Справа № 300/496/19
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/7757/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Шевчук С.М.

з участю секретаря судового засідання: Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду (постановлена головуючим-суддею Шумей М.В., час проголошення судового рішення 12 год 06 хв у м. Івано-Франківську, дата складання повного тексту судового рішення 18 червня 2019 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Долинської міської ради (за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Долина») про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Долинської міської ради №105 від 19.05.2017 «Про затвердження результатів конкурсу з визначення управителя багатоквартирного будинку».

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.06.2019 позовну заяву було залишено без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій через порушення норм процесуального права просить її скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що, по-перше, в порушення вимог ч.4 ст.11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Долина» (далі ТзОВ «Нова Долина»), як управитель призначений на конкурсній основі, протягом 1-го місяця не надав або надіслав рекомендованим листом кожному співвласнику примірник такого договору, завірений підписом і печаткою із зазначенням цін на послуги. По-друге, 23.08.2017 він звертався до товариства про розірвання договору про управління будинком у зв`язку з невідповідністю тарифів. Лише 16.04.2019 ним було отримано додатки до відзиву на адміністративний позов, серед яких був зведений розрахунок планового тарифу на утримання будинків у 2017 році, який на сайті органу місцевого самоврядування не опублікований до цього часу. 31.05.2019 у зв`язку з наданням інформації з Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації йому стало відомо про невідповідність площі багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 . Апелянт вказує також, що в оспорюваному рішенні не зазначено технічну характеристику кожного об`єкта конкурсу, зокрема, загальну площу багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , які підтримали апеляційну скаргу, представника відповідача ОСОБА_3 та третьої особи ОСОБА_4 , які просили відхилити апеляційну скаргу, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, виходячи з наступного.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач був детально ознайомлений із скоригованим тарифом та розміром загальної площі будинку, про що свідчить детальна відповідь Управителя ТзОВ «Нова Долина» на лист уповноваженого співвласників будинку АДРЕСА_1 М.О. Відтак, позивачу про рішення виконавчого комітету №105 від 19.05.2017 та про невідповідність площ було відомо ще у вересні 2017 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Строки звернення до адміністративного суду встановлені статтею 122 КАС України, частиною першою якої передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини другої цієї статті, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Початок перебігу строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тобто, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч.3 ст.123 КАС України).

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради №105 від 19.05.2017 було вирішено затвердити результати Конкурсу на визначення (призначення) Управителя багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласники якого не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, призначено Управителем багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласники якого не прийняли рішення про форму управління будинком ТзОВ «Нова Долина» терміном на 1 рік, затверджено типовий договір (додаток 1 до рішення) на управління, щодо яких проводився конкурс (об`єктів) визначених додатком 1 рішення виконавчого комітету Долинської міської ради №28 від 09.02.2017, уповноважено заступника міського голови м. Долина В.Смолія на підписання Договору про надання послуги за кожним багатоквартирним будинком, що входить в об`єкт конкурсу строком на один рік від імені співвласників багатоквартирного будинку, за винятком будинків, які були у складі Об`єкту конкурсу і прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком та/або обрали Управителя, а також подали належним чином оформлений протокол зборів співвласників будинку до уповноваженої особи.

24.05.2017 було укладено договір №97 «Про надання послуг з управління будівлею, спорудами та прибудинковою територією» між ТзОВ «Нова Долина» та співвласником будівлі в особі уповноваженого рішенням виконавчого комітету Долиснької міської ради №105 від 19.05.2017 ОСОБА_5 .

У подальшому, не погоджуючись з умовами вказаного договору, позивачем разом із співвласниками багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , були проведені збори співвласників від 13.08.2017, питанням яких було розірвання договорів, укладених з ТзОВ «Нова Долина», на яких прийнято рішення про їх розірвання та визначено форму управління будинку через залучення управлінської компанії ТзОВ «Долина-Сервіс». Також укладено договори з ТзОВ «Долина-Сервіс» про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд.

Як вбачається з протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 від 13.08.2017, вказано зальну площу 8750,45 м.кв.

Крім того, як правильно встановлено судом першої інстанції, з чим погоджується колегія суддів, ще одним підтвердженням обізнаності позивача із скоригованим тарифом та розміром загальної площі будинку свідчить детальна відповідь Управителя ТзОВ «Нова Долина» на його лист.

Більше того, у квітні 2018 року уповноважені представники будинків №12, №25, №27 по АДРЕСА_2 . АДРЕСА_3 , № АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 (Юринець М. ОСОБА_6 .), № АДРЕСА_6 , звернулися в Івано-Франківський окружний адміністративний суд з позовною заявою до КП «Управління комунального майна» Долинської міської ради про визнання протиправною відмови у прийнятті на зберігання протоколів зборів співвласників багатоквартирних будинків про визнання нового управителя та зобов`язання прийняти на зберігання протоколи зборів співвласників багатоквартирних будинків про визнання нового управителя. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.08.2018 по справі №809/679/18, залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2019, у задоволенні позову було відмовлено.

До вказаної справи було долучено належним чином завірену копію оспорюваного рішення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені позивачем обставини не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду, оскільки особа має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку, в тому числі з дотриманням строку звернення до адміністративного суду.

Додатково слід зазначити, що оспорюване рішення стосувалося лише затвердження результатів Конкурсу на визначення (призначення) Управителя багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласники якого не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, призначено Управителя, затверджено типовий договір на управління, щодо яких проводився конкурс (об`єктів) та уповноважено посадову особу органу місцевого самоврядування на його підписання.

Питання незгоди із тарифами чи неналежного виконання умов договору, його розірвання не може бути предметом розглядуваного спору.

Доводи представника позивача про те, що оспорюване рішення за своєю правовою природою є нормативно-правовим актом, який можна оскаржити протягом всього часу його чинності, колегія суддів вважає помилковими з огляду на наступне.

Пунктом п.18 ч.1 ст.4 КАС України визначено, що нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Згідно дефініції наведеної у пункті 19 цієї статті, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийнятий) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Отже, аналізуючи поняття нормативно-правового та індивідуального актів, визначення яких містяться у КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що оспорюване рішення не можна вважати нормативно-правовим актом, оскільки таке не містить ознак довгострокового та неодноразового застосування, його дія поширюється на конкретно визначену особу, зокрема, переможця конкурсу і вичерпується його виконанням, шляхом укладення договору про надання послуг, що вказує на наявність ознак індивідуального акту.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що у даній справі не можуть бути застосовані положення ст.264 КАС України.

Згідно п.8 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Суд неодноразово зазначав, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом (див. рішення у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року (пп. 35-36). Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання такого права стосовно неповнолітніх та психічно хворих осіб (рішення у справі «Стаббінґс та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom) від 22 жовтня 1996 року, пп. 51-52; і у справі «Толстой Милославський проти Сполученого Королівства» (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, пп. 62-67).

Таким чином, практика Суду також свідчить про необхідність врахування законодавчо встановлених національним законодавством обмежень щодо строків звернення до суду.

Позивач мав усі правові підстави для вчасного звернення до суду з відповідним позовом у розумні строки, будь-яких перешкод для реалізації такого права матеріали справи не містять, як і підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду по справі №300/496/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 09.08.2019.