Справа № 400/2701/18
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2019 р. № 400/2701/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Секретаря Южноукраїнської міської ради Миколаївської області Дзюбенко Людмили Петрівни, вул. Дружби Народів, 48, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:Департамент інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради, вул. Дружби Народів, 23, кім. 93, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000

про:визнання протиправним та скасування розпорядження від 27.09.2018 № 261/06-04-к, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Секретаря Южноукраїнської міської ради Миколаївської області Дзюбенко Л.П. про визнання протиправним та скасування розпорядження № 261/06-04-к від 27.09.2018 «Про звільнення начальника відділу кошторисно-договірної роботи департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради ОСОБА_2 Д», поновлення на посаді начальника відділу кошторисно-договірної роботи департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради», стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що розпорядження №118-р підписане відповідачем з перевищенням повноважень , передбачених Законом України « Про місцеве самоврядування в Україні» і в подальшому це розпорядження було підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження про звільнення позивача з посади. Оскаржуване розпорядження прийнято на підставі незаконних змін у структурі Департаменту. Спірне розпорядження прийнято на підставі подій, які не відбулись, адже жодного рішення власника або уповноваженого ним органом про скорочення штату працівників не приймалось. Відповідачем при прийнятті оскаржуваного розпорядження не прийнято до уваги ст.ст. 40,42,49-2,184 КЗпП, не враховано наявність у позивача обставин, які надають їй переважне право на залишення на роботі.

Відповідач надав відзив на позов, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки розпорядження прийнято відповідно до вимог чинного законодавства. Норми Кодексу Законів про працю були при звільненні позивача з посади дотримані.

Позивач в судове засідання не з`явилась, просила відкласти розгляд справи, оскільки перебуває на відпочинку, бажає брати участь в судовому засіданні та надати докази. Відповідно до ст.205 КАС України не відноситься до поважних причин неявка в судове засідання сторони по справі, в зв`язку із знаходження на відпочинку. Докази позивач повинна була надати разом з позовом та відповіддю на відзив відповідно норм Кодексу адміністративного судочинства. Ухвала про відкриття провадження у справі була прийнята судом від 20.11.2018. У позивача було достатньо часу для надання доказів.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, справа розглядається у письмовому провадженні. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Третя особа Департамент інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради надала суду пояснення, в яких просила відмовити у позові, просила суд розглядати справу за відсутністю їх представника.

Дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку:

Позивач з 03.02.2017 працювала на посаді начальника відділу кошторисно-договірної роботи Управління житлово-комунального господарства та будівництва Южноукраїнської міської ради.

23.03.2017 Южноукраїнською міською радою прийнято рішення №571 Про внесення змін до структури та чисельності виконавчих органів Южноукраїнської міської ради, затвердженої рішенням Южноукраїнської міської ради від 19.01.2017 №487. Відповідно до цього рішення Управління житлово-комунального господарства та будівництва Южноукраїнської міської ради перейменовано у Департамент інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради.

24.07.2018 секретар Южноукраїнської міської ради, виконуючи повноваження міського голови, видала розпорядження №118-р Про внутрішню структуру департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради, відповідно до якого, окрім іншого, відділ кошторисно-договірної роботи ліквідується.

27.07.2018 ОСОБА_1 попереджено про майбутнє звільнення із займаній посаді за п.1 ст.40 КЗпП України з 28.09.2018 та запропоновано призначення на посаду головного спеціаліста відділу фінансів та бухгалтерського обліку Департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради.

Позивач ознайомилась із попередженням, зазначила, що не погоджується на посаду головного спеціаліста через істотне погіршення оплати праці. Крім того, повідомила, що відповідно до п.1 ст.40 КЗпП на неї дії обмеження щодо звільнення. Відповідно до ст.42 КЗпП має переважне право залишитись на посаді.

30.08.2018 ОСОБА_1 звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування розпорядження № 118-р від 24.07.2018.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.11.2018 по справі № 1140/2106/18 позивачу у позові відмовлено. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2019 рішення суду першої інстанції залишено без змін та встановлено, що розпорядженням секретаря Южноукраїнської міської ради, на виконання повноважень міського голови, №118-р від 24.07.2018р. Про внутрішню структуру департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради не змінювалася затверджена рішенням Южноукраїнської міської ради №571 від 23.03.2017р. загальна чисельність штату виконавчого органу, а тому ухвалення такого рішення відноситься до повноважень міського голови, які на момент винесення даного розпорядження виконував секретар Южноукраїнської міської ради.

Відповідно до ст. 20 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування передбачено, що крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України Про місцеве самоврядування в Україні, цим та іншими законами України.

Згідно ч.1, 2 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно ч.1,2,3 ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України Про зайнятість населення, власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

При скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Позивач обґрунтовує протиправність спірного розпорядження про звільнення тим, що воно прийнято на підставі протиправного розпорядження №118 від 24.07.2018. Але, розпорядження № 118 від 24.07.2018 є чинним. У задоволенні позову позивача про визнання протиправним та скасування розпорядження № 118 відмовлено. Рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, доводи позивача, стосовно того, що спірне розпорядження прийнято на підставі протиправного розпорядження від №118 від 24.07.2018 не приймаються судом до уваги.

Позивач зазначає, що спірне розпорядження про її звільнення прийнято всупереч норм Кодексу Законів про працю.

Матеріали справи свідчать, що позивача було повідомлено про ліквідацію відділу кошторисно-договірної роботи департаменту інфраструктури 27.07.2018 та про майбутнє звільнення 28.09.2019. Позивачу запропонована посада головного спеціаліста відділу фінансів та бухгалтерського обліку департаменту інфраструктури, від якої позивач відмовилась. Відповідно до розпорядження № 118 відділ кошторисно договірної робити було ліквідовано, тому залишити позивача на її посаді було неможливо. Але відповідно до розпорядження № 118 була збільшена чисельність відділу фінансів та бухгалтерського обліку на 1 штатну одиницю. В цьому відділі і була запропонована посада позивачу - головного спеціаліста, яка відповідає її спеціальності.

Таким чином, звільнення позивачки відбулося з дотриманням встановленої законом процедури. При цьому, винесення роботодавцем попередження про наступне вивільнення працівника є процедурою, яка передує звільненню працівника, а також те, що вирішення питання про переважне право на залишення на роботі належить виключно до компетенції роботодавця, посада, яка відповідала спеціальності позивача їй пропонувалась, але позивачка від неї відмовилась, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки гарантії правового захисту позивача від незаконного звільнення порушено не було.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Секретаря Южноукраїнської міської ради Миколаївської області Дзюбенко Людмили Петрівни (вул. Дружби Народів, 48, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001 ) відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко