Справа № 826/17363/18
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

08 серпня 2019 року

Київ

справа №826/17363/18

адміністративне провадження №К/9901/10067/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Plasma Advanced Materials LLC (Плазма Едванс матіріалс Ел-Ел-Сі") та Товариства з обмеженою відповідальністю "Чисті матеріали" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року (суддя Федорчук А.Б.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2019 року (головуючий суддя Шурко О.І., судді: Василенко Я.М., Кузьменко В.В.) у справі за позовом Plasma Advanced Materials LLC (Плазма Едванс матіріалс Ел-Ел-Сі"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Чисті матеріали" до Головного управління ДФС у м.Києві, Головного управління Державної казначейської служби України в м.Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2018 року Plasma Advanced Materials LLC (Плазма Едванс матіріалс Ел-Ел-Сі"), на території України - Товариство з обмеженою відповідальністю "Чисті матеріали" звернулась до суду з позовом до Держави Україна в особі Головного управління ДФС у м.Києві про визнання дій (бездіяльності) протиправними та стягнення коштів, одночасно порушивши й питання звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою від 24 жовтня 2018 року Окружний адміністративний суд м.Києва відмовив в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та залишив подану позовну заяву без руху в зв`язку з недоданням до неї доказів його сплати, а також необхідністю подати уточнену позовну заяву із визначеним суб`єктним складом позивачів, зазначенням як відповідачів, у тому числі у прохальній частині, осіб, до яких позивач звертається з позовними вимогами: відповідний орган державної влади або посадову особу останнього з його персоніфікацією та зміст позовних вимог до кожного з них із зазначенням, які саме дії відповідачів є протиправними.

На виконання вимог зазначеної ухвали подано уточнену позовну заяву, в якій позивачами визначено Plasma Advanced Materials LLC (Плазма Едванс матіріалс Ел-Ел-Сі") та Товариство з обмеженою відповідальністю "Чисті матеріали", а відповідачами - Державу України в особі Головного управління ДФС у м.Києві та Головне управління Державної казначейської служби України в м.Києві; крім того викладено позовні вимоги наступним чином: визнати протиправною бездіяльність Держави Україна в особі Головного управління ДФС у м.Києві щодо виконання обов`язку із бюджетного відшкодування суми ПДВ як іноземної інвестиції в строк та спосіб, встановлені законодавством України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Чисті матеріали"; стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України в м.Києві солідарно на користь позивачів суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню з ПДВ, в розмірі 508 555,00 грн., судові витрати (судовий збір), сплачені під час розгляду справи №826/23910/15, в сумі 9 535,41 грн., 3% річних в розмірі 56 010,71 грн., інфляційні в розмірі 956 744,57 грн., відшкодування сплаченого судового збору в сумі 22 962,69 грн.

При цьому уточнену позовну заяву підписано адвокатом Бондарчуком О.А., який на підтвердження таких своїх повноважень подав ордер серії «КВ» №044413.

Також до заяви позивачами додано роздруківку (CHASE) про сплату Plasma Advanced Materials LLC (Плазма Едванс матіріалс Ел-Ел-Сі") судового збору в розмірі 826,80 доларів США, що еквівалентно 22 964,29 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 29 листопада 2018 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2019 року, позовну заяву разом з доданими до неї документами на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) повернуто особам, що її подали, в зв`язку з неусуненням у встановлений судом строк її недоліків.

Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції зазначив про повне невиконання позивачами вимог ухвали від 24 жовтня 2018 року, а також про те, що на підтвердження повноважень особи, яка підписала уточнену позовну заяву (адвоката Бондарчука О.А.), не додано укладених останнім з позивачами договорів про надання юридичних послуг.

В той же час апеляційний суд прийшов до висновку, що в уточненій позовній заяві конкретизовано склад учасників справи й розмежовано позовні вимоги до кожного з відповідачів; разом з тим суд проаналізував додану до уточненої позовної заяви роздруківку (CHASE) про сплату судового збору й вказав, що вона не є належним доказом його сплати.

Не погоджуючись з прийнятими судами рішеннями, позивачі звернулись з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просили вказані рішення судів скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, позивачі зазначали, що ними належним чином було виконано вимоги ухвали Окружного адміністративного суду м.Києва від 24 жовтня 2018 року; крім того останнім не вжито передбачених статтею 9 Закон України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674) дій, спрямованих на перевірку факту зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України; разом з тим відповідні докази були додані позивачами до апеляційної скарги, проте не прийняті апеляційним судом до уваги.

Відповідачі своїм правом на подання письмових відзивів на касаційну скаргу не скористались.

Перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому верховенство права є однією із засад (принципів) адміністративного судочинства (пункт 1 частини 3 статті 2 КАС України).

Згідно із частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним законом шляхом.

Ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку (частина 5 статті 5 КАС України).

