Справа № 160/9818/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2019 року Справа № 160/9818/18
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучма К.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
У грудні 2018 року позивач звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо нездійснення перерахунку виплати йому щомісячного довічного грошового утримання судді з січня 2013 року;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок йому щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці відповідно до ч.4 ст.145 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції від 02.06.2016 р.) відповідно до наданих довідок (про зміну розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді) за останні п`ять років, отриманих ним, як судді у відставці з ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, починаючи з 01.01.2013 року з урахуванням різниці між нарахованим та виплаченим грошовим утриманням з 01.01.2013 р., а надалі виплачувати щомісячне довічне грошове утримання з урахуванням перерахунку;
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині присудження йому виплати з урахуванням перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у межах суми стягнення за один місяць.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою Верховної Ради України "Про звільнення суддів" №4006-VI від 03.11.2011 року його було звільнено з посади судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у відставку у зв`язку з поданням відповідної заяви. В листопаді 2011 року позивач звернувся до УПФ України в Жовтневому районі м.Кривого Рогу із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за результатами розгляду якої йому було призначено щомісячне довічне утримання судді у відставці, яке він отримував у період з листопада 2011 року по червень 2018 року щомісячно. Однак, з червня 2018 року позивачу було припинено виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Для з`ясування підстав та причин нездійснення перерахунку і припинення взагалі виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивач 10.08.2018 року звернувся до територіального відділення Пенсійного фонду України (Покровський відділ м.Кривого Рогу) за місцем свого проживання за наданням відповідних роз`яснень. У відповідь на вказане звернення позивач отримав лист за вих. № 935/03.15/12 від 20.08.2018 року, в якому пенсійний фонд повідомив, що виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 призупинено з червня 2018 року до з`ясування фактичних обставин по справі. Причину відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у цьому листі не було взагалі відображено, в тому числі по суті це питання розглянуто не було. Позивач зазначає, що дії відповідача щодо відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання є протиправними, а підстави для відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, - відсутні.
27.12.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду по даній справі було відкрито спрощене позовне провадження за ст.263 КАС України.
Ухвалою суду від 29.01.2019 року провадження по даній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 160/9094/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою суду від 06.06.2019 року поновлено провадження по справі № 160/9818/18 та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
До суду 14.06.2019 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що законодавством передбачено спеціальний порядок призначення (перерахунку) щомісячного грошового довічного утримання судді у відставці, який передбачає дві обов`язкові складові - звернення особи з відповідною заявою про призначення або перерахунок щомісячного довічного утримання та прийняття органами ПФУ відповідного рішення за наслідками розгляду такої заяви.
03.05.2018 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про здійснення перерахунку раніше призначеного довічного грошового утримання судді у відставці. У встановлені нормативно-правовими актами строки, рішення про проведення перерахунку або про відмову в перерахунку щомісячного довічного утримання відповідачем не було прийнято, оскільки з метою підтвердження відомостей стосовно наявності у позивача статусу судді у відставці, управлінням був направлений запит від 14.05.2018 р. №355/03.15-12 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області. У відповіді ТУ ДСА України в Дніпропетровській області від 29.05.2018 року №1554/18 зазначено, що вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 15.10.2012 року, який набув чинності 25.01.2013 року, ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні умисного злочину. За таких обставин, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача, викладену у відзиві на позов, дослідивши письмові докази, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звільнено з посади судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області постановою Верховної Ради України "Про звільнення суддів" №4006-VI від 03.11.2011 року, у зв`язку з поданням заяви про відставку.
28.11.2011 року наказом Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області №59-к відраховано зі штату Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області суддю Українця Ю ОСОБА_2 Й. з 28.11.2018 року.
У листопаді 2011 року ОСОБА_1 звернувся до Управління ПФУ в Жовтневому районі м.Кривого Рогу, із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за результатами розгляду якої позивачу було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке ОСОБА_1 отримував у період з листопада 2011 року по червень 2018 року щомісячно, спочатку у розмірі - 3 635,20 грн., а потім був зроблений перерахунок і він став отримувати щомісячне довічне грошове утримання у розмірі - 3 818,36 грн.
04.04.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Територіального управління державної судової адміністрації в Дніпропетровській області із письмовою заявою з проханням надіслати йому довідки про заробітну плату працюючого районного судді за відповідною посадою за період з 2013 року по 2018 рік про поетапне підвищення заробітної плати
23.04.2018 року ТУ ДСА України в Дніпропетровській області для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 були надіслані 10 довідок за: № Б-с-436, № Б-с-435, № Б-с-434, № Б-с-433, № Б-с-432, № Б-с -431 , № Б- с -430, № Б- с -429 , № Б -с-428, № Б-с-427 від 12.04.2018 року про заробітну плату для обчислювання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом відповідно на: січень 2018 р., січень 2017 р., грудень 2016 р., травень 2016 р., січень 2016 р., вересень 2015 р., січень 2015 р., січень 2014 р., грудень 2013 р., січень 2013 р., про поетапне підвищення заробітної плати.
03.05.2018 року позивач звернувся з вищевказаними довідками до пенсійного фонду з проханням перерахувати йому щомісячне довічне грошове утримання, як діючого судді у відставці. Але, з червня 2018 року позивачу було припинено виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Для з`ясування підстав та причин нездійснення перерахунку і припинення взагалі виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 10.08.2018 року звернувся до територіального відділення Пенсійного фонду України за місцем свого проживання за наданням відповідних роз`яснень.
У відповідь на вказане звернення позивач отримав лист за вих.№ 935/03.15/12 від 20.08.2018 року, в якому Відділ з питань призначення та перерахунків пенсій №11 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомив його, що виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 призупинено з червня 2018 року до з`ясування фактичних обставин по справі.
Аналізуючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого ч.1 цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого ч.1 цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу».
Згідно з ч.3. ст.138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначалось, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.
Рішенням Ради суддів України №18 від 23 березня 2012 року визнано, що судді у відставці мають право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання відповідно до ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.139 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відставка судді припиняється у разі, зокрема, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо нього за вчинення умисного злочину.

