Справа № 264/3517/19
Суддя: Пустовойт Т. В.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/3517/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2019 р. м.Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в особі судді Пустовойт Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що 21 травня 2019 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК №643255 винесено за те, що 21 травня 2019 року о 21-09 годин ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21070» державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті бульвару Меотіди та вул.Азовстальській Лівобережного району м.Маріуполя та здійснив рух без зупинки при наявності дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п.8.4-б Правил дорожнього руху України, а також не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документу на транспортний засіб, чим порушив п.п.2.1-а, 2.1-б Правил дорожнього руху України. Із постановою не згоден і просить її скасувати, оскільки вважає її необґрунтованою і незаконною. В обґрунтування своїх вимог, позивач вказав, що вказаних правопорушень не здійснював, правил дорожнього руху не порушував, взагалі його автомобіль знаходився на стоянці по бульвару Комсомольському в м.Маріуполі та він не керував ним, а знаходився на пасажирському сидінні. Крім того зазначив, що постанова винесена з процесуальними порушеннями, а саме на відеозаписі, якій приводився позивачеві в якості доказу його протиправної поведінки та порушення правил дорожнього руху, не міститься жодного підтвердження наведеного, при цьому в у самій постанові про адміністративне правопорушення, складеної відносно нього, не зазначено навіть відомостей щодо пристрою яким здійснювався вказаний запис. Вважає постанову посадової особи про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач та його представник ОСОБА_2 ., який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 24.05.2019 року, в судове засідання не з`явилися, просили проводити розгляд справи без їх присутності, позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Голіков Д.С., який діє на підставі довіреності від 08.01.2019 року, в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду відеозапис правопорушення та відзив на пред`явлений позов, згідно якого позовні вимоги не визнав, зазначив про законність дій інспектора роти №2 батальйону УПП в Донецькій області Ізюмського О.Л., оскільки позивачем було допущено низку порушень правил дорожнього руху, а саме, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21070» державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті бульвару Меотіди та вул.Азовстальській Лівобережного району м.Маріуполя, здійснив рух без зупинки при наявності дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п.8.4-б Правил дорожнього руху України, а також не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документу на транспортний засіб, чим порушив п.п.2.1-а, 2.1-б Правил дорожнього руху України. За скоєні правопорушення, з урахуванням ст.36 КУпАП, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Оскільки обидві сторони у справі в судове засідання не з`явилися, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 КАС України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 21 травня 2019 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії НК №643255 інспектором роти №2 батальйону УПП в Донецькій області капралом поліції Ізюмським О.Л. притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122, ч.1 ст.126, ст.36 КУпАП, зокрема за те, що 21 травня 2019 року о 21-09 годин, керуючи автомобілем «ВАЗ 21070» державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті бульвару Меотіди та вул.Азовстальській Лівобережного району м.Маріуполя, ОСОБА_1 здійснив рух без зупинки при наявності дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п.8.4-б Правил дорожнього руху України, а також не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документу на транспортний засіб, чим порушив п.п.2.1-а, 2.1-б Правил дорожнього руху України. За що накладено штраф в сумі 425 грн.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем оспорюється, що він керував автомобілем в зазначений час, в зазначеному місці, при цьому останній зазначає, що ніяких порушень Правил дорожнього руху України не допускав.

Згідно постанови серії НК №643255 ОСОБА_1 порушив п.8.4-б, 2.1-а та 2.1-б Правил дорожнього руху України. Порушення зафіксовано відео реєстратором встановленим в автомобілі інспекторів поліції.

Пунктом 8.4 (б) Правил дорожнього руху України, передбачено дію дорожніх знаків, зокрема знаків пріоритету, які встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», наголошено, що забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Підпунктом 2.1(а,б) Правил дорожнього руху України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

З єдиного відеозапису (відеофайл video_2019-07-17_12-40-52), наданого представником відповідача, на оптичному диску, вбачається що у темну пору доби автомобіль сірого кольору здійснив поворот праворуч без повної зупинки транспортного засобу перед здійсненням маневру, проте ані державний номер, ані марку зазначеного автомобілю, розгледіти не можливо через те, що автомобіль поліцейських, з якого здійснювався запис на відеореєстратор, здійснював рух у зустрічному напрямку, а в подальшому вищевказаний автомобіль взагалі зникає з поля зору працівників поліції та лише через деякий час вони наздоганяють подібний за описом автомобіль.

При цьому доказів, що порушення позивачем п.п.2.1-а, 2.1-б Правил дорожнього руху України, тобто непред`явлення для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документу на транспортний засіб, відеозапис взагалі не містить.

Отже, до суду будь-яких доказів безпосереднього вчинення правопорушення саме ОСОБА_1 не представлено.

На переконання суду, факт візуального спостереження вчинення адміністративного правопорушення інспектором поліції без забезпечення належних та допустимих доказів, визначених ст.251 КпАП України, зокрема відеофіксації всіх суттєвих обставин, не може доводити винуватість особи у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Крім того, відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, належні докази вчинення позивачем правопорушень, встановлених ч.1 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП відсутні, оскільки відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова серії НК №643255 від 21 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Аналогічна позиція викладена постановою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17.

Також, відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, постановою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 11.07.2019 року, яке набрало законної сили 23.07.2019 року, справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Факт керування саме ним 21 травня 2019 року о 21-09 годин автомобілем «ВАЗ 21070» державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті бульвару Меотіди та вул.Азовстальській Лівобережного району м.Маріуполя, є недоведеним.

А відтак, оскільки позивач категорично заперечив факт вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КпАП України, а відповідач належними та допустимими доказами факту правомірності своєї постанови через доведеність вини позивача у цих адміністративних правопорушеннях не довів, на підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а адміністративна справа - закриттю на підставі ст.247 ч.1 КУпАП за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 21 травня 2019 року серії НК №643255 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Т.В. Пустовойт