Справа № 640/14375/19
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 серпня 2019 року м. Київ № 640/14375/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом Міністерства оборони України
до Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Міністерство оборони України із адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи, зокрема, відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що остання не відповідає вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Предметом позову в даній адміністративній справі є визнання протиправною та скасування постанови відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 27.06.2019 про накладення штрафу.

З обставин викладених позивачем у позовній заяві судом не вбачається, коли саме позивач дізнався про порушення свого права.

З огляду на викладене, суд позбавлений можливості встановити чи дотримано позивачем строк на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, вказаний недолік позовної заяви перешкоджає вирішенню питання, щодо відкриття провадження у справі та підлягає усуненню позивачем шляхом надання до суду обґрунтованих пояснень та усіх наявних доказів у позивача щодо дотримання строку на звернення до суду.

Відповідно до частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, позивачем не додано до позовної заяви документа про сплату судового збору. Натомість, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить розстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення по суті, посилаючись при цьому на те, що у зв`язку з тривалою процедурою оплати судового збору, позивач у зв`язку з неналежним фінансуванням з боку держави, не може своєчасно захистити свої інтереси.

Розглянувши клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із частиною першою статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Суд зазначає, що Законом України «Про судовий збір» передбачені умови, коли враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Зокрема, якщо:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, підстави звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення чітко встановлені законом.

Враховуючи той факт, що позивачем не надано належних обґрунтувань заявленого ним клопотання, а також не додано жодних доказів на підтвердження того, що на теперішній час існують перешкоди для сплати останнім судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, а посилання представника позивача на неналежне фінансування з боку держави не є достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору у розумінні статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що оскільки, вимога про скасування постанови про накладення штрафу впливає на майновий стан позивача, то така позовна вимога є майновою.

Як вбачається з прохальної частини позову, позивачем заявлено дві вимоги, майнового та немайнового характеру, а тому позивач, обраховуючи розмір судового збору, повинен керуватися положеннями Закону України "Про судовий збір", якими встановлено порядок визначення ставки судового збору за подання адміністративного позову майнового та немайнового характеру.

Відповідно до статті 4 Закону України від 08.11.2011 №3674-VI «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір":

- за подання юридичною особою до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується у розмірі, що становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- за подання юридичною особою до адміністративного суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі, що становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір", за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» установлена у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для працездатних осіб з 1 січня 2019 року - 1921 гривень.

З урахуванням розміру заявлених вимог та наведених положень законодавства, ставка судового збору за звернення до суду з вказаним адміністративним позовом становить 3842,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки можуть бути усунені у п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду: оригіналу документу про сплату судового збору за звернення до суду з адміністративним позовом немайнового та майнового характеру у розмірі 3842,00 та обґрунтованих пояснень щодо дотримання строку на звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 122, 123, 160-162, частиною 1, 2 статті 169, статтями 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Міністерству оборону України у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою. Позовну заяву Міністерства оборони України залишити без руху.

2. Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.

3. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 2 ст. 256 та п. 5 ч. 1 ст. 294 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена лише у випадку порушення правил підсудності

Суддя А.С. Мазур