Справа № 2а-9541/09/2670
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2009-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 жовтня 2009 року 17:18 № 2а-9541/09/2670

Розглянувши справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таурус-Сервіс»

до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м Києва

про визнання нечинним акту

Суддя Смолій І.В.

Секретар Саратова О.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1.-п//к (директор, коп.. протоколу зборів учасників товариства від 05.03.08р. №1)

від відповідача: Прохода Ю.В. -п//к (дов. від 25.05.2009р. №2531/9/10-011)

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 06.10.2009 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи:

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Таурус-Сервіс» звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м Києва про визнання нечинним акту.

Ухвалою суду від 01.09.09р. відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в попередньому судовому засіданні на 29.09.09р.

29.09.2009року по справі завершено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 06.10.09р.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, змін та доповнень до позову не подав, просив позов задоволити в повному обсязі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прийнятий відповідачем акт суперечить чинному законодавству, комісією було неправомірно визначено подію, яка є підставою для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість та неправдиво зазначено, що платником податку на додану вартість протягом року з показниками які свідчать про відсутність оподатковуваних поставок, та має за останні дванадцять місяців обсяги оподатковуваних операції 0грн.

Крім того представник позивача пояснив, що ТОВ «Таурус-Сервіс`зареєстровано як платник податку на додану вартість в березні 2008р., протягом року позивачем здійснювались підготовчі дії, які хоча і не були спрямовані на безпосереднє отримання прибутку від основної своєї господарської діяльності в цей період, однак були направлені на отримання такого прибутку в майбутньому, після створення необхідних умов для подальшої роботи. Тому вважає такий акт винесений відповідачем безпідставним та просить позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив в повному обсязі, вважає що оскаржуваний акт прийнятий в межах повноважень та на підставі чинного законодавства. Крім того представник відповідача пояснив, що при винесенні рішення про анулювання свідоцтва платка податку на додану вартість ТОВ «Таурус-Сервіс`Державна податкова інспекція керувалась вимогами п.п. г п.9.8 ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість`від 03.04.1997р. № 168/97 ВР із змінами та доповненнями. Тому вважає, що позов є безпідставним тане підлягає задоволенню.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

З копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи вбачається, що ТОВ «Таурус -Сервіс`зареєстрована як юридична особа Голосіївською районною у місті Києві Держаною адміністрацією 11.03.08р., ідентифікаційний код 35791068.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Таурус-Сервіс»(код 35791068, місцезнаходження: 01013, м. Київ, вул.. Промислова, 1) взятий на податковий облік та зареєстровано платником податку на додану вартість що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію платником податку на додану вартість № 100107037 серії НБ № 209722 виданого 25 березня 2008 року.

Державною податковою інспекцією в Голосіївському районі міста Києва було винесено Акт № 1080/15-238 від 16 червня 2009 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість у зв`язку подачею особою зареєстрованою як платник податку на додану вартість податковому органу декларації з цього податку протягом дванадцяти послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність оподаткованих поставок у відповідності до п.п. ґ п.9.8 ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість`від 03.04.1997р. № 168/97 ВР із змінами та доповненнями, а саме у зв`язку із подачею ТОВ «Таурус-Сервіс`декларацій, що подаються платником податку на додану вартість протягом періоду з травня 2008року по квітень 2009року з показниками які свідчать про відсутність оподатковуваних поставок, та має за цей період обсяги оподатковуваних операцій на 0грн.

З наявної в матеріалах справи договору купівлі-продажу від 21.08.08р. №39 вбачається, що даний договір укладений між позивачем та ТОВ «Фризомат`про придбання позивачем металоконструкцій та комплектуючих, за даним договором позивач являється покупцем.

З копій платіжних доручень та рахунків-факрут, наявних в матеріалах справи, вбачається, що в період з травня 2008року по квітень 2009року позивачем здійснювалась господарська діяльність спрямована на закупівлю необхідного обладнання для подальшої роботи.

З копій податкових декларацій, наявних в матеріалах справи, вбачається що позивачем до податкового органу подавались такі декларації протягом перевіряємого періоду із зазначенням суми податкового кредиту.

З пояснень позивача в судовому засіданні вбачається що з моменту реєстрації позивачем вживаються всі необхідні заходи по закупівлі обрання та приведення приміщення у відповідність для подальшого зайняття господарською діяльністю спрямованою на отримання прибутку.

Проаналізувавши обставини справи, пояснення представників сторін, ознайомившись з доказами, які наявні у матеріалах справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктами 2.1, 2.2 та підпунктами 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Закону України «Про податок на додану вартість`встановлено, що платником податку на додану вартість є будь-яка особа, яка здійснює або планує здійснювати господарську діяльність та реєструється за своїм добровільним рішенням як платник цього податку; підлягає обов`язковій реєстрації як платник цього податку; імпортує товари (супутні послуги) в обсягах, що підлягають оподаткуванню цим податком згідно з нормами цієї статті. Будь-яка особа, яка за своїм добровільним рішенням зареєструвалася платником податку.

Особа підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку у разі, коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов`язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300 000 гривень (без урахування податку на додану вартість).

Судом встановлено, що позивач належним чином був зареєстрований як платник податку на додану вартість.

Крім того судом встановлено, що свідоцтво платника податку на додану вартість позивача було анульовано на підставі п.п. «ґ`п. 9.8. ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість», у зв`язку із тим, що позивачем протягом року подавались декларації з показниками які свідчать про відсутність оподатковуваних поставок, та має за останні дванадцять місяців обсяги оподатковуваних операції 0грн.

Відповідно до п.п. ґ п. 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість`реєстрація платника податку на додану вартість може бути анульована у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, не надає податковому органу декларації з цього податку протягом дванадцяти послідовних податкових місяців або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду, а також у випадках, визначених законодавством стосовно порядку реєстрації суб`єктів господарювання. Анулювання реєстрації здійснюється за ініціативою відповідного податкового органу або такої особи.

Відповідно до п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість» під поставкою товарів слід розуміти будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання.

Відповідно до п. 1.6 ст.1 цього ж Закону, податкове зобов`язання це загальна сума податку, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді, визначена згідно з цим Законом.

Судом встановлено, що протягом перевіряємого періоду позивачем заключались договори купівлі-продажу, за яким позивач виступав покупцем.

Пунктом 1.3 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість`встановлено, що платником податку є особа, яка згідно з цим Законом зобов`язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України.

З досліджених матеріалів справи судом встановлено, що позивачем належним чином виконувались умови договору купівлі-продажу, а в суму сплачену позивачем на отримані товари (послуги) включено податок на додану вартість.

Судом встановлено що позивачем в період з травня 2008року по квітень 2009року належним чином подавалась декларації до податкового органу, що відповідачем не заперечується.

Крім того судом встановлено, що в деклараціях які подавались позивачем до податкового органу значаться суми податкового кредиту, а тому вони не можуть вважатись такими що містять показники, які свідчать про обсяги оподатковуваних операцій на 0грн.

Аналізуючи вище зазначені норми та наявні матеріали справи суд прийшов до переконання, що оскільки під поставками товарів слід розуміти будь-які операції що здійснюються на підставі договору купівлі-продажу, а позивач в період з травня 2008року по квітень 2009року по таким договорам виступав лише в якості покупця, такі дії позивача буле скеровані на придбання обладнання для подальшого здійснення господарської діяльності, тому на думку суду відсутні підстави передбачені в п.п. ґ п. 9.8 ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість`для анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При розгляді справи, суд перевіряє відповідність оскаржуваного рішення принципам, визначеним ч.3 ст.2 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів суду правомірність прийнятого оскаржуваного акту.

Оскільки позивач в судовому засіданні відмовився від позовних вимог в часті стягнення з відповідача судових витрат у вигляді сплаченого державного мита за розгляд справи в суді в сумі 3, 40грн., тому вказана сума не підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 69, 70 71, 158-163,167 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати дії Державної податкової інспекції у Голосіївському районі міста Києва щодо винесення акту № 1080/15-238 від 16 червня 2009 року про анулювання реєстрації ТОВ «Таурас-Сервіс`як платника податку на додану вартість неправомірними.

3. Скасувати акт № 1080/15-238 від 16 червня 2009 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість прийнятого Державною податкової інспекцією у Голосіївському районі міста Києва;

4. Зобов`язати Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі міста Києва поновити дію свідоцтва про реєстрацію платником податку на додану вартість виданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Таурус-Сервіс»(код 35791068, місцезнаходження: 01013, м. Київ, вул.. Промислова, 1) № 100107037 з дати початку дії 25 березня 2008 року;

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст.185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя Смолій І.В.

Суддя Смолій І.В.