Вимоги до позовної заяви встановлено статтею 160 КАС України, а перелік документів, що додаються до позовної заяви, визначено в статті 161 КАС України, згідно з частиною 3 якої до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк (пункт 1 частини 4 статті 169 КАС України).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон №3674, згідно із підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 якого за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою розмір судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вже вказувалось в цій постанові, залишаючи ухвалою від 24 жовтня 2018 року позовну заяву Plasma Advanced Materials LLC (Плазма Едванс матіріалс Ел-Ел-Сі") без руху, Окружний адміністративний суд м.Києва зазначив про необхідність уточнення складу учасників справи й позовних вимог щодо кожного з відповідачів, а також подання доказів в підтвердження сплати судового збору.

При цьому касаційний суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що перший з цих недоліків усунуто шляхом подання уточненої позовної заяви, в якій чітко визначено позивачів, відповідачів й позовні вимоги щодо кожного з них.

В той же час за змістом статті 9 Закону №3674 судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

Саме суд повинен перевірити, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, тощо, які додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містять відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, то суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені законодавством, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Таким чином обов`язок перевірки факту зарахування судового збору покладається на суд.

Проте, як в оскаржуваній ухвалі від 29 листопада 2018 року, так і в матеріалах справи вцілому відсутня інформація про вжиття Окружним адміністративним судом м.Києва заходів, спрямованих на перевірку зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України грошових коштів в розмірі 826,80 доларів США, сплачених Plasma Advanced Materials LLC (Плазма Едванс матіріалс Ел-Ел-Сі") як судовий збір у даній справі, на підтвердження чого надано роздруківку (CHASE).

Вказаний недолік суду першої інстанції апеляційним судом також усунутий не був, незважаючи на те, що до апеляційної скарги позивачами додано довідку Державної казначейської служби України від 10 грудня 2018 року №15-08-2/20521 про те, що кошти в сумі 826,80 доларів США (еквівалент - 22 964,29 грн.) 22 листопада 2018 року зараховані до Державного бюджету України на відповідний валютний рахунок для сплати судового збору, а їх гривневий еквівалент відображено в обліку виконання державного бюджету за кодом бюджетної класифікації доходів 22030101 «Судовий збір».

Разом з тим касаційний суд зауважує про безпідставність, в даному випадку, посилань судів попередніх інстанцій в приймаємих рішеннях на положення частини 7 статті 6 Закону №3674, згідно з якою у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом, оскільки положення зазначеної норми за своєю суттю покликані запобігти неналежній (у зменшеному розмірі) сплаті судового збору та впорядкувати процедуру його сплати; в той же час сплата Plasma Advanced Materials LLC (Плазма Едванс матіріалс Ел-Ел-Сі") одноособово судового збору, виходячи з повної ціни позову у даній справі (1 530 845,69 грн.), не призвела до втрат Державного бюджету України та не спричинила будь-яких ускладнень для перевірки судом зарахування цих коштів до спеціального фонду такого бюджету, а відтак й не повинна бути формальною підставою для нерозгляду позовної заяви судом.

Стосовно ж доданого на підтвердження повноважень адвоката Бондарчука О.А., який підписав уточнену позовну заяву, ордеру серії «КВ» №044413, Верховний Суд вказує на наступне.

Статтею 55 КАС України передбачено право сторони, третьої особи в адміністративній справі, а також особі, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 60 КАС України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02 червня 2016 року №1401-VIII, яким Конституцію України доповнено статтею 131-2, в силу положень якої представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення здійснюється виключно адвокатами.

Наведене кореспондується з положеннями статті 57 КАС України, в частині 1 якої закріплено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За змістом абзацу 1 підпункту 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" представництво відповідно до статті 131-2 цієї Конституції виключно адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.

Застереження щодо виключення з цього правила міститься лише в абзаці 3 названого підпункту, яким передбачено, що представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Згідно із частинами 1 та 3 статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи - юридичних осіб мають бути підтверджені довіреністю юридичної особи, яка від її імені видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно до частини 4 цієї ж статті повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI (далі - Закон №5076).

Статтею 26 Закону №5076 (зокрема, її частинами 1 та 2) визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Згідно з пунктом 14 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року №36, ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.

Отже, ордер, який видано відповідно до Закону №5076, є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката й надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером чинна редакція КАС України не вимагає.

Такий ордер (відповідно до змісту частин 1, 3 статті 26 Закону №5076) може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору й адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (стаття 400-1 Кримінального кодексу України).

Аналогічна позиція викладена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №П/9901/736/18 (провадження №11-989заі18).

Відповідно до частин 1 - 3 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Однак, враховуючи викладене вище, рішення судів попередніх інстанцій не відповідають вимогам зазначеної статті.

Згідно із частиною 1 статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

За наведеного, ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви та постанова апеляційного суду про залишення її без змін підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Plasma Advanced Materials LLC (Плазма Едванс матіріалс Ел-Ел-Сі") та Товариства з обмеженою відповідальністю "Чисті матеріали" задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2019 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко ,

Судді Верховного Суду