Згідно з ч.2 ст.139 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» припинення відставки судді є підставою для припинення виплати йому щомісячного довічного грошового утримання, що було нараховано у зв`язку з відставкою. При цьому 2 ст.139 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що рішення про припинення відставки судді приймається Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.

02.06.2016 року прийнято Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» №1401-VIII та новий Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIІІ, які набрали чинності 30.09.2016 року.

Пунктом 2 ч.1 ст.145 чинного на сьогодні Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 року, визначено, що відставка судді припиняється в разі, зокрема набрання законної сили обвинувальним вироком щодо нього за вчинення умисного злочину. Також відповідно до ч.2 ст.145 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», припинення відставки судді є підставою для припинення виплати йому щомісячного довічного грошового утримання, що було нараховано у зв`язку з відставкою.

При цьому, ч.4 ст.145 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що рішення про припинення відставки судді приймається Вищою радою правосуддя.

Відповідно до частин 1, 2 ст.133 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" №2453-VI від 07.07.2010 р. суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Поняття суддівської винагороди, визначене ч.2 ст.133 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", є комплексним, а перелік зазначених її складових є сталим та вичерпним.

Таким чином, враховуючи положення ст.133 Закону № 2453-VI від 07.07.2010 р., іншого визначення поняття грошового забезпечення суддів діюче законодавство не передбачає.

Пунктом 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII встановлено, що після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Згідно з ч.1 ст.135 Закону № 1402-VIII, суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Отже, враховуючи вимоги Закону України "Про судоустрій і статус суддів", судді у відставці виплачується за його вибором щомісячне довічне грошове утримання, у максимальному розмірі 90% заробітної плати (суддівської винагороди) судді, яка обчислюється з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Тобто, розмір довічного грошового утримання безпосередньо пов`язаний із розміром суддівської винагороди.

Водночас, відповідно до ч.4 ст.142 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" № 1402-VIII від 02.06.2016 р. у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Зазначене свідчить про те, що в разі зміни розміру складових суддівської винагороди, які визначені статтями Законів України "Про судоустрій та статус суддів", позивач має право на перерахунок раніше призначеного довічного грошового утримання.

Відповідно до частини четвертої статті 142 чинного Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 р. №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII) у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Таким чином, суд робить висновок, що оскільки з 01.01.2018 р. у зв`язку із прийняттям Закону №2415-VІІІ змінився посадовий оклад судді, тому раніше призначене щомісячне довічне грошове утримання позивача як судді у відставці підлягає перерахунку.

