Справа № 540/998/19
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/998/19
16 год. 00 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Кованій В.А.,

за участю:

представника позивача - НОМЕР_1,

представників відповідача та третьої особи - Євстратенка О.С., Фокіна А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом депутата Херсонської міської ради ОСОБА_1 до Херсонської міської ради , третя особа - Херсонський міський голова про визнання протиправним рішення,

встановив:

Депутат Херсонської міської ради ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Херсонської міської ради (далі - відповідач), за участю третьої особи - Херсонського міського голови (далі - третя особа), у якому просить визнати протиправним та нечинним рішення Херсонської міської ради №1845 від 22.02.2019 року "Про зміни до міського бюджету на 2019 рік".

Ухвалою від 20.05.2019 р. у справі відкрите загальне позовне провадження, підготовче судове засідання призначене на 10.06.2019 р., відповідача зобов`язано опублікувати оголошення про оскарження рішення Херсонської міської ради від 22.02.2019р. №1845 у виданні, в якому це рішення було або мало бути офіційно оприлюднене.

Ухвалою від 10.06.2019 р. за клопотанням представника позивача підготовче судове засідання відкладене до 19.07.2019 р.

Ухвалою від 19.06.2019 р. для витребування додаткових доказів в підготовчому судовому засіданні оголошена перерва до 29.07.2019 р.

Ухвалою від 29.07.2019р. закрите підготовче провадження у справі, судове засідання призначене на 07.08.2019р.

07.08.2019р. проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є депутатом Херсонської міської ради VІІ скликання. Право на звернення із цим позовом позивач вбачає через порушення його депутатських прав, гарантованих останньому як депутату Херсонської міської ради Законами України «Про статус депутатів місцевих рад», «Про місцеве самоврядування в Україні», Регламентом Херсонської міської ради. Позивач стверджує, що його, як депутата Херсонської міської ради введено в оману щодо додержання процедури попереднього розгляду рішення Херсонської міської ради прийнятого 22.02.2019 р. № 1845 «Про зміни до міського бюджету на 2019 рік». При прийнятті оскаржуваного рішення порушено процедуру його прийняття, а саме: виконавчий комітет Херсонської міської ради не розглянув проект рішення у вигляді, котрий винесений на розгляд Херсонської міської ради. Позивач зазначає, що рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради про попередній розгляд відповідних змін до міського бюджету не приймалось, оскільки на розгляд виконавчого комітету було винесено зовсім інший проект згідно із додатком до якого і пояснювальною запискою пропонувалось розглянути офіційні трансферти у розмірі 1040000,0 грн. тощо, тоді як оскаржуване рішення ради стосується офіційних трансфертів у розмірі 2 742 105 грн. тощо. Порівняння додатків і пояснювальних записок проектів рішень: Херсонської міської ради №1845 від 22.02.2019 р. «Про зміни до міського бюджету на 2019 рік» та рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 19.02.2019 №32 «Про попередній розгляд проекту рішення міської ради «Про зміни до міського бюджету на 2019 рік», доводять, що останні є різними за своїм змістом, актами. Враховуючи зазначене просить суд визнати протиправним та нечинним рішення Херсонської міської ради №1845 від 22.02.2019 р. "Про зміни до міського бюджету на 2019 рік".

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити.

Відповідач надіслав суду відзив, із якого слідує, що він заперечує проти задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Право захищати інтереси територіальної громади (або її окремих представників) в суді може бути реалізоване шляхом представництва. Відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради - не уповноважений представляти у судах інтереси такої ради, або інтереси утворених нею комісій, або інтереси виборців інакше, ніж поза відносинами представництва. Отже позивач помилково вважає, що вимогами Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» йому надано право захищати в суді інтереси територіальної громади. Окрім того позивач не є суб`єктом правовідносин, які склались в результаті прийняття оскаржуваного рішення, відповідно і дане рішення не може порушувати прав, свобод чи інтересів позивача. Стверджує, що законами України депутати міських рад,не наділені повноваженнями вимагати усунення порушення законності шляхом індивідуального звернення до суду з адміністративним позовом. За таких обставин, Херсонська міська, вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. Додатково зазначив, що позивач як депутат Херсонської міської ради ОСОБА_1 . взагалі не приймав участі в голосуванні спірного рішення також і не брав участі в обговорені питання № 13 «Про зміни до міського бюджету на 2019 рік».

Стверджує, що рішення Херсонської міської ради від 22.02.2019 р. № 1845 «Про зміни до міського бюджету на 2019 рік» прийняте на підставі Бюджетного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламенту Херсонської міської ради.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечили проти позову, просили суд відмовити у його задоволенні.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 є депутатом Херсонської міської ради VІІ скликання, що підтверджується посвідченням № 38.

ХХVІІ сесія Херсонської міської ради VІІ скликання 22.02.2019 р. прийняла рішення № 1845 «Про зміни до міського бюджету на 2019 рік».

Не погодившись із цим рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Підставою для скасування спірного рішення позивач зазначає порушення процедури його прийняття.

Надаючи оцінку позиціям сторін у даній справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон № 280/97-ВР) місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Miсцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно з положеннями статті 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Статтею 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, встановлено, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними.

Згідно з п. п. 23 - 25 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього, затвердження звіту про виконання відповідного бюджету. Такі питання розглядаються на пленарних засіданнях відповідної ради.

Відповідно до ч. 1, 4 і 5 ст. 61 Закону № 280/97-ВР органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України.

Самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.

Втручання державних органів у процес складання, затвердження і виконання місцевих бюджетів не допускається, за винятком випадків, передбачених цим та іншими законами.

Статтею 63 зазначеного Закону визначено, що доходи місцевих бюджетів формуються за рахунок власних, визначених законом, джерел та закріплених у встановленому законом порядку загальнодержавних податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Статтею 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що представницький орган місцевого самоврядування - це виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Згідно з ч. 3 Закону України "Про місцеве самоврядування України" громадяни України реалізують своє право на участь у місцевому самоврядуванні за належністю до відповідних територіальних громад.

Згідно з положеннями статті 13 Закону України "Про місцеве самоврядування України" територіальна громада має право проводити громадські слухання - зустрічатися з депутатами відповідної ради та посадовими особами місцевого самоврядування, під час яких члени територіальної громади можуть заслуховувати їх, порушувати питання та вносити пропозиції щодо питань місцевого значення, що належать до відання місцевого самоврядування.

Пропозиції, які вносяться за результатами громадських слухань, підлягають обов`язковому розгляду органами місцевого самоврядування.

З наведених приписів законодавства слідує, що територіальна громада наділяє повноваженнями та правом представницький орган місцевого самоврядування представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення зокрема і щодо координування процесів утворення і використання фінансових ресурсів, необхідних для забезпечення спільних інтересів територіальних громад, виконання місцевих програм, здійснення бюджетного вирівнювання тощо.

Рішенням Херсонської міської ради від 02.12.2015 р. № 2 затверджений Регламент Херсонської міської ради VII скликання (далі - Регламент), який є нормативно-правовим документом та встановлює порядок роботи ради.

Статтею 64 Регламенту визначено, що виконавчий комітет попередньо, розглядає та пропонує на розгляд міської ради: проекти міських програм соціально-економічного і культурного розвитку, цільових програм з інших питань та звітів про їх виконання; проект міського бюджету, затвердження звітів про виконання міського бюджету за відповідний період, внесення змін до міського бюджету; проекти регуляторних актів.

19.02.2019 р. прийняте рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради «Про попередній розгляд проекту рішення міської ради «Про зміни до міського бюджету на 2019 рік» за № 32, відповідно до додатку № 1 загальна сума розподілених офіційних трансфертів становить 1040000,0 грн.

Відповідно до підпункту 2.2.35 Регламенту виконавчих - органів Херсонської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради від 20.01.2015 р. № 3 оформлені, завізовані, з необхідною кількістю копій та повним пакетом документів (за необхідності) проекти рішень подаються до сектора розпорядчої документації виконкому не пізніше ніж 2 робочих днів до засідання виконкому.

Тобто проект рішення виконкому «Про зміни до міського бюджету на 2019 рік» мав бути поданий на розгляд до 14.02.2019 р.

Відповідно до листа департаменту бюджету і фінансів Херсонської міської ради від 03.06.2019 р. № 02.01-27/695 до проекту рішення Херсонської міської ради від 22.02.2019 № 1845 після засідання виконавчого комітету міської ради були додані кошти субвенції з обласного бюджету за рахунок залишку коштів освітньої субвенції управлінню освіти на придбання обладнання для оснащення ресурсних кімнат у закладах загальної середньої освіти, де діють інклюзивні та спеціальні класи в сумі 1534610,0 грн. та субвенції з обласного бюджету за рахунок залишку коштів освітньої субвенції управлінню освіти на закупівлю україномовних дидактичних матеріалів для закладів загальної середньої освіти з навчання мовами національних меншин в сумі 167495,0 грн. Зважаючи на необхідність термінового планування та використання коштів зазначених субвенцій, вони були включені до проекту рішення міської ради.

Порядок підготовки питань та проектів рішень на розгляд сесії Херсонської міської ради встановлений главою 3 Регламенту.

Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень (ст. 62 Регламенту).

Пропозиції щодо питань та проектів рішень на розгляд міської ради вносяться міським головою, постійними комісіями ради, депутатами, виконавчим комітетом, загальними зборами громадян та у порядку місцевої ініціативи відповідно до Статуту територіальної громади міста. … Підготовка питань та проектів рішень на розгляд сесії міської ради здійснюється депутатами, постійними комісіями, виконавчими органами міської ради (далі - суб`єкти подання) та координаційною радою (ст. 63 Регламенту).

Проект рішення, який пропонується на розгляд міської ради, повинен складатися із: преамбули, яка чітко визначає мету прийняття рішення, короткий аналіз та об`єктивну і принципову оцінку стану справ з обговорюваного питання, містить посилання на законодавчі та інші нормативні документи, рішення виконкому міської ради, висновки та рекомендації постійних комісій, які повинна врахувати міська рада при прийнятті рішення, а також конкретно визначені посилання на статті Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якими керується міська рада під час прийняття рішення; вирішальної частини, в якій чітко формулюються завдання, визначаються виконавці та строки виконання рішення. Якщо проект рішення містить конкретні завдання (кому, що і в який термін виконати), то повинен передбачатися пункт щодо покладання контролю за ходом виконання рішення на одну із постійних комісій міської ради. До проекту рішення додається пояснювальна записка, яка підписується автором проекту рішення. Якщо проект рішення має нормативний характер або є регуляторним актом, то обов`язковим є передбачення пункту щодо його оприлюднення та строку введення в дію. Якщо проект передбачає залучення бюджетних коштів, то він має погоджуватися з директором департаменту бюджету і фінансів міської ради. Проекти рішень міської ради про внесення змін чи доповнень до рішень міської ради подаються суб`єктами подання у вигляді порівняльних таблиць із викладенням тексту рішення (його структурних частин), яке підлягає зміні чи доповненню. …Заперечення на проекти рішень оформлюються як додаток до рішення (ст. 65 Регламенту).

Прискорений розгляд проекту рішення допускається у виняткових випадках, за дорученням міського голови. Міський голова у разі згоди із обґрунтуванням прискореного розгляду дає відповідні доручення секретарю міської ради та профільній постійній комісії, зазначаючи строк їх виконання… (ст. 69 Регламенту).

На пленарному засіданні сесії міської ради головуючий перед голосуванням за кожним проектом рішення оголошує висновки координаційної ради та запитує раду про наявність пропозицій чи поправок до проекту. У випадку наявності пропозицій чи поправок, проект ставиться на голосування за основу, після чого розглядаються подані пропозиції чи поправки та проводиться голосування в цілому. Поправки до проекту рішення, які виникли в процесі обговорення на пленарному засіданні, надаються головуючому в письмовій або усній формі, якщо це доступно для викладення усної пропозиції при постановці її головуючим на голосування. Проект регуляторного акта на пленарному засіданні сесії міської ради представляється відповідно до норм Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" (ст. 75 Регламенту).

Відповідно до витягу із протоколу № 21 засідання робочої групи з підготовки пленарного засідання XXVII сесії міської ради VII скликання (пленарне засідання 22 лютого 2019 року) від 18.02.2019 р. робочою групою обговорювалось питання доповнення до проекту рішення, зокрема і про збільшення видатків управлінню освіти.

За результатами засідання робоча група рекомендувала до розгляду проект рішення на пленарному засіданні сесії міської ради із доповненнями.

Як повідомив представник відповідача проект рішення сесії «Про зміни до міського бюджету на 2019 рік» із усіма змінами і доповненнями був наданий усім депутатам міської ради, які прибули на сесію.

Під час розгляду даного питання депутатами проводилось його обговорення, вносились пропозиції, які ставились на голосування.

Відповідно витягу із протоколу пленарного засідання ХХVІІ сесії Херсонської міської ради VІІ скликання від 22.02.2019 р. питання № 13 «Про зміни до міського бюджету на 2019 рік» депутати проголосували та прийняли рішення № 1845 «Про зміни до міського бюджету на 2019 рік» наступним чином: всього проголосували 33 депутати, із них «за» - 29, «проти» - 0, «утримались» - 0, «не голосували» - 4.

Відтак рішення прийняте більшістю голосів депутатів.

Суд відмічає, що відповідно до ст. 64 виконавчий комітет попередньо, розглядає та пропонує на розгляд міської ради проект внесення змін до міського бюджету.

За загальним правилом проект - це попередній текст якогось документа, до якого можуть бути внесені зміни.

Суд відмічає, що Регламент та законодавство, що регулює прийняття рішень радою не містить заборони вносити до проектів таких рішень зміни, навпаки передбачає можливість уточнення та доповнення проектів рішень навіть під час обговорення депутатами у сесійній залі.

За таких обставин, суд не вбачає порушень процедури прийняття спірного рішення.

Щодо права позивача на звернення до адміністративного суду з позовом про визнання протиправним нормативно-правового акту суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 Кодекс адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 5 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах (Постанова Верховного суду від 24.10.2018 року у справі № 731/216/17).

Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оскарження останнього.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Відповідно до частини другої статті 264 КАС право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявники вважають начебто певні положення норм законодавства впливають на їх правове становище.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у п. 53 рішення від 08.04.2010 у справі "Меньшакова проти України" зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням у випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні й конституційному поданні щодо тлумачення частини другої ст. 55 Основного Закону України, у Рішенні N 19-рп/2011 від 14.12.2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частини другої ст. 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист (п. 4.1 мотивувальної частини вказаного Рішення).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 поняття "порушене право", за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". Щодо останнього, то в цьому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що "поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним".

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень цих прав на момент звернення до суду. Таке порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

У позовній заяві позивач зазначив, що «… право на звернення із цим позовом, позивач вбачає через порушення його депутатських прав гарантованих останньому як депутату Херсонської міської ради Законами України «Про статус депутатів місцевих рад», «Про місцеве самоврядування в Україні», Регламентом Херсонської міської ради…» (а.с. 4).

На питання суду у чому позивач вбачає порушення своїх прав, представник позивача у судовому засіданні зазначила, що порушено право позивача на необхідні умови для ефективного здійснення депутатських повноважень, у тому числі представляти виборців, територіальну громаду як це передбачено Законом України «Про статус депутатів місцевих рад».

Суд відмічає, що правовий статус депутата місцевої ради як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого органу та рівноправного члена місцевої ради, а також гарантії депутатської діяльності визначені та встановлені Конституцією України, Законом № 280-97/ВР та Законом України від 11 липня 2002 року № 93-IV «Про статус депутатів місцевих рад».

Відповідно до положень зазначених законів депутат місцевої ради має право реалізувати свої права щодо внесення пропозицій для розгляду їх радою та її органами, пропозицій і зауважень до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті, на розгляд ради та її органів пропозицій з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю.

Саме у такий спосіб депутат місцевої ради реалізує своє право на участь у діяльності ради та у прийнятті радою відповідних рішень.

Отже, можна дійти висновку, що депутат ради законодавчо не наділений правом здійснювати представництво інтересів територіальної громади в судах. Нормами чинного законодавства для депутата встановлений особливий спосіб впливу як на прийняття рішень органом місцевого самоврядування, так і на життя мешканців відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 20.03.2019р. у справі № 817/2297/14.

Крім цього суд відмічає, що відповідно до витягу із протоколу пленарного засідання XXVII сесії міської ради VII скликання від 22.02.2019 року, позивач, депутат Херсонської міської ради Романюк О.Я. - не брав участі в обговорені питання № 13 «Про зміни до міського бюджету на 2019 рік» також відповідно до протоколу поіменного голосування депутатами під час прийняття рішення «Про зміни до міського бюджету на 2019 рік» позивач, ОСОБА_1 взагалі не приймав участі в його голосуванні.

За таких обставин суд вважає, що позивач не скористався своїм правом як депутата Херсонської міської ради взяти участь у обговоренні та прийнятті спірного рішення, натомість помилково вважав, що даним рішенням порушені його права.

Суд наголошує на тому, що позивач оскаржує рішення Херсонської міської ради, яким внесено зміни до міського бюджету на 2019 рік що стосуються розподілу витрат місцевого бюджету для реалізації місцевих/регіональних програм тощо. Тобто, у даному випадку, оскаржуване рішення, не застосовується відносно позивача та не породжує для нього жодних прав чи обов`язків, не зачіпає його інтересів, не містить жодних приписів правовстановлюючого або зобов`язального характеру щодо ОСОБА_1 .

Відтак у зв`язку із відсутністю порушеного права, що підлягає захисту, суд відмовляє у задоволенні позову повністю.

За правилами статті 139 КАС України, у разі відмови позивачу у задоволенні позову, судові витрати на його користь стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 12, 19, 161- 163, 167 КАС України, суд-

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 12 серпня 2019 р.

Суддя Морська Г.М.

кат. 108090000