Справа № 308/7360/19
Суддя: Іванов А. П.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7360/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

за участі секретаря судових засідань Боти О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали адміністративної справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної Фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,

встановив:

27.06.2019 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову в справі про порушення митних правил №2556/30500/19 від 20.06.2019 про притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення штрафу у розмірі 8500 грн., закрити провадження по даному адміністративному правопорушенню у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.06.2019 Закарпатською митницею ДФС України винесено постанову у справі про порушення митних правил №2556/30500/19, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови, 13.05.2019 в зону митного контролю пункту пропуску «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС на смугу руху «зелений коридор» у напрямку виїзд з України заїхав легковий автомобіль марки «Skoda» моделі «Fabia» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , що прямувала із України в Словаччину.

Вказаний автомобіль станом на 23 вересня 2017 року з митної території України не вивезено, тобто позивачем перевищено більше чим на десять діб встановлений ч. 1 ст. 95 МК України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до пункту вивезення за межі митної території України.

Позивач стверджує, що при розгляді справи не було враховано її пояснення про те, що ОСОБА_1 не могла виконати покладений на неї обов`язок через те, що автомобіль був виведений з ладу та перебував на ремонтних роботах, та існувала об`єктивна причина невиконання обов`язку з доставки транспортного засобу за митний кордон України у встановлений строк. Така обставина підтверджується доказами: довідка від 13.05.2019 року № 1305ТО. Більше того, у визначеному ст.95 та 192 МК України, ОСОБА_1 повідомила Закарпатську митницю про поломку ТЗ, що підтверджується копією заяви від 26.11.2018 року з відміткою про отримання Закарпатською митницею ДФС. Таким чином вважає, що в її діях відсутня вина, а отже й склад адміністративного правопорушення.

12.07.2019 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, у зв`язку із правомірністю винесеної постанови та безпідставністю адміністративного позову. Зазначає, що 13.05.2019 о 10 год. 32 хв. у зону митного контролю ділянки «виїзд з Україну» митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, заїхав легковий автомобіль марки «SKODA» модель «FABIA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , під керуванням громадянки України ОСОБА_1 , що прямувала із України в Словаччину. Формою проходження митного контролю громадянка України ОСОБА_1 обрала порядок проходження митного контролю по каналу «зелений коридор». Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, внаслідок чого встановлено, що 21.11.2018 о 20 год. 54 хв. через м/п «Тиса» Закарпатської митниці ДФС, громадянкою України ОСОБА_1 . Враховуючи наявність інформації в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, було з`ясовано, що даний транспортний засіб слідував з метою транзиту на митну територію України, відповідно до ч. 1 с. 381 Закону України від 13.03.2012 року №4495-VI.

У відзиві представник відповідача також вказує, що згідно зі ст. 95 Митного кодексу України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: 1) для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). Станом на 13.05.2019 року термін перебування вищевказаного транспортного засобу на митній території України, ввезеного громадянкою України ОСОБА_1 з метою транзиту, перевищено більше ніж на 10 діб. В своєму поясненні громадянка ОСОБА_1 підтвердила факт не вивезення зазначеного транспортного засобу за межі території України, через поломку, проте жодних підтверджуючих документів не надала. У зв`язку із тим, що вказані дії позивача містили ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України, відносно неї був складений протокол про порушення митних правил №2556/30500/19 та притягнуто її до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.З ст. 470 МК України.

Окрім цього представник відповідача зазначає, що копія довідки ТзОВ «Модуль ВК» від 13.05.2019 року щодо ремонту транспортного засобу марки «SKODA» модель «FABIA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 надійшла до Закарпатської митниці ДФС 04.07.2019 разом з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду та позовною заявою з додатками. Згідно з довідкою від 13.05.2019 року вищевказаний транспортний засіб знаходився на технічному ремонті з проблемою несправності двигуна. Виходячи із наявної у матеріалах справи довідки, виданої ТзОВ «Модуль ВК» можна зробити висновок, що автомобіль вийшов з ладу сам по собі, внаслідок звичайної його експлуатації, що в розрізі положень ст.ст.95, 192, 460 МК України, виключає ознаки аварії чи дії обставин непереборної сили, визначення яких, наведено у вищевказаному Порядку від 31.05.2012 року № 657. Крім цього, ТзОВ «Модуль ВК» у відповідності до вищенаведеного Порядку, не є уповноваженою особою на видачу документів, що підтверджують факт таких обставин. Доказів того, що ремонт автомобіля мав місце саме внаслідок аварії, в тому числі дорожньо-транспортної пригоди, чи дії обставин непереборної сили в контексті понять, наведених у Порядку, громадянкою ОСОБА_1 не надано.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача Селеш О.Я. в судове засідання не з`явився, разом з тим, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечує, просить залишити такий без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які особи, які беруть участь у справі посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що громадянкою України ОСОБА_1 21.11.2018 на митну територію України ввезено легковий автомобіль марки «SKODA» модель «FABIA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , який ОСОБА_1 вивезла 13.05.2019, чим перевищила термін перебування з метою транзиту вказаного автомобіля на митній території України більше ніж на 10 днів та порушила вимоги ч. 3 ст. 470 МК України.

Згідно з постановою у справі про порушення митних правил №2556/30500/19 від 20.06.2019 за протоколом №2556/30500/19 від 13.05.2019 на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 26.11.2018, остання повідомила Закарпатську митницю ДФС про неможливість вивезення автомобіля за межі митної території України у встановлені строки внаслідок поломки і перебування транспортного засобу на ремонтних роботах., згідно з довідкою ТзОВ «Модуль ВК» від 13.05.2019 засвідчено факт перебування автомобіля «SKODA» модель «FABIA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 на ремонтних роботах в період з 23.11.2018 по 13.05.2019.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 13.05.2019 завезла на митну територію України автомобіль марки «SKODA» модель «FABIA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 та повинна була його вивезти у строк, передбачений ст. 95 Митного кодексу України, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб)., але не змогла цього зробити через поламку та ремонт транспортного засобу. Автомобіль знаходився в ремонті з 23.11.2018 по 13.05.2019. При цьому 26.11.2019 ОСОБА_1 подала заяву до митниці про знаходження автомобіля на ремонтних роботах.

За змістом ст. 2 КУпАП питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 ст. 470 МК України передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Станом на момент виявлення правопорушення автомобіль марки автомобіль марки «SKODA» модель «FABIA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 позивачем з митної території України вивезеним не був та термін перебування транспортного засобу на митній території України перевищив 10 діб. ОСОБА_1 надала пояснення в яких вказала, що автомобіль перебув на ремонтних роботах та не був придатний для експлуатації в період від 26.11.2018 по 13.05.2019. При цьому, документів, які б підтверджували вчинення порушення митних правил внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, нею подано не було.

Таким чином, на думку суду, позивачем ОСОБА_1 не було належно виконано свій обов`язок, передбачений ч. 1 ст. 192 МК України, щодо термінового повідомлення митного органу про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

За наведених обставин, суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України в частині визнання його винним винесена правомірно, оскільки позивачем фактично було допущено порушення вимог митного законодавства. За наведених обставин, суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України в частині визнання його винним винесена правомірно, оскільки позивачем фактично було допущено порушення вимог митного законодавства.

Разом із тим, суд вважає, що існує можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. Оскільки у період з 23.11.2018 по 13.05.2019 автомобіль перебував на ремонті, а тому належить врахувати ту обставину, що позивач навіть якщо і допустив правопорушення, то за умови необхідності відремонтувати автомобіль, ремонт якого настав з незалежних від нього причин. Про неможливість своєчасного вивезення за межі митної території автомобіля подала відповідну заяву до закарпатської митниці ДФС.

Водночас, судом встановлено, що посадовою особою, якою вирішувалося питання про притягнення позивача до відповідальності, не було враховано всіх дійсних обставин вчинення вказаного правопорушення, а саме: особу правопорушника, який раніше до відповідальності за порушення митних правил не притягався, при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності надавав митному органу документи про причини не вивезення транспортного засобу за межі митної території України.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 22 КУпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

По суті правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння, виходячи із засад гуманності, хоча це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності залишається правопорушенням. У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. У кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи, зокрема, з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Для встановлення ступеня суспільної небезпечності необхідно проаналізувати всі сторони допущеного порушення, оцінити обставини вчинення порушення, мету, мотив і спосіб, а також наявність умов, що дають змогу досягти виховних та превентивних дій.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. При цьому, слід враховувати мету, мотив і спосіб вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги, що при винесенні оскаржуваної постанови посадова особа, уповноважена вирішувати справу, не врахувала характер та обставини вчиненого правопорушення, що суттєво та значно зменшує ступінь його вини, особу винного, а відтак, суд вважає, що оскаржувану постанову в частині накладення стягнення слід змінити, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 76, 77, 241-246, 255, 271, 272, 286 КАС України, суд

вир ішив:

Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної Фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил - задовольнити частково.

Постанову в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням Уретія Сергія Володимировича в справі про порушення митних правил №2556/30500/19 від 20.06.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України в частині накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. - змінити, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України щодо ОСОБА_1 -закрити.

У решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов