Справа № 821/1080/13-а
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

08 серпня 2019 року

Київ

справа №821/1080/13-а

адміністративне провадження №К/9901/6634/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року (суддя Бездрабко О.І.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року (колегія у складі суддів: Ступакової І.Г., Милосердного М.М., Лук`янчук О.В.) у справі № 821/1080/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екобіотек-Україна» до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Екобіотек-Україна» (надалі позивач, Товариство) звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду із позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області (надалі відповідач, податковий орган) про (з урахуванням уточнення позовних вимог) визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень якими зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість, та часткового скасування податкового повідомлення-рішення, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що висновки акту перевірки та зазначені у ньому порушення податкового законодавства не відповідають дійсності та є лише припущенням посадових осіб відповідача.

Постановою Херсонского окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року, позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 16 жовтня 2012 року № , № , № - у повному обсязі, № частково на суму 210 028,98 грн, з яких за основним платежем на 140 645,57 грн, за штрафними санкціями на 69 383,41 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, с доводами якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що викладені в акті перевірки висновки податкового органу про нікчемність вчинених позивачем правочинів є передчасними та безпідставними, оскільки відповідні судові рішення щодо цих правочинів відсутні.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Доводи касаційної скарги дослівно повторюють доводи апеляційної скарги.

У запереченні на касаційну скаргу позивач наводить доводи, аналогічні викладеним у позові, просить залишити касаційну скаргу без задоволення.

Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що посадовими особами податкового органу у період з 28 серпня 2012 року по 24 вересня 2012 року проведено планову виїзну документальну перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1 квітня 2011 року по 30 червня 2012 року, за результатами якої складено акт від 1 жовтня 2012 року № 1995/22-1/32125693.

Висновками акта встановлено порушення:

1) підпункту 16.1.8 пункту 16.1 статті 16, пунктів 138.1-138.10 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, пункту 150.1 статті 150 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування з податку на прибуток за півріччя 2012 року у сумі 1 144 567,69 грн;

2) пункту 198.1, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого:

- занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, всього у сумі 142 388,87 грн;

- завищено податок на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню всього у сумі 8 069,42 грн;

- завищено залишок від`ємного значення попереднього податкового періоду за нарахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду (ряд.24 декларації за червень 2012 року) всього у сумі 4 559 грн.

На підставі акта перевірки податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 16 жовтня 2012 року:

- № , яким позивачу збільшено суму грошових зобов`язань з податку на додану вартість на 212 643,93 грн, з яких за основним платежем на 142 388,87 грн, за штрафними санкціями на 70 255,06 грн,

- № , яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2 квартал 2012 року на 1 144 567,69 грн,

- № , яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за 6 місяців 2012 року на 4 559 грн,

- № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних періодів) з податку на додану вартість на 8 069,42 грн та застосовано штрафні санкції у сумі 4 034,71 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджено доводами касаційної скарги, що підставами нарахування грошових зобов`язань згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стали висновки податкового органу про:

- завищення податкового кредиту на 142 388,87 грн внаслідок відображення нереальних господарських операцій з ПП «Профит Трейд» на суму 9 332,82 грн, ПП «КФ «Агротранс» на суму 2 543,70 грн, ПП «Шеду» на суму 719,15 грн., ФГ «Дід-Ух» на суму 128 052,87 грн, подвійне включення податкових накладних, отриманих від ПП «Газкотлоспецмонтажналадка» на суму 1740,30 грн.;

- завищення у ІV кварталі 2011 року валового доходу на 57 556 грн внаслідок не відображення у складі доходу за ІІ-ІV квартали 2011 року повернення товарів від покупців;

- завищення у ІІ кварталі 2011 року валових витрат на 871 821,80 грн. внаслідок відображення нереальних господарських операцій з ТОВ «Солайс Трейдінг Юкрейн» на суму 542 154,17 грн, ПП «Юг Зерно-Трейд» на суму 2 862,75 грн., ПП «Профит Трейд» на суму 29 224,90 грн, при перенесенні до декларації з податку на прибуток за 2 квартал 2011 року та 2-4 квартали 2012 року від`ємного значення об`єкту оподаткування за 1 квартал 2011 року у сумі 2 594 084 грн не здійснено зменшення такого від`ємного значення на суму завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування за 1 квартал 2011 року у розмірі 297 570 грн, що встановлено попередньою плановою документальною;

- завищення у ІІІ кварталі 2011 року валових витрат на 342 644,30 грн внаслідок відображення нереальних господарських операцій з ТОВ «Солайс Трейдінг Юкрейн» на суму 284 868 грн, ПП «Профит Трейд» на суму 57 776,30 грн;

- завищення валових витрат у ІV кварталі 2011 року на 481 634,30 грн внаслідок відображення нереальних господарських операцій з ПСП «Маяк» на суму 465 320 грн, ПП «КФ Агротранс» на суму 12 718,50 грн, ПП «Шеду» на суму 3 595,73 грн;

- завищення у ІІ кварталі 2012 року валових витрат на 663 059,40 грн внаслідок відображення нереальних господарських операцій з ФГ «Дід-Ух» на суму 663 059,40 грн;

- завищення податкового кредиту на суму 4 559 грн внаслідок відображення нереальних господарських операцій з ФГ «Дід-Ух»;

- завищення податкового кредиту на суму 8 069,42 грн внаслідок відображення нереальних господарських операцій з ПП «Профит Трейд».

З викладеного слідує, що підставами для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є: неврахування висновків попереднього акту перевірки від 29 липня 2011 року № 2766/23-5, нереальність здійснення господарських операцій та подвійне включення податкових накладних.

Товариством не оскаржуються висновки податкового органу стосовно неправомірного формування податкового кредиту у розмірі 1 740,30 грн внаслідок подвійного включення податкових накладних, отриманих від ПП «Газкотлоспецмонтажналадка», у зв`язку з чим Товариство просить частково скасувати податкове повідомлення-рішення № на суму 210 028,98 грн (за основним платежем на 140 645,57 грн, за штрафними санкціями на 69 383,41 грн).

Судами попередніх інстанцій встановлено та не спростовано доводами касаційної скарги, що Товариство 2 лютого 2012 року звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду із позовом про скасування податкових повідомлень-рішень, складених на підставі висновків акта планової виїзної перевірки позивача від 29 липня 2011 року № 2766/23-5/32125693.

Перед зверненням до суду позивач здійснював адміністративне узгодження податкових зобов`язань з податку на прибуток по вказаним податковим повідомленням-рішенням. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2012 року, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2014 року, у задоволені позовних вимог Товариства відмовлено у повному обсязі.

З урахуванням зазначеного, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що оскільки на момент складання податкової звітності з податку на прибуток за ІІ-ІV квартали 2011 року та за 2012 рік висновки про завищення позивачем від`ємного значення на 279 270 грн за 1 квартал 2011 року знаходились на адміністративному та судовому узгоджені, у платника податку обов`язок щодо обов`язкового врахування цього висновку при складанні податкової звітності виник після закінчення судового розгляду справи та після набрання законної сили ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2014 року.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що з метою здійснення своєї статутної діяльності Товариство протягом 2011-2012 років укладало договори з постачальниками щодо придбання насіння соняшнику (сировини), який в подальшому використовувався у виробничому процесі - виготовлення готової продукції (олії рафінованої, дезодорованої), та на перевезення насіння соняшника.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 21 червня 2011 року між позивачем та ТОВ «Солайс Трейдінг Юкрейн» укладено договір поставки олії соняшникової № 21.06/1. 6 червня 2011 року між позивачем та ПП «Юг Зерно-Трейд» укладено договір на надання транспортних послуг № 06/06Е. 20 жовтня 2011 року між позивачем та ПП «КФ «Агротранс» укладено договір на надання транспортних послуг № 20. ПП «КФ «Агротранс» надавало Товариству послуги з перевезення соняшника, який позивач придбав у ФГ «Анна», СТОВ «Берегиня», СВК «Борозенське». 5 жовтня 2011 року між позивачем та ПП «Шеду» укладено договір поставки № 30. 4 січня 2011 року між Товариством та ПП «Профит Трейд» укладено договір купівлі-продажу № 5.

Отриманий від ПП «Шеду» та ПП «Профит Трейд» товар використано Товариством у власній господарській діяльності

9 грудня 2011 року між Товариством та ПСП «Маяк» укладено договір поставки № 1008. 9 квітня 2012 року та 7 травня 2012 року між позивачем та ФГ «Дід-Ух» укладено договори поставки № 1183 та № 1193.

На підтвердження виконання вищезазначених договорів Товариством надано договори та відповідні первинні документи (податкові та видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), платіжні документи). Вказані документи досліджені судами першої та апеляційної інстанції, копії долучені до матеріалів справи.

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що зазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, які в силу частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

В касаційній скарзі податковим органом не зазначено про будь які дефекти первинних документів, наданих Товариством.

Враховуючи зазначене, Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про відсутності доказів проведення позивачем фіктивних господарських операцій з вказаними контрагентами та протиправність висновку податкового органу про завищення позивачем податкового кредиту та валових витрат за вказаними операціями.

Доводи касаційної скарги податкового органу зводяться виключно до повторення доводів заперечення на позов та апеляційної скарги, яким надано оцінку судами першої та апеляційної інстанцій, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, податковим органом не зазначено.

Відповідач касаційною скаргою просить про переоцінку, додаткову перевірку доказів стосовно здійснення господарських операцій із контрагентами позивача, що знаходиться за межами касаційного перегляду встановленими частиною другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 341, 345, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області залишити без задоволення.

2. Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року у справі № 821/1080/13-а залишити в силі.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва

С.С. Пасічник ,

Судді Верховного Суду