Справа № 826/10011/18
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 серпня 2019 року № 826/10011/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Технобудснаб»
доДержавної фіскальної служби України Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Технобудснаб», (далі також - ТОВ «Технобудснаб», позивач) з позовом до Державної фіскальної служби України (далі також - відповідач 1, ДФС України), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України №705291/36337156 від 17.05.2018 та рішення комісії Державної фіскальної служби України, з питань розгляду скарг №7415/36337156/2 від 29.05.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України здійснити дії з реєстрації (зареєструвати) податкової накладної №14 від 26.04.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що ДФС України вживаючи заходи щодо зупинення податкової накладної ТОВ «Технобудснаб» №14 від 26.04.2018 (виписана на адресу контрагент ТОВ «Інжинірингова мостова компанія» за договором підряду №0027/ПВ-2017 від 02.10.2017), допустив перевищення своїх повноважень при здійсненні функцій податкового контролю. У зв`язку з цим такі дії, а також всі подальші прийнятті після того рішення про відмову у реєстрації податкової накладної є незаконними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.07.2018 відкрито провадження у справі №826/10011/18 за вказаним позовом ТОВ «Технобудснаб» та дану справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Крім того, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.07.2019 в якості співвідповідача у справі залучено Головне управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач 2, ГУ ДФС у м. Києві).

31.17.2018 від представника відповідачів через канцелярію суду надійшли відзиви на позовну заяву з доказами направлення копій таких на поштову адресу позивача.

Свої заперечення проти позову відповідачі мотивували тим, що за наслідками зупинення реєстрації податкової накладної №14 від 26.04.2018 позивачем разом з поясненнями був наданий пакет документів, окремі з яких (а саме тих, що були надані на підтвердження обставин здійсненні платежів) не були ідентифіковані. За наведених обставин представник відповідачів вважає, що рішення №705291/36337156 від 17.05.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної було прийнято регіональною Комісією правомірно.

В ході розгляду справи заперечень проти розгляду вказаної справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) до суду також не надійшло, з огляду на що, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за наявними у ній матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані представниками сторін документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

02.10.2017 року між ТОВ «Технобудснаб» (як виконавцем) і ТОВ «Інжинірингова мостова компанія» (як підрядником) був укладений договір підряду №0027/ПВ-2017. За умовами п.п. 1.1, 4.2, 5.1, 6. 1 - 6.3 цього договору підрядник доручає та оплачує, а виконавець зобов`язується за рахунок власних та/або залучених сил, засобів, будівельних матеріалів, обладнання та будівельної машинної техніки, підіймальних механізмів, у відповідності до умов даного договору, проектної документації та чинних державних будівельних норм і правил виконати роботи з влаштування елементів проїзної частини «Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві» на дільниці від естакади на Трухановому острові до естакади в урочище Горбачиха, на об`єкті замовника (КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва»). При цьому, під роботами у межах цього договору розуміються роботи з влаштування елементів проїзної частини «Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві» на дільниці від естакади на Трухановому острові до естакади в урочище Горбачиха на будівництві Подільсько-Воскресенського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві. За даним договором роботи виконуються в обсягах визначених проектною документацією. Остаточний обсяг робіт визначається згідно з актами приймання передачі виконаних будівельних робіт. Підрядник забезпечує за потреби виконавця матеріалами (в кількості згідно норм витрат, для виконання робіт відповідно до умов цього договору, також підрядник здійснює контроль і технічний нагляд за відповідністю якості, обсягів і вартості наданих послуг (виконаних робіт) проектно-кошторисній документації, будівельним нормам і правил. Здавання виконаних робіт виконавцем та їх приймання підрядником здійснюється щомісячно, відповідно до діючих норм і правил, із складанням акта огляду прихованих робіт (при необхідності), акту використання машин і механізмів, акту використання товарно-матеріальних цінностей (супутні акти), шляхом підписання сторонами щомісячних актів здавання-приймання виконаних робіт та супутніх актів. Розрахунки за цим договором проводяться у безготівковій формі. Підрядник здійснює щомісячні розрахунки за виконані виконавцем роботи на підставі документів, вказаних у пп. 6.4.1 п. 6.4 даного договору, з урахуванням отриманого від замовника бюджетного фінансування, впродовж 10 банківських днів від дня належного оформлення сторонами зазначених в п. 5.1 даного договору документів. При цьому, підрядник на свій розсуд має право надати виконавцю аванс на виконання робіт у процентному відношенні вартості відповідного етапу робіт.

26.04.2018 ТОВ «Технобудснаб» виставило ТОВ «Інжинірингова мостова компанія» в рамках договору №0027/ПВ-2017 від 02.10.2017 рахунок-фактуру №51 на оплату продукції металеві конструкції зв`язків в обсязі 18,993 тон на суму 1 329 509,93 грн. (в т.ч. ПДВ - 221 584,99 грн.).

Того ж дня за даними наданих разом з позовом копією електронної виписки банку з розрахункового рахунку ТОВ «Технобудснаб» № НОМЕР_1 в АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005) за період з 26.04.2018 по 27.04.2018 та платіжного доручення ТОВ «Інжинірингова мостова компанія» №592 від 26.04.2018, ТОВ «Інжинірингова мостова компанія» сплатило ТОВ «Технобудснаб» за вказаним рахунком-фактурою №51 від 26.04.2018 безготівкові кошти у сумах 429 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 71 500 грн.), 450 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 75 000 грн.), 450 509,93 грн. (в т.ч. ПДВ - 75 084,99 грн.).

26.04.2018 ТОВ «Технобудснаб» виписало на адресу покупця (ТОВ «Інжинірингова мостова компанія») податкову накладну за №14 на суму 377 009,93 грн. (в т.ч. ПДВ 62 834,99 грн.) з номенклатурою послуг: «металеві конструкції зв`язків сцинковані», код згідно з ДКПП (Державний класифікатор продукції та послуг) - 25.61.11 - 30.00 «Нанесення металевих покривів зануренням у металеві розплави (методом гальванізації цинком або занурення в олово)», в обсязі 5,3858564 тон, коду товару згідно з УКТ ЗЕД 7308. Вказану податкову накладну ТОВ «Технобудснаб» направило для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі також - Реєстр).

За наслідками надіслання зазначеної податкової накладної до ДФС України засобами електронного зв`язку, 08.05.2018 ТОВ «Технобудснаб» отримало електронну квитанцію про те, що: документ прийнято, проте реєстрацію такого зупинено. В якості підстави для зупинення реєстрації податкової накладної №14 від 26.04.2018 відповідачем 1 зазначено, що: відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критерії ризиковості платника податку». Одночасно платнику було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН.

У травні 2018 року ТОВ «Технобудснаб» направило до ДФС України електронне повідомлення за №14 від 14.05.2018 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК реєстрацію якої/го зупинено, разом з поясненнями (пояснювальна записка №4 до ПН №14).

Як стверджує позивач разом із цим повідомленням від 14.05.2018 контролюючому органу також були надіслані сканкопії первинних та інших документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій, в т.ч.: рахунків на оплату, платіжних доручень і банківських виписок.

17.05.2018 комісія Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняла рішення №705291/36337156 про відмову у реєстрації податкової накладної №14 від 26.04.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних. В якості підстави для прийняття такого рішення зазначено наступне: «ненадання платником податків копій документів - розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків».

Не погоджуючись із законністю такого рішення Комісії ГУ ДФС у м. Києві, платник (позивач) подав на адресу комісії ДФС України з питань розгляду скарг скаргу (вих. №14 від 18.05.2018) на рішення від 17.05.2018 №70521/36337156, разом з копіями документів.

За даними наявної на офіційному сайті ДФС України, в розділі «Реєстр податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена» (https://cabinet.sfs.gov.ua/registers/inv-stopped) 29.05.2018 Комісія ДФС України прийняла рішення за №7415/36337156/2, яким відмовила у задоволенні скарги позивача, та відповідно у реєстрації податкової накладної.

Під час розгляду справи ні позивач, ні відповідач 1 не надали суду копію рішення від 29.05.2018 №7415/36337156/2 але, водночас обставину прийняття такого рішення, його чинність не спростували.

Вважаючи такі дії та рішення відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі - ПК України).

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є, зокрема операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України, На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При цьому, п. 201.7 цієї ж статті ПК України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Виходячи з контексту наведених норм ПК України можна дійти правового висновку про те, що складання двох або більше податкових накладних у випадку отримання попередньої оплати товарів/послуг однією сумою не відповідає нормам ПК України.

Згідно з абз. 3, 5 п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №341) (далі - Порядок №1246), в останній чинній редакції, податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п. 12 Порядку №1246 Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку №1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Положеннями п. 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117, у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок №117) передбачено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до п.п. 12, 13 Порядку №117, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Суд звертає увагу на те, що положеннями пп. 3 п. 13 Порядку №117 передбачено зазначення «критерій(ї) ризиковості платника податку» та/або «критерій(ї) ризиковості здійснення операцій».

Критерії ризиковості платника податку визначені у п. 1 листа ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18, а критерії ризиковості здійснення операцій - у п. 2 зазначеного листа.

Згідно з п. 2 листа ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 податкові накладні / розрахунки коригування, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій.

Отже, податкові накладні / розрахунки коригування підлягають перевіряються саме на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій, перелічені у п. 2 листа ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18.

Натомість на відповідність критеріям, передбаченим у п. 1 вказаного листа, перевіряються саме платники податку.

Також п. 1 листа ДФС України від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18 передбачено, що у разі виявлення, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

У свою чергу п. 1.6 листа ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 містить 7 критеріїв, за якими комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків.

Зазначені норми вказують на те, що підставами для зупинення реєстрації податкової накладної є встановлення невідповідності: платника податку - критеріям ризиковості платника податку, а податкової накладної - критеріям ризиковості здійснення операції. У разі встановлення невідповідності платника податку критеріям, що перелічені у п. 1.6 листа ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної необхідно зазначити, який саме із перелічений у критерії було виявлено.

Проаналізувавши зміст наявної у справі квитанції №1 від 08.05.2018 суд встановив, що

у ній в якості підстави для зупинення реєстрації податкової накладної №12 від 26.04.2018 зазначено: «ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку». Посилання на невідповідність податкової накладної критеріям, визначеним для перевірки ризиковості операцій - відсутні. Також відсутні посилання на те, який саме із семи передбачених п. 1.6 критеріїв було встановлено у даному випадку.

Таким чином, приймаючи рішення про зупинення реєстрації спірної податкової накладної ДФС України не виконала вимоги пп. 3 п. 13 Порядку №117, оскільки зазначені у квитанції №1 від 08.05.2018 відомості не дають можливості однозначно встановити: критерії ризиковості кого саме було виявлено: платника податків чи податкової накладної (операції); який саме із семи критерії, передбачених п. 1.6 листа ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 був виявлений у даному випадку.

Разом з тим, надаючи правову оцінку змісту пояснень та документів, що були надіслані ТОВ «Технобудснаб» для підтвердження виникнення правових підстав для виписки податкової накладної №14 від 26.04.2018, за результатами дослідження яких Комісією при ГУ ДФС у м. Києві було прийнято оспорюване рішення від 17.05.2018 №705291/36337156 щодо відмови у реєстрації зазначеної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 14 Порядку №117, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи т а/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Як свідчать наявні у справі матеріали, за наслідками зупинення реєстрації податкової накладної №14 від 26.04.2018 позивач 14.05.2018 направив контролюючому органу засобами електронного зв`язку повідомлення №14 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН, реєстрацію якої зупинено, в тексті якого (а саме в розд. «Пояснення») було зазначено наступне «Підприємство отримало часткову оплату за товар на виконання договору підряду. …Товар ще не отримано та не відвантажено…Детально все описано в пояснювальній записці та додані сканкопії документів». Додатково до вказаного Повідомлення позивачем були додані пояснювальна записка №4 від 11.05.2018 та сканкопії документів - платіжного доручення та банківської виписки.

Проаналізувавши зміст позовної заяви та наданих позивачем документів до матеріалів справи, суд встановив, що наявність підстави для складання та виписки надісланої для реєстрації податкової накладної №14 від 26.04.2018 на суму постачання 377 009,93 грн. (в т.ч. ПДВ - 62 834,99 грн.) позивач обгрунтував тим, що на розрахунковий рахунок ТОВ «Технобудснаб» 26.04.2018 від контрагента-покупця надійшла попередня оплата (аванс), перерахована згідно платіжного доручення ТОВ «Інжинірингова мостова компанія» №592 від 26.04.2018. На підтвердження наведеного позивачем як до контролюючих органів, так і до суду були подані копія зазначеного платіжного доручення на суму авансового платежу у розмірі 450 509,93 грн. (в т.ч. ПДВ - 75 084,99 грн.) та копія банківської виписки, за даними якої 26.04.2018 на розрахунковий рахунок ТОВ «Технобудснаб» від ТОВ «Інжинірингова мостова компанія» в оплату виставленого рахунку №51 від 26.04.2018 надійшли лише наступні безготівкові кошти: 429 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 71 500 грн.) - згідно платіжного документу №591 від 26.04.2018, 450 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 75 000 грн.) - згідно платіжного документу №593 від 26.04.2018, 450 509,93 грн. (в т.ч. ПДВ - 75 084,99 грн.) - згідно платіжного документу №592 від 26.04.2018.

При цьому, ані копії платіжного документу на суму коштів, що відповідала б сумі постачання (377 тис. грн.) відповідно до виписаної податкової накладної №14 від 26.04.2018, ані пояснень про причини складання податкової накладної без дотримання вимог п. 187.1 ст. 187, п. 201.7 ст. 201 ПК України (тобто, виписки податкової накладної не на всю суму коштів, що надійшли на поточний рахунок постачальника від покупця як попередня оплата (аванс)), позивач до контролюючих органів та суду не надав.

Відповідно до п. 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку (тобто, копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, загальний перелік яких закріплено у п. 14 Порядку №117);

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

В оскаржуваному рішенні Комісії ГУ ДФС у м. Києві від 17.05.2018 №705291/36337156 зазначено, що підставою для відмови в реєстрації податкової накладної №14 від 26.04.2018 стало саме ненадання платником податків копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Враховуючи вищенаведене та встановлені обставини справи суд приходить до висновку, що позивачем на вимогу контролюючого органу для прийняття останнім рішення про реєстрацію податкової накладної №14 від 26.04.2018 не були подані розрахункові документи та/або банківські виписки, які б засвідчували обставину отримання ТОВ «Технобудснаб» попередньої оплати у тому розмірі коштів, на яку була виписана податкова накладна, реєстрація якої зупинена. Під час розгляду даної справи вказані документи позивачем суду також надані не були. Як наслідок у відповідної Комісії при ГУ ДФС у м. Києві не було підстав для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі у контексті змісту наданих платником (позивачем) пояснень і копій документів.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Технобудснаб» (, адреса: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 82, оф. 256) до Державної фіскальної служби України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) та Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок