Справа № 826/9053/17
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9053/17 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції:
Качур І.А.
ПОСТАНОВА
Іменем України

06 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Літвіної Н.М.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Завод 410 Цивільної Авіації» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року, що прийняте у місті Києві, у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Завод 410 Цивільної Авіації» до Державної служби експортного контролю України про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби експортного контролю України від 10.07.2017 №32 про накладення на суб`єкта здійснення міжнародних передач товарів юридичну особу штрафу за порушення вимог законодавства в галузі державного експортного контролю.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що Між Державною установою Військова частина НОМЕР_1 Прикордонної служби КНБ Республіки Казахстан (замовник) та ДП «Завод 410 Цивільної Авіації» (постачальник) укладено контракт №ОМс/16-19/38 від 08.04.2016, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується виконати в інтересах замовника роботи (послуги) по регламентованому ремонту (періодичну технічному обслуговуванню) літака Ан-72П.

Державною службою експортного контролю України на підставі отриманої інформації від Служби безпеки України, за результатами проведеного розслідування щодо можливого порушення ДП «Завод 410 Цивільної Авіації» вимог законодавства в галузі державного експортного контролю складено протокол №32 від 27.06.2017, яким зафіксовано, що підприємством вчинено порушення, передбачене абзацом другим частини першої статті 24 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» від 20.02.2003 № 549-ІV, а саме здійснення міжнародних передач товарів без отримання в установленому порядку дозволів, висновків чи документів про гарантії, або здійснення таких передач на підставі дозволів, висновків чи документів про гарантії, отриманих шляхом подання підроблених документів чи документів, що містять недостовірні відомості.

На підставі протоколу №32 від 27.06.2017 Державною службою експортного контролю України 10.07.2017 прийнято постанову №32 про накладення на суб`єкта здійснення міжнародних передач товарів юридичну особу штрафу за порушення вимог законодавства в галузі державного експортного контролю у розмірі 100% від вартості товарів (послуг), які були об`єктом вказаної міжнародної передачі, що складає 6 580 458 грн.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що позивачем не дотримано умов контракту та порушено норми законодавства в галузі державного експортного контролю.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» від 20.02.2003 № 549-IV (далі Закон) міжнародні передачі товарів - експорт, імпорт, реекспорт товарів, їх тимчасове вивезення за межі України або тимчасове ввезення на її територію, транзит товарів територією України, а також будь-які інші передачі товарів, що здійснюються за межами України.

Послуги військового призначення - надання іноземним юридичним чи фізичним особам в Україні або за її межами послуг, у тому числі посередницьких (брокерських), у сфері розроблення, виробництва, будівництва, складання, випробування, ремонту, технічного обслуговування, модифікації, модернізації, експлуатації, управління, демілітаризації, знищення, збуту, зберігання, виявлення, ідентифікації, придбання або використання виробів чи технологій військового призначення, а також надання зазначеним юридичним особам іноземної держави чи її представникам або іноземцям послуг з фінансування таких робіт.

Державний експортний контроль - комплекс заходів з контролю за міжнародними передачами товарів, їх використанням юридичною чи фізичною особою, що здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, та іншими державними органами з метою забезпечення захисту інтересів національної безпеки та відповідно до міжнародних зобов`язань України.

Згідно статті 5 Закону, методами здійснення державного експортного контролю є: надання дозволів чи висновків на здійснення міжнародних передач товарів або проведення переговорів щодо здійснення таких передач <…>.

Статтею 1 Закону визначено, що дозвіл - документ, виданий центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, який надає право на експорт чи імпорт товарів.

Дозвіл чи висновок оформляється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, як разовий, генеральний чи відкритий (частина 1 статті 15 Закону).

Аналіз викладених норм свідчить, що для здійснення міжнародних передач товарів (експорту чи імпорту товарів) відповідними суб`єктами має бути отриманий дозвіл центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю.

Частиною першою статті 24 Закону передбачено, що порушеннями вимог законодавства в галузі державного експортного контролю є здійснення міжнародних передач товарів без отримання в установленому порядку дозволів, висновків чи документів про гарантії або здійснення таких передач на підставі дозволів, висновків чи документів про гарантії, отриманих шляхом подання підроблених документів чи документів, що містять недостовірні відомості.

Згідно абзацу четвертого частини першої статті 25 Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, накладає на суб`єктів здійснення міжнародних передач товарів - юридичних осіб штрафи: у разі якщо за висновками центральних органів виконавчої влади та інших державних органів не завдано шкоду національним інтересам України (політичним, економічним, військовим) та не порушено міжнародні зобов`язання України, - у розмірі 100 відсотків вартості товарів, які були об`єктом відповідної міжнародної передачі.

Таким чином, у разі, якщо юридичною особою здійснено міжнародну передачу товару на підставі дозволів чи висновків, які отримані шляхом подання документів, що містять недостовірні відомості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю накладає на таку юридичну особу штраф встановленому статтею 25 Закону розмірі.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між Державною установою Військова частина НОМЕР_1 Прикордонної служби КНБ Республіки Казахстан (Замовник) та ДП «Завод 410 Цивільної Авіації» (Постачальник) укладено контракт №ОМс/16-19/38 від 08.04.2016 про державні закупівлі робіт по регламентованому ремонту літака Ан-72П.

Відповідно до пункту 1.1 Контракту Постачальник зобов`язується виконати в інтересах Замовника роботи (послуги) по регламентованому ремонту (періодичну технічному обслуговуванню) літака Ан-72П (заводський номер 365.760.92.850). Обсяг робіт визначається Специфікацією робіт (Додаток 2 до Контракту, який є його невід`ємною частиною).

Згідно вказаного Додатку №2 до Контракту, обсяг робіт з періодичного технічного обслуговування літака Ан-72П заводський номер 365.760.92.850 включає: 1.1 Періодичне обслуговування Виробу (регламентні роботи), за формою технічного обслуговування періодичністю 500 льотних годин, згідно з Регламентом технічного обслуговування літака Ан-72П випуск 72.06.0000.000.000РО, за винятком обслуговування озброєння і фотообладнання (пункти 4.121.4 - 4.126, 4.140 РВ), 1.2 Усунення дефектів і зауважень, виявлених у процесі технічного обслуговування виробу (за винятком капітального ремонту або заміни агрегатів, комплектуючих виробів і великих елементів конструкції), 1.3 Відновлення працездатності виробів і агрегатів технічної аптечки: насос-регулятор 4070Ф; насос гідравлічний НП-72; індикатор РМІ-2Б; блок індикації БІ-6; блок сигналізації БС-6; блок посилення БП-46-04; обчислювач сервоприводу ВС-56-04; виріб « 802»; обчислювач ВПК-12-08; обчислювач ВБК-10-08; автомат відключення фаз АВФ-3М; гировертикаль МГВ-1СУ-8.

При цьому, згідно пункту 11.1 Контракту передбачено, що Постачальник ні повністю, ні частково не повинен передавати кому-небудь свої обов`язки по цьому Контракту без попередньої письмової згоди Замовника.

Водночас, не зважаючи на наведену умову Контракту, між ДП «Завод 410 Цивільної Авіації» (Замовник) та ПАТ «Український авіаційно-технічний центр» (Виконавець) укладено договір №ОМс/16-09 від 21.03.2016, згідно умов якого Виконавець за дорученням Замовника зобов`язується виконати на літаках цивільної авіації Ан-72-100, Ан-72-100Д, Ан-74 роботи з перевірки комплектуючих виробів та агрегатів літаків на відповідність нормативно-технічним параметрам та комплекс робіт у відповідності з напрацюванням повітряного судна за домовленістю сторін.

Виконання ПАТ «Український авіаційно-технічний центр» додаткових робіт з технічного обслуговування повітряного судна Ан-72П заводський номер 365.760.92.850, а також робіт з перевірки комплектуючих виробів та агрегатів вказаного літака на відповідність нормативно-технічним параметрам підтверджується наявними в матеріалах справи копіями документів.

Таким чином, в порушення пункту 11.1 Контракту позивачем було передано частину обов`язків за цим Контрактом іншій особі - ПАТ «Український авіаційно-технічний центр».

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону, одним із основних завдань Держекспортконтролю є визначення походження товарів (послуг), яке здійснюється на підставі вивчення та опрацювання поданого суб`єктом документа про походження товарів (послуг), надання якого передбачене пунктом 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 № 1807 (далі Постанова №1807), для отримання суб`єктом відповідного дозвільного документа на здійснення міжнародної передачі товарів (послуг).

Так, для отримання дозвільного документа на здійснення міжнародної передачі товарів (послуг) позивач подав відповідачу довідку про походження товарів від 02.06.2016 № 41-1490/3, у якій вказано, що «послуги з регламентованого ремонту (періодичного технічного обслуговування) літака Ан-72П заводський номер 365.760.92.850 будуть виконуватись на території ДП «Завод 410 Цивільної Авіації» засобами та силами спеціалістів нашого підприємства з використанням матеріально-технічної бази та виробничих потужностей у відповідності до умов контракту №ОМс/16-19/38 від 08.04.2016».

Тобто, для отримання дозвільного документа на здійснення міжнародної передачі товарів (послуг) позивач у зазначеній довідці навів недостовірні дані, приховавши залучення до виконання робіт ПАТ «Український авіаційно-технічний центр».

При цьому, суд апеляційної інстанції наголошує, що учасниками справи не заперечуються обставини того, що послуги з регламентованого ремонту (періодичного технічного обслуговування) повітряного судна Ан-72П заводський № 365.760.92.850 відносяться до позиції ML 10.b Списку товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному контролю, визначеного Постановою №1807.

Водночас, позиція позивача про те, що ПАТ «Український авіаційно-технічний центр» виконувало роботи, які не підлягають державному контролю, не спростовує наведених вище висновків про відображення позивачем недостовірної інформації у документах, поданих для отримання дозвільного документа на здійснення міжнародної передачі товарів (послуг).

Щодо строку накладення на позивача штрафу, то колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 1.9 Порядку розгляду справ про порушення юридичними особами вимог законодавства в галузі державного експортного контролю, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 16.12.2013 № 1490 юридична особа може бути притягнута до відповідальності протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення нею встановлених Законом України "Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання" (далі - Закон) вимог.

Важливо відмітити, що моментом спірного порушення за частиною першою статті 24 Закону є момент здійснення міжнародної передачі, яким у даному випадку є 11.07.2016 дата акту виконаних робіт (а.с. 63), складеного згідно пункту 9.5 контракту. Тому, при прийнятті 10.07.2017 спірної постанови, відповідачем не порушено річний строк накладення штрафу.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Завод 410 Цивільної Авіації» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Літвіна

Суддя І.В. Федотов

Повний текст постанови складений 09.08.2019.