Суд звертає увагу, що відповідач не заперечує право позивача на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у зв`язку із прийняттям Закону №2415-VІІІ, проте у своєму листі за вих.№ 935/03.15/12 від 20.08.2018 рік зазначає, що виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 призупинено з червня 2018 року до з`ясування фактичних обставин по справі.

Згідно з п.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №160/9094/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Предметом розгляду даної справи є визнання протиправними дій відповідача щодо припинення виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді з 01 червня 2018 року та зобов`язання ГУ ПФУ у Дніпропетровській області здійснити виплату ОСОБА_1 , призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді за період з 01 червня 2018 року.

Рішенням суду по справі №160/9094/18, яке набрало законної сили було встановлено, що в матеріалах справи наявне рішення Вищої ради правосуддя від 17.01.2019 року №139/0/15-19 "Про припинення відставки судді Українця Ю.Й.". З вказаного рішення відомо, що до Вищої ради правосуддя 03.01.2019 року надійшла копія вироку Казанківського районного суду Миколаївської області від 15.10.2012 року про визнання винним ОСОБА_1 у скоєнні умисного злочину, що набрав законної сили 25.01.2013 року. На підставі зазначеного, Вища рада правосуддя вирішила припинити відставку судді Українця Ю.Й. у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком щодо нього за вчинення умисного злочину. Копію цього рішення направлено до Пенсійного фонду України, який забезпечує виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці. Отже, з 17.01.2019 року було припинено відставку судді Українця Ю.Й. на підставі рішення Вищої ради правосуддя №139/0/15-19. У зв`язку з припиненням відставки судді, позивач втратив право на виплату щомісячного довічного грошового утримання з 17.01.2019 року.

У вказаному рішенні суд робить висновок, що вимоги позивача підлягають задоволенню в частині визнання протиправними дій відповідача щодо припинення виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді та зобов`язання здійснити виплату призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді лише за період з 01.06.2018 року по 16.01.2019 року (включно) - останній день періоду, що передує прийняттю рішення Вищої ради правосуддя від 17.01.2019 року №139/0/15-19 "Про припинення відставки судді Українця Ю.Й.".

Так, питання призначення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці регулюються Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.01.2008 р. №3-1.

Розділом II Порядку №3-1 встановлено наступне:

Заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та довідка про розмір суддівської винагороди подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.

У разі надсилання заяви і документів для перерахунку щомісячного довічного утримання поштою, днем звернення за перерахунком вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Розділом IV Порядку №3-1 встановлено:

При прийманні документів орган, що призначає щомісячне довічне утримання: оформлює заяву про призначення щомісячного довічного утримання; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення наданих документів.

Для призначення (перерахунку) щомісячного довічного утримання подаються оригінали документів.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення щомісячного довічного утримання документами або надання додаткових документів орган, що призначає щомісячне довічне утримання, розглядає подані документи та приймає рішення про призначення щомісячного довічного утримання або відмову в його призначенні відповідно до пункту 5 розділу І цього Порядку.

Орган, що призначає щомісячне довічне утримання, не пізніше 10 днів після винесення рішення інформує особу про призначення щомісячного довічного утримання із зазначенням його розміру або про відмову в призначенні щомісячного довічного утримання із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Таким чином, законодавством передбачено спеціальний порядок призначення (перерахунку) щомісячного грошового довічного утримання, який передбачає дві обов`язкові складові - звернення особи з відповідною заявою про призначення або перерахунок щомісячного довічного утримання та прийняття органами ПФУ відповідного рішення за наслідками розгляду такої заяви.

Суд звертає увагу, що станом на момент розгляду справи, відповідачем у встановлені строки, рішення про проведення перерахунку або про відмову в перерахунку щомісячного довічного утримання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не було прийнято.

З огляду на викладене, суд робить висновок про протиправність дій відповідача щодо нездійснення перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання на підставі наданих довідок, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок йому щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці відповідно до ч.4 ст.145 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції від 02.06.2016 р.) відповідно до наданих довідок (про зміну розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді) за останні п`ять років, отриманих ним, як судді у відставці з ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, починаючи з 01.01.2013 року з урахуванням різниці між нарахованим та виплаченим грошовим утриманням з 01.01.2013 р., а надалі виплачувати щомісячне довічне грошове утримання з урахуванням перерахунку, суд зазначає наступне.

Суд враховує правову позицію, викладену у рішеннях Конституційного Суду України від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій, від 01.12.2004 №19-рп/2004 у справі про незалежність суддів як складову їхнього статусу, від 11.10.2005 №8-рп/2005 у справі про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання, від 22.05.2008 №10-рп/2008 у справі щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України, від 03.06.2013 №3-рп/2013 у справі щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці та від 08.06.2016 №4-рп/2016 у справі про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці, у яких Конституційний Суд України зазначив, що конституційний принцип незалежності суддів забезпечує важливу роль судової влади в механізмі захисту прав і свобод людини і громадянина та є запорукою реалізації права на судовий захист, передбаченого частиною першою статті 55 Основного Закону України; положення Конституції України стосовно незалежності суддів, яка є невід`ємним елементом статусу суддів та їх професійної діяльності, пов`язані з принципом поділу державної влади та обумовлені необхідністю забезпечувати основи конституційного ладу й права людини, гарантувати самостійність і незалежність судової влади; гарантії незалежності суддів як необхідні умови здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом встановлені у базових законах з питань судоустрою, судочинства, статусу суддів, мають конституційний зміст і разом з визначеними Основним Законом України складають єдину систему гарантій незалежності суддів та повинні бути реально забезпечені; конституційний статус судді дає підстави ставити до судді високі вимоги і зберігати довіру до його компетентності та неупередженості, передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя; однією з гарантій незалежності суддів є їх належне матеріальне та соціальне забезпечення, зокрема надання суддям за рахунок держави суддівської винагороди, а суддям у відставці - щомісячного довічного грошового утримання або пенсії за вибором.

Крім того, Конституційний Суд України у свої рішеннях покликається на норми Європейської хартії про закон "Про статус суддів" від 10.07.1998, відповідно до яких рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов`язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1), статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4), а також на рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 13.10.1994 № (94)12, від 17.11.2010 №(2010)12, згідно з якими кожна держава має забезпечити відповідність статусу і винагороди суддів гідності їхньої професії та відповідальності, яку вони беруть на себе; суддівська винагорода має бути достатньою, щоб захистити суддів від дії стимулів, через які можна впливати на судові рішення; мають існувати гарантії виплат у зв`язку з відставкою суддів, які мають відповідати попередньому рівню оплати праці суддів.

Як зазначав відповідач у своєму відзиві на позов, задоволення позовної вимоги позивача про зобов`язання здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання як судді у відставці за наданими довідками, в рамках розгляду цієї справи матиме наслідком втручання у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, оскільки статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії/ щомісячного довічного грошового утримання та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення (перерахунку) пенсії/щомісячного грошового утримання.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд вважає за можливе лише зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача щодо здійснення перерахунку йому щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, згідно із ч.4 ст.145 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції від 02.06.2016 р.) відповідно до наданих довідок (про зміну розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді) за останні п`ять років, отриманих ним, як судді у відставці з ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, починаючи з 01.01.2013 року по 16.01.2019 року, з урахуванням різниці між нарахованим та виплаченим грошовим утриманням з 01.01.2013 р.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з викладених вище підстав.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 3 ст.139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у розмірі 704,80 грн., що документально підтверджується оригіналом квитанції №0.0. від 18.12.2018 року. Тому враховуючи, що судом позов задоволено частково, суд присуджує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 352,40 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 134, 139, 205, 241-246, 250, 263 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26, ) щодо нездійснення перерахунку виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячного довічного грошового утримання судді з січня 2013 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо здійснення перерахунку йому щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, згідно із ч.4 ст.145 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції від 02.06.2016 р.) відповідно до наданих довідок (про зміну розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді) за останні п`ять років, отриманих ним, як судді у відставці з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, починаючи з 01.01.2013 року по 16.01.2019 року, з урахуванням різниці між нарахованим та виплаченим грошовим утриманням з 01.01.2013 р.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у розмірі 352,40 грн. (триста п`ятдесят двi гривнi 40 копiйок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційної-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Кучма