Справа № 758/2484/19
Суддя: Іванов А. П.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/2484/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

за участі секретаря судових засідань Боти О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали адміністративної справи за адміністративним позовом громадянина Республіки Сербії ОСОБА_1 до в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кухар Анатолія Васильовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

встановив:

Позивач громадянин Республіки Сербії ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову в.о. заступника начальник Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кухаря Анатолія Васильовича про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу №0107/30500/19 від 30 січня 2019 року на позивача та визнанні його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова фактично дублює протокол №0107/30500/19 від 11.01.2019 року про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ч. 3 ст. 481 МК України, відповідно до якого позивач перевищив, встановлений МК України термін тимчасового ввезення легкового автомобіля марки «PEUGEROT» модель «307» реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 більш ніж на десять діб, а також посадовою особою Закарпатської митниці ДФС Кухарем А.В. взагалі не було взято до уваги та не в повній мірі досліджені обставини стану здоров`я позивача, які спростовують можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що позивачем 15 серпня 2017 року було ввезено на митну територію України через пункт пропуску «Тиса» Закарпатської митниці вищевказаний автомобіль, кінцевий термін вивезення якого за митну територію України 15 серпня 2018 року. Однак, автомобіль у зазначені строк вивезений не був, у зв`язку перебуванням позивача з 02.08.2018 року по 04.08.2018 року, а також у період з 10.08.2018 по 18.08.2018 року на обстеженні та лікуванні, за результатами якого йому було рекомендовано обмежити присідання на строк 1 місяць та не керувати автомобілем протягом 1,5 місяців. Однак з 27.08.2018 року по 25.09.2018 року проходив повноцінний курс лікування, за результатами якого позивачу було заборонено сидіти протягом 3 місяців. Однак позивач зазначає, що по закінченню тримісячного строку, він об`єктивно не міг перебуваючи за кермом та подолати відстань від м. Київ, де проживав, до митного посту «Лужанка», яка становить більше 800 км з належним дотримання правил дорожнього руху. Але відразу після поліпшення здоров`я позивач в мінімально можливий строк здійснив всі заходив, щоб вивезти вищевказаний автомобіль. З огляду на вищевикладені факти, вважає, що у його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України. А також позивач стверджує, що не міг вжити заходів для вивезення автомобіля за межі України за сторонньої допомоги та участі, як того вимагає положення ч. 5 ст. 380 МК України, оскільки не має в Україні близьких людей, яким міг би довірити автомобіль.

Представник відповідача надав суду відзив на вказаний адміністративний позов. Обґрунтовуючи вимоги про відмову в задоволенні даного адміністративного позову, представник відповідача вказує на те, що 11.01.2019 року в 00 год. 42 хв. в зону митного контролю пункту пропуску «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС на ділянку «виїзд з України» заїхав легковий автомобіль марки «PEUGEROT 307» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 під керуванням громадянина ОСОБА_1 , який слідував із України в Сербію . Згідно інформації центральної бази даних Єдиної Автоматизованої Інформаційної Системи ДФС та АСМО «Інспектор» даний автомобіль був ввезений ОСОБА_1 на митну територію України 15 серпня 2017 року через пункт пропуску «Тиса» Закарпатської митниці в митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року». Під час здійснення митного контролю йому було роз`яснено вимоги ст. 380 МК України та попереджено про відповідальність, передбачену ст. 481 і 485 МК України в разі порушення зобов`язання про зворотне вивезення автомобіля. Відповідно до інформації ПІК «Інспектор 2006» ОСОБА_1 мав вивезти даний автомобіль за межі митної території України в строк до 15.08.2018 року, однак вивіз його 11.01.2019 року, чим перевищив термін «тимчасове ввезення до 1 року» більше ніж на десять діб. Стосовно неврахування під час розгляду справи про порушення митних правил перебування на лікуванні ОСОБА_1 та неможливості керування транспортним засобом, вказують на те, що в період з 04.08.2018 року до 25.12.2018 року останньому було заборонено водіння автомобілем, однак в період з 25.12.2018 року по 11.01.2019 року позивач не вжив заходів щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України.

Позивач в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Селеш О.Я. в судове засідання не з`явився, однак, надав суду заяву, в якій просив відмовити в задоволення даного позов з мотивів наведених у відзиві на адміністративний позов, та провести розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку.

З Протоколу про порушення митних правил №0107/30500/19 від 11.01.2019 року (а.с. 11-14) та Постанови в справі про порушення митних правил №0107/30500/19 від 30.01.2019 року (а.с. 16-19) судом встановлено, що 11.01.2019 року в 00 год. 42хв. в зону митного контролю пункту пропуску «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС на ділянку «виїзд з України» заїхав легковий автомобіль марки «PEUGEROT 307» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 під керуванням громадянина ОСОБА_1 , який слідував із України в Сербію . Для митного контролю він надав контрольний талон для переміщення по смузі «земельний коридор», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 05.01.11 року і свій паспорт НОМЕР_4 від 31.08.2015 року. Згідно інформації центральної бази даних Єдиної Автоматизованої Інформаційної Системи ДФС та АСМО «Інспектор» даний автомобіль був ввезений ОСОБА_1 на митну територію України 15 серпня 2017 року через пункт пропуску «Тиса» Закарпатської митниці в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року». Під час здійснення митного контролю йому було роз`яснено вимоги ст. 380 МК України та попереджено про відповідальність, передбачену ст. 481 і 485 МК України в разі порушення зобов`язання про зворотне вивезення автомобіля. Відповідно до інформації ПІК «Інспектор 2006» ОСОБА_1 мав вивезти даний автомобіль за межі митної території України в строк до 15.08.2018 року, однак вивіз його 11.01.2019 року, чим перевищив термін «тимчасове ввезення до 1 року» більше ніж на десять діб. 30 січня під час розгляду справи ОСОБА_1 повідомив, що вчасно не вивіз за межі України вищевказаний автомобіль, тому що довгий час знаходився на лікуванні. У підтвердження своїх слів надав копії виписок історії хвороби №183840 від 04.08.18, №183980 від 17.08.2018, виписки із медичної карти стаціонарного хворого №184228 від 25.09.2018 та копі консультаційного висновку спеціаліста від 28.01.2019. Вивченням довідок встановлено, що ними не охоплено весь термін порушення строку тимчасового ввезення транспортного засобу, а саме з 25.12.18 по 11.01.2019 відсутні будь-які документи. Крім того, ОСОБА_1 не вжито жодних дій для того, щоб транспортний засіб був вивезений за межі України у встановлений законодавством термін, а також жодних дій щодо інформування митних органів про неможливість вчасного вивезення автомобіля. Таким чином, на підставі протоколу про порушення митних правил №0107/30500/19 від 11.01.2019, пояснень ОСОБА_1 , доповідної записки державного інспектора Швидкого П. Ю. та інших матеріалів, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Згідно виписки з історії хвороби №183840 за 2018 рік (а.с.20) ОСОБА_1 перебував на обстеженні і лікуванні з 02.08.2018 року по 04.08.2018 року, а також останньому рекомендовано обмеження в присіданні 1 місяць і важкі фізичні навантаження, водіння автомобіля упродовж 1,5 місяці.

Згідно виписки з історії хвороби №183980 за 2018 рік (а.с.21) ОСОБА_1 перебував на обстеженні і лікуванні з 10.08.2018 року по 18.08.2018 року, а також останньому рекомендовано обмеження в присіданні 1 місяць і важкі фізичні навантаження, водіння автомобіля упродовж 1,5 місяці.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №184228 від 25.09.2019 року (а.с.24) ОСОБА_1 заборонено сидіння протягом двох місяців, тобто до 25.12.2018 року.

Згідно консультативного висновку спеціаліста від 28.01.2019 №242 (а.с.23) ОСОБА_1 заборонено водіння автомобілем впродовж двох місяців, до 28.03.2019 року.

Відповідно до ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено Кодексом.

У відповідності до ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно з положеннями ст. 318 МК України, зокрема, органи доходів і зборів вимагають від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою Кодексом покладено на органи доходів і зборів, тільки ті документи та відомості, які необхідні для здійснення митного контролю та встановлені цим Кодексом.

Митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом, зокрема: перевірки документів та відомостей, які відповідно до ст. 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України;

Відповідно до ч. 1 ст. 335 МК України, під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі такі документи та відомості, зокрема, при перевезенні автомобільним транспортом - документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність).

Відповідно до ч. 1 ст. 31 МК України, проведення передбачених Кодексом митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, здійснюється з використанням інформаційних технологій, у тому числі заснованих на інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах, і засобів їх забезпечення.

Відповідно до п. 7 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії документів, зокрема, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України та відповідальність за порушення митних правил, регулюються Митним кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 380 Митного кодексу України (далі - МК України), тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом..

Згідно з ч. 1 ст. 103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання..

Частиною 5 ст. 380 МК України передбачено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів

Згідно з ч. 1 ст. 112 МК України, митний режим транзиту завершується тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті.

Диспозиція ч. 3 ст. 481 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб.

Санкція даної норми передбачає накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Враховуючи вимоги чинного законодавства, порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 481 МК України починається з моменту закінчення визначеного строку для вивезення автомобіля, ввезеного в режимі «тимчасове ввезення» і триває упродовж всього часу невиконання вимоги.

З огляду на те, що ОСОБА_1 перевищив встановлений річний строк доставки автомобіля, що перебував під митним контролем, більше ніж на десять діб, в його діях наявний склад порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 до митниці із заявою про неможливість вивезення автомобіля не звертався, однак повідомив 30.01.2019 року, що вчасно не вивіз автомобіль за межі території України, тому що довгий час знаходився на лікуванні. У підтвердження своїх слів надав копії виписок історії хвороби №183840 від 04.08.18, №183980 від 17.08.2018, виписки із медичної карти стаціонарного хворого №184228 від 25.09.2018 та копі консультаційного висновку спеціаліста від 28.01.2019.

Однак, суд приходить до висновку, що наданими довідками не підтверджується факт неможливості вивезення автомобіля, в період з 25.12.2018 року по 11.01.2019 року.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 522 МК України справу про порушення митних правил розглянув уповноважений орган. При винесенні постанови дотримані вимоги ст.ст. 523-527 МК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у даному випадку відсутні підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі ст. 288 КУпАП, ст. ст. 103, 112, 381, 467 МК України, керуючись ст. ст. 77, 90, 162, 242, 268-272, 286, 293, 295, 297 КАС, суд -

вирішив:

Позовну заяву громадянина Республіки Сербії ОСОБА_1 до в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кухар Анатолія Васильовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

П останову в.о. заступника начальник Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кухаря Анатолія Васильовича про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу №0107/30500/19 від 30 січня 2019 року на громадянина Республіки Сербії ОСОБА_1 та визнанні його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян - залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено у відповідності до ч.5 ст.286 КАС України шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів до Восьмого апеляційного адміністративного суду і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов