Справа № 520/9386/18
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 р.Справа № 520/9386/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Лях О.П. , Калитки О. М. ,

за участю секретаря судового засідання Жданюк Г.О.

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Чубко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 року, суддя Мінаєва К.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 25.06.19 року по справі № 520/9386/18

за позовом ОСОБА_1

до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами, в якій просив суд:

- скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/9386/18 від 21.11.2018 року за виключними обставинами;

- прийняти нове судове рішення, яким задовольнити у повному обсязі заявлені позивачем вимоги.

В обґрунтування поданої заяви позивачем зазначено, що рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях ч. 3 ст. 59 Закону, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановлено законом на 01 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Враховуючи висновки вказаного судового рішення, заявник вважає, що він має право отримати пенсійне забезпечення відповідно до ч.3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 у справі №520/9386/18 залишено в силі.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти постанову про задоволення заяви про перегляд рішення за виключними обставинами, посилаючись на порушення судом при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права з посиланням на п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, на рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 у справі №3-14/2019, на ст.ст.3,8,24 Конституції України, практику, Європейського суду з прав людини.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 05.08.2019 представник позивача та позивач підтримали свою правову позицію по справі, заявлені відводи всьому складу суддів Другого апеляційного адміністративного суду не підтримали, просили розгляд справи проводити по суті.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, позивача перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, 01.08.2018 позивач звернувся до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова з заявою з питання призначення пенсії у порядку ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 10.08.2018 №288 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у порядку ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Матеріалами справи підтверджено, що 26.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд: визнати протиправними дій Індустріального ОУПФУ м. Харкова щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; скасування рішення №288 від 10.08.2018 р. Індустріального ОУПФУ м. Харкова про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язання Індустріального ОУПФУ м. Харкова відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", здійснити з 01.10.2017 р. перерахунок ОСОБА_1 пенсії з інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.10.2017 року до моменту здійснення перерахунку; визнання дій Індустріального ОУПФУ м. Харкова при вирішенні звернення ОСОБА_1 як дискримінаційних щодо перерахунку пенсії, яке було подано до Індустріального ОУПФУ м. Харкова.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 по справі №520/9386/18 позов ОСОБА_1 до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 по справі №520/9386/18 залишено без змін.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 набрало законної сили 05.03.2019.

Рішення Конституційного Суду України у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" прийнято 25.04.2019.

З заявою про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 року за виключними обставинами ОСОБА_1 звернувся 22.05.2019.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 18.06.2019 року звернувся до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова з заявою про перерахунок пенсії.

На час розгляду апеляційним судом справи, суб`єктом владних повноважень не прийнято рішення відповідно до заяви позивача від 18.06.2019.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої та апеляційної інстанції виходив з того, що дія норми ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на позивача не поширюється.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає наступне.

Підстави перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами встановлені статтею 361 КАС України, відповідно до частини 1 якої судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 25 квітня 2019 р. № 1-р(II)/2019 (справа № 3-14/2019 (402/19, 1737/19)) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю; словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Відповідно до ст. 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до ст. 91 Закону України Про Конституційний Суд України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційним Судом України в рішенні № 1-р(II)/2019 від 25.04.2019 вказано про втрату чинності положеннями закону саме з 25.04.2019.

Отже, з 25.04.2019 втратили чинність положення ч. 3 ст. 59 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

За таких обставин, Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 у справі № 3-14/2019 на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки правовідносини у даній справі виникли до прийняття такого рішення.

При цьому, колегія суддів зазначає, що наведене не перешкоджає позивачу звернутися до суду з позовом за результатом розгляду Індустріальним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м.Харкова заяви позивача від 18.06.2019 про перерахунок пенсії.

Враховуючи вищенаведене, доводи позивача про необхідність перегляду постанови Харківського окружного адміністративного суду від 21.11.2018, у зв`язку з виключними обставинами є помилковими, а тому судом першої інстанції правомірно відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви.

Стосовно доводів апеляційної скарги про необхідність застосування до спірних правовідносин висновків викладених в рішенні ЄСПЛ від 06.12.2007 року у справі "Беян проти Румунії", колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Колегія суддів зазначає, що висновки викладені у справі "Беян проти Румунії" не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки вказане рішення не надає оцінки перегляду рішення суду у зв`язку з поданням заяви про перегляд рішення за виключними обставинами.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно зазначено в ухвалі від 20.06.2019, що до спірних правовідносин слід застосовувати безпосередньо норми Конституцію України та рішення Конституційного суду України.

Стосовно доводів апеляційної скарги з посиланнями на положення ч. 4 ст. 7 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 7 КАС України, якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії. У такому випадку суд після винесення рішення у справі звертається до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України.

Колегія суддів відхиляє вказаний довід апеляційної скарги, враховуючи, що зі змісту ухвали суду першої інстанції від 20.06.2019 не встановлено факту визнання судом, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України.

Крім того, зі змісту ч. 4 ст. 7 КАС України, встановлено, що звернення суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта є правом відповідного суду, а не обов`язком.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 21.01.1999 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 року по справі № 520/9386/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.С. Рєзнікова
Судді(підпис) (підпис) О.П. Лях О.М. Калитка
Повний текст постанови складено 09.08.2019 року