Справа № 484/3461/19
Суддя: Закревський В. І.
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження: 2-а/484/88/19
Справа: 484/3461/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року Первомайській міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Закревського В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 батальйону № 3 УПП в Одеській області лейтенанта поліції Недін Андрія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

15.07.2019 року гр. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ДП 18 №582839 від 04.07.2019 року.

В обгрунтування позову вказав, що відповідно до постанови, 04.07.2019 року о 11.42 год., в Одеській області на ватодорозі М-05 401 км, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ GLS 350 д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швідкістю 115 км/год в зоні дії дорожнього знаку 3.29 "Обмеження максимальної швидкості", при цьому перевищив на 65 км/год, чим порушив п. 12.9 Б, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП. Швидкість вимірювалась за допомогою приладу TruCAM LTI 20/20 ТС000752. Вказаною постановою на нього було накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Із вказаною постановою позивач не згоден,оскільки на 401 км автодороги М-05 в Одеській області перед зупиненням відповідачем його авто рухалось за межами населенного пункту зі швидкістю 90 км/год. Жодних дорожніх знаків, що обмежують швидкість руху на вказаній ділянці дороги відсутні. Крім того, в його автомобілі встановлено прилад, який має функції фото та відеофіксації, а також функцію радар-детектора, який не спраював перед зупинкою. Позивач просив відповідача надати сертифікат відповідності на прилад, але поліцейський відмовився надати будь-які документи на прилад, і будь-якого доказу провини позивач не надав. Після перевірки документів позивач продовжив рух далі. Таким чином, на думку позивача, притягнувши його до відповідальності за правопорушення, яке ним не скоювалося, відповідач діяв неправомірно, порушуючи вимоги ст.ст. 268, 278, 279, 280 КУпАП, а тому постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 25.07.2019 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справи.

Відповідач у встановлений судом строк, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому суд керуючись положеннями ч. 5 ст. 77 КАС України приймає рішення на підставі доказів наявних у справі.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін, за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, судом встановлено, що постановою серії ДП18 №582839 від 04.07.2019 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

Як вбачається з вказаної постанови, складеної інспектором взводу № 1 батальйону № 3 УПП в Одеській області лейтенантом поліції Недіним А.В., 04.07.2019 року о 11.42 год., в Одеській області на автодорозі М-05 401 км, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ GLS 350 д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швідкістю 115 км/год в зоні дії дорожнього знаку 3.29 "Обмеження максимальної швидкості", при цьому перевищив на 65 км/год, чим порушив п. 12.9 Б, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Швидкість вимірювалась за допомогою приладу TruCAM LTI 20/20 ТС000752.

Відповідно до п.п."б" п. 12.9 ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Згідно ст. 122 ч.3 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається із оскаржуваної постанови водій ОСОБА_1 жодних пояснень не надав, письмових пояснень відповідачем до постанови не надано. Також до постанови не додано жодних документів про повірку, сертифікацію вимірювача, та доказів наявності на вказаній ділянці дороги обмежувального дорожного знаку.

Відповідно до ст. 77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач жодних доказів на адресу суду про вчинення позивачем адміністративного правопорушення не надав.

Із матеріалів справи встановлено, зокрема з оскаржуваної постанови, вимірювання швидкості руху автомобіля позивача проводилося за допомогою лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI 20/20 TruCAM серійний номер ТС000752.

Вказаний тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, затверджений сертифікатом №UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року.

Наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України №100 від 19.02.2002 року, зареєстрованим в Мінюсті України 04.03.2002 року за №222/6510, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі №972 від 14.06.2016 року, затверджено Порядок оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, згідно якому -

п.2.5 сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва оформлюються на типи засобів вимірювальної техніки, які занесено під одним реєстраційним номером до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки (далі Державний реєстр);

п.2.6 сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру.

Під час дії вищевказаного Положення наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 були внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме, згідно п.1 були виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, унесені до нього за відповідними номерами, зокрема У3197-12.

Тобто, тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, є виключеним з Державного реєстру на підставі наказу Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 року є не чинним з 02.11.2015 року.

На підставі наведеного, суд вважає, що вимірювання швидкості руху автомобіля позивача ОСОБА_1 , що було проведено інспектором взводу № 1 батальйону № 3 УПП в Одеській області лейтенантом поліції Недіним А.В. з використанням лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI 20/20 TruCAM серійний номер ТС000752, вчинено безпідставно та отримані технічні дані щодо швидкості покладені в основу обставин правопорушення необґрунтовано, у зв`язку з чим постанову серії ДП18 №582839 від 04.07.2019 року про накладення адміністративного стягнення суд вважає неправомірною.

Крім того, відповідно до п.п. 2, 5 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції).

Так, в оскаржуваній постанові внесено виправлення щодо розміру штрафу, відривна квітанція про сплату штрафу відповідно до постанови не заповнена, а проставлена за допомогою штампу.

Таким чином, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення складена з порушенням вимог ст. 283 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, вказану постанову серії ДП18 №582839 від 04.07.2019 року слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Оскільки останній день для оскарження постанови припав на віхідний день 14.07.2019 року, а позов подано позивачем до суду 15.07.2019 року, тому згідно ч. 6 ст. 120 КАС України строк звернення для подачі позову до суду не пропущено.

Відповідно до ст. 288 ч.4 КУпАП позивач є звільненим від сплати судового збору, у зв`язку з чим судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 6-10, 72-80, 90, 241-246, 257, 262, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністратине правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 582839 від 04.07.2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до аміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (п`ятот десять) грн.

Провадження у справі закрити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Повний текст судового рішення складено 09.08.2019 року.

Суддя: