Справа № 520/6888/19
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 серпня 2019 р. Справа №520/6888/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., розглянувши за правилами спрощеного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 2 під., 3 пов., м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, в якому просить суд визнати протиправними дії Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду Україні щодо відмови позивачу у наданні матеріалів пенсійної справи, запитуваних адвокатським запитом (серія ХВ № від 21.03.2019 року).

В обґрунтування позову зазначено, що відмовляючи у наданні матеріалів пенсійної справи, відповідач, порушуючи вимоги статей 2, 6 Закону України «Про захист персональних даних», протиправно створює позивачу перешкоди у здійсненні адвокатської діяльності.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, в якому просить суд відмовити у задоволені позову у зв`язку з тим, що запитувана інформація носить конфіденційний характер.

Відповідачем у відзиві заявлено клопотання про заміну відповідача по справі з Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова на Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

На підставі ст.52 КАС України суд ухвалив замінити відповідача, Київське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова, його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

Згідно з п.1 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Дослідивши доводи позову, відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивачем 21.03.2019 на адресу Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова направлено адвокатський запит №2, до якого додано засвідчену копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія (ХВ НОМЕР_2 002307 від 22.01.2019), засвідчену копію ордеру (серія ХВ від 21.03.2019) та засвідчену копію заяви ОСОБА_2 про надання згоди щодо поширення особистих даних та дозволу на отримання мною інформації в органах Пенсійного фонду України від 20.03.2019 року.

Листом Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова №6230-47/02-01 від 29.03.2019 позивача повідомлено про відмову у наданні матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2 через те, що інформація про фізичну особу є конфіденційною, а поширення персональних даних відбувається за згодою суб`єкта персональних даних.

Не погоджуючись з такою відповіддю Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Абзацом першим частини другої статті 24 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Частиною першою статті 20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність встановлено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України Про інформацію за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом.

Частиною першою статті 21 Закону України Про інформацію передбачено, що інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

На підставі частини другої статті 21 Закону України Про інформацію інформація про фізичну особу є конфіденційною. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про інформацію» інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини.

Статтею 2 Закону України «Про захист персональних даних» визначено, що персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, персональні дані якої обробляються; третя особа - будь-яка особа, за винятком суб`єкта персональних даних, володільця чи розпорядника персональних даних та уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, якій володільцем чи розпорядником персональних даних здійснюється передача персональних даних.

Частиною другою статті 5 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою.

Питання поширення персональних даних врегульовані статтею 14 Закону України «Про захист персональних даних», частинами 1 та 2 якої встановлено, що поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних. Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Виконання вимог встановленого режиму захисту персональних даних забезпечує сторона, що поширює ці дані.

Порядок доступу до персональних даних визначається відповідно до статті 16 Закону України «Про захист персональних даних», згідно із частиною 1 якої порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб`єкта персональних даних (особи, яка перебуває на обліку в управлінні як отримувач пенсії), наданої володільцю персональних даних (у данному випадку Київськомуоб`єднаному управлінню Пенсійного фонду України м.Харкова) на обробку цих даних, або відповідно до вимог закону.

Виходячи з буквального тлумачення частини 1 статті 16 Закону України «Про захист персональних даних» згода суб`єкта персональних даних на обробку (у тому числі розповсюдження) цих даних надається особисто пенсіонером безпосередньо володільцю персональних даних, при цьому при прийомі даної згоди спеціалістом управління проводиться ідентифікація особи, оригінал згоди зберігається в пенсійній справі.

Таким чином, відповідачем зроблено обґрунтований висновок про те, що на підставі положень законів України «Про інформацію», «Про захист персональних даних» інформацію персонального характеру про громадян, які перебувають (перебували) на обліку в управлінні можливо надати лише за офіційними запитами органів прокуратури, суду та інших правоохоронних органів у визначених законом випадках, або за особистою заявою особи, яка перебуває на обліку в управлінні, або довіреній особі (довіреність повинна бути нотаріально завірена), або при наявності згоди на обробку (у тому числі розповсюдження) персональних даних.

Аргументи позивача стосовно посилань на ч.7 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" є неприйнятними, адже у межах спірних правовідносин, які склались щодо відповіді на адвокатський запит, спеціальною нормою є приписи ч.2 ст.24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", якою імперативно заборонено надавати копії документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.4-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 236 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд.5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 09 серпня 2019 року.

Суддя Котеньов О.Г.