити порушення своїх прав свого довірителя, оскільки реєстрація квартири позивача проведена 11 липня 2015 року на ім`я ОСОБА_6 за заявою уповноваженої особи - ОСОБА_7 на підставі додаткової угоди до договору інвестування № 5/2/73 від 21.10.2013 року.

Керуючись положеннями ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» позивач 26.04.2016 року звернувся до Міністерства юстиції України із скаргою на рішення державного реєстратора Заяць К.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 22787156 від 11.07.2015 року, на підставі якого за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на спірну квартиру.

Зазначена скарга була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.04.2016 року за № 13109-0-33-16.

За результатами розгляду вищезазначеної скарги позивача, поданої його представником ОСОБА_3 , 20 травня 2016 року комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України підготовлений висновок про те, що скарга не підлягає задоволенню без розгляду її по суті з підстав закінчення встановленого законом строку на її подачу.

На підставі цього висновку, наказом Міністерства юстиції України № 384/7 від 30.05.2016 року, підписаним заступником Міністра з питань державної реєстрації Павлом Морозом, в задоволенні скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , поданої 26.04.2016 року та зареєстрованої 27.04.2016 року за № 13109-0-33-16, відмовлено без розгляду її по суті у зв`язку із закінченням встановленого законом строку на її подачу.

6. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про визнання такого наказу Заступника Міністра юстиції України з питань державної реєстрації Павла Мороза протиправним і його скасування та зобов`язання Міністерства юстиції України розглянути скаргу позивача по суті.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що судами при прийнятті оскаржуваних рішень порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зазначено, що відповідачами було дотримано всі процедурні вимоги передбачені законодавством під час розгляду скарги позивача. Оскільки 30-денний термін на оскарження рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно сплинув, що є підставою для відмови у розгляді скарги по суті викладених питань. Крім того, відповідач зазначає, що об`єкт нерухомого майна, щодо якого позивач просить скасувати реєстраційні дії, є спірним, і в такому випадку розгляд скарги по суті викладених у скарзі позивача питань може привести до порушення Міністерством юстиції України прав третьої особи, у якої виникло право власності на спірний об`єкт нерухомого майна, що обумовлює оскарження дій державного реєстратора саме у судовому порядку.

8. Громадянином Молдови ОСОБА_1 та Заступником Міністра юстиції України з питань державної реєстрації Павла Мороза відзиву та пояснень на касаційну скаргу Міністерства юстиції України на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Згідно з вимогами частини третьої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 30 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

За правилами частини четвертої вказаної статті днем подання скарги вважається день її фактичного отримання Міністерством юстиції України або його територіальним органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від скаржника поштового відправлення зі скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

Відповідно до частини п`ятої цієї ж статті скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити: 1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником; 2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується; 3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника; 4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 5) засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника в результаті прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі подання скарги на рішення про державну реєстрацію прав); 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

10. За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України (частина шоста статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

За правилами частина восьма статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо: 1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті; 2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується; 3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін; 4) наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав; 5) є рішення цього органу з того самого питання; 6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника; 7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень; 8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги; 9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 37 вказаного Закону).

11. Відповідно до п.п. 2, 3, 7, 12 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1128, для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

Розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено. Така скарга у день її надходження реєструється суб`єктом розгляду скарги відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах.

За результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

У разі коли встановлено порушення вимог Законів щодо строків подання скарги та вимог щодо її оформлення, суб`єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у розгляді скарги без розгляду її по суті у формі наказу.

З наведеного вбачається, що для звернення до Міністерства юстиції України зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора прав на нерухоме майно встановлюється тридцятиденний строк, який обчислюється з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

В свою чергу, пропуск строку на подачу такої скарги є підставою для прийняття рішення про відмову у її задоволенні без розгляду по суті.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

12. Відповідно до вимог частини пятої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на скаржника покладається обов`язок зазначити у поданій скарзі, зокрема, зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника.

Тобто, скаржник повинен вказати в чому саме полягає порушення його прав відповідним державним реєстратором.

За правилами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» повний пакет документів, що став підставою для державної реєстрації прав власності на нерухоме майно зберігається в реєстраційній справі такого об`єкта.

В свою чергу, інформаційна довідка з державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо певного об`єкта нерухомості не містить інформації про повний пакет документів, які подаються заінтересованою особою та були підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно цієї особи, а так само зміст таких документів.

Так, згідно з вимогами п.п. 36, 47 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141, витяг з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав формується на основі записів Державного реєстру прав після внесення до зазначеного Реєстру відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав та містить відомості про: 1) індексний номер витягу; 2) дату та час його формування; 3) державного реєстратора, який сформував витяг; 4) підставу формування витягу; 5) речові права, обтяження речових прав, державну реєстрацію яких проведено, що передбачені пунктами 21-24 цього Порядку; 6) об`єкт нерухомого майна, що передбачені пунктом 20 цього Порядку.

Інформація з Державного реєстру прав містить актуальні на дату та час її надання відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, наявні в цьому Реєстрі, а також у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек (далі - реєстри), або відомості про відсутність зареєстрованих речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Інформація з Державного реєстру прав за бажанням особи, яка отримує таку інформацію, може містити крім відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження також відомості про виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав щодо запитуваного суб`єкта або об`єкта нерухомого майна, а також про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру прав та реєстрів у відповідному хронологічному порядку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що в даному випадку моментом коли позивач дізнався чи міг дізнатись про порушення своїх прав саме діями/рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно, що і дало підстави для подання на них спірної скарги, є день ознайомлення з документами, що стали підставою для вчинення таких дій/прийняття рішення, а саме матеріалами реєстраційної справи об`єкта нерухомості, що відбулось лише після виїмки матеріалів такої справи за рішенням суду 14.04.2016 року.

Зазначені обставини підтверджуються наявною в матеріалах справи копією ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.03.2016 року про надання старшому слідчому СВ Приморського ВП в м. Одеса ГУНП України в Одеській області дозволу на доступ до документів, на підставі яких було здійснено реєстрацію права власності на кв. АДРЕСА_1 з можливістю вилучення їх копій.

Також, про вказані обставини і було зазначено позивачем у поданій ним, через свого представника, скарзі.

13. Колегія суддів не погоджується з доводами представника Міністерства юстиції України, що позивач дізнався про порушення своїх прав 04.03.2016 року. З інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно позивач не міг дізнатись про порушення своїх прав саме діями/рішеннями державного реєстратора, оскільки така інформація не містить повного переліку документів, що були підставою для державної реєстрації прав на нерухоме майно та відповідно з такої інформації не можливо встановити зміст таких документів.

Колегія суддів зазначає, що з поданої позивачем скарги чітко вбачається, що саме зі змісту документів, що були підставою для державної реєстрації прав на спірне нерухоме майно останній дізнався про порушення своїх прав саме державним реєстратором, оскільки, на його думку, за цими документами у реєстратора не було підстав для вчинення оскаржуваних дій та прийняття оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав на спірне нерухоме майно.

14. Доводи касаційної скарги щодо неправомірного забов`язання судами Заступника Міністра юстиції України з питань державної реєстрації Павла Мороза розглянути скаргу по суті є необґрунтованими, оскільки суди попередніх інстанцій зобов`язали Міністерство юстиції України розглянути по суті скаргу ОСОБА_3 , що відповідає вимогам чинного законодавства.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

15. За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення судів попередніх інстанцій є законними та обґрунтованим і не підлягають скасуванню, оскільки суди всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки судів є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В.Коваленко

Судді: Я.О.Берназюк

І.В.Желєзний