Справа № 520/4870/19
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 р. Справа № 520/4870/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, третя особа: управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова Харківської області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, третя особа: управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова Харківської області, в якому просить суд зобов`язати Київське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова сформувати та подати до казначейської служби подання про повернення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна у розмірі 4 074,00 (чотири тисячі сімдесят чотири) грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20 березня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідченого нотаріусом Марюхніч Ж.Є. та зареєстровано в реєстрі за № 975, згідно якого позивач придбав квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 407 000,00 грн., що становить еквівалент 15 000,00 тис. доларів США. Згідно квитанції № 0.0. від 20.03.2019 року позивач перерахував 1 % вартості майна, що становить 4074,00 грн.

Посилаючись на п. 9 ст. 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" вказує, що платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

25.03.2019 року позивач звернувся до Київського ОУПФУ м. Харкова із заявою про повернення йому безпідставно сплаченого збору з операції придбання нерухомого майна. Проте, відповіді від Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова не отримав.

Позивач не погоджується з бездіяльністю ПФУ та за захистом своїх прав звернувся до суду з даним позовом. Просив суд задовольнити вимоги адміністративного позову у повному обсязі.

У наданому до суду клопотанні позивач повідомив про неможливість прибуття у судове засідання та просив справу розглядати за його (представника) відсутності.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2019 року відкрито спрощене провадження по даній справі в порядку, передбаченому ст. 262 КАС України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а третій особі - пояснення по справі.

06.06.2019 року (Вх № 01-26/34099/19) представником відповідача надано до суду відзив на позов, в якому проси відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість зазначивши, що згідно п. 9 статті 1 Закону України „Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно за винятком громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Згідно квитанції № 0.0. від 20.03.2019 року позивач перерахував 1 % вартості майна, що становить 4074,00 грн. на рахунок УДК Київського району м. Харкова (). Однак, позивач не надав доказів помилковості сплати судового збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна. Окрім того, на даний час у ПФУ відсутні підстави для проведення перевірки щодо встановлення факту сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна, оскільки Пенсійний фонд не має змоги самостійно встановити чи дійсно позивач придбав нерухомість вперше, тому відсутні підстави для задоволення позову.

У зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи письмових пояснень на позов не надав, причин їх неподання не повідомив.

Представники сторін та третьої особи у судове засідання не з`явилися, про дату час та місце якого повідомлялися належним чином у відповідності до вимог ст. 126 КАС України.

Відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 20 березня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідченого нотаріусом Марюхніч Ж.Є. та зареєстровано в реєстрі за № 975, згідно якого позивач придбав квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 407 000,00 грн., що становить еквівалент 15 000,00 тис. доларів США.

Згідно копії квитанції № 0.0. від 20.03.2019 року позивач перерахував 1 % вартості майна, що становить 4074,00 грн., на наступні реквізити: отримувач коштів: УК Київськ/мХар Київський /24140500, рахунок отримувача 0004, код отримувача 37999675, код банку отримувача 899998, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.).

25.03.2019 року позивач звернувся до Київського ОУПФУ м. Харкова із заявою про повернення йому безпідставно сплаченого збору з операції придбання нерухомого майна. Проте, відповіді від Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова не отримав.

Позивач, не погоджуючись з бездіяльністю ПФУ, за захистом своїх прав звернувся до суду з даним позовом.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР із змінами та доповненнями (далі - Закон № 400/97-ВР).

Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону № 400/97-ВР, платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 частини першої статті 2 цього ж Закону передбачено, що об`єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовані Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740 (далі - Порядок № 1740).

Згідно з пунктом 15-1 Порядку № 1740, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до пункту 15-3 вказаного Порядку № 1740, нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З аналізу наведених норм вбачається, що із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Факт придбання позивачем квартири у власність підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим в нотаріальному порядку та зареєстрованим в реєстрі за №975.

Відомостей, зокрема, про наявність у власності позивача іншого нерухомого майна (квартири) чи про придбання ним такого майна, матеріали справи не містять.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, зважаючи на приписи ч.1, 2 ст. 77 КАС України, відповідач як суб`єкт владних повноважень повинен довести, що позивач придбав нерухомість (квартиру) не вперше та повинен сплачувати 1 % вартості майна. Проте, відповідачем не доведено та не надано до суду таких доказів, чим не спростовано відсутності у позивача обов`язку щодо сплати бору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за придбання ним квартири згідно договору купівлі - продажу від 20.03.2019 року.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позивач дійсно 20.03.2019 року вперше придбав житло за договором купівлі - продажу нерухомого майна - квартиру та при оформленні документів безпідставно сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна в розмірі 4 074,00 грн. згідно квитанції № 0.0. від 20.03.2019 року на вказану суму, який підлягає поверненню.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року № 787 (далі - Порядок № 787).

Пунктом 5 Порядку № 787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Таким чином, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на Управління ПФУ покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Як зазначалося судом раніше, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним квартири вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ним будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано.

Суд також зауважує, що відсутність механізму перевірки органами ПФУ інформації про те, чи вперше особа придбала житло, не може бути підставою для відмови у поверненні їй помилково сплачених коштів у вигляді збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна.

Аналогічна правова позиція вже висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 30 січня 2018 року (справа №819/1498/17), від 31 січня 2018 року (справа №819/1667/17), 20 березня 2018 року (справа №819/1249/17), від 19 червня 2018 року (справа №607/14722/16-а), від 28 листопада 2018 року (справа № 813/1126/17).

Відповідно до ч.5 ст. 243 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

З приводу вимоги позивача про відшкодування на її користь витрат на правничу допомогу за рахунок відповідача. суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п.1 ч.3 ст. 134 КАС України).

Згідно положень ч.4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем приєднано до матеріалів справи копію договору про надання адвокатських послуг № від 01.03.2019 року, укладеним між позивачем (Клієнт) та Машир В.О. (Адвокат), за умовами якого Адвокат зобов`язується надавати правову допомогу за окремими дорученнями Клієнта.

Проте, позивачем не надано до суду копій акту прийому - передачі наданих послуг за договором про надання адвокатських послуг № від 01.03.2019 року, платіжних доручень, рахунків на оплату, інших документів, які б підтверджували факт оплати позивачем адвокатських послуг за вказаним договором за представництво його інтересів в суді по даній справі та за надання іншої правничої допомоги, пов`язаною зі справою.

Оскільки позивачем не підтверджено факту понесення ним витрат на правничу допомогу в даній адміністративній справі, суд дійшов висновку, що вимога про відшкодування витрат на правничу допомогу є необґрунтованою та підлягає залишенню без розгляду згідно положень ч.7 ст. 139 КАС України.

Відповідно до положень ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви чи клопотання.

Суд зауважує, що при складанні повного тексту рішення по даній справі, постановленого в письмовому провадженні, суд керувався положеннями ч.4 ст. 243 КАС України.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 241, 243, 255, 257-262, 295, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) до Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (, адреса: майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 2 під., 3 пов., м. Харків, 61022), третя особа: управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова Харківської області (, адреса: 61024, м. Харків, вул. Артема, буд. 44, корпус А) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати Київське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова Харківської області подання про повернення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна у розмірі 4074 (чотири тисячі сімдесят чотири) грн. 00 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення виготовлено у повному обсязі 27 червня 2019 року.

Суддя Шевченко О.В.