Справа № 811/2322/13-а
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2019-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 липня 2019 року м. Дніпросправа № 811/2322/13-а

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Малиш Н.І., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Олександрійської міської ради Кіровоградської області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 5 серпня 2013 року у справі № 811/2322/13-а (суддя І інстанції - Сагун А.В.)

за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Куранова Сергія Олександровича (відповідач-1), Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградській області (відповідач-2) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом (а.с. 3-8), в якому просив:

- скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Куранова Сергія Олександровича від 24.06.2013 № 3519339 про відмову у задоволенні заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності);

- зобов`язати відповідача-1 зареєструвати за позивачем право власності на частину асфальтного замощення (літера «І») (споруду) загальною площею 6546,35 кв. метри, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 5 серпня 2013 року адміністративний позов задоволений.(а.с. 38-42)

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Олександрійська міська рада Кіровоградської області подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. (а.с. 56-61)

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині не залучення судом першої інстанції його до участі у справі. Вказує, що винесена судом першої інстанції постанова стосується її прав та інтересів, оскільки міська рада втратила право власності земельною ділянкою по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою скаргу Олександрійської міської ради Кіровоградської області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 5 серпня 2013 року у справі № 811/2322/13-а. (а.с. 84)

Постановою Верховного Суду від 10 квітня 2019 року касаційну скаргу Олександрійської міської ради Кіровоградської області задоволено; ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2016 року скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. (а.с. 122-128)

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

29 листопада 2001 року між ПМП "Сандал" та ОСОБА_1 укладено договір дарування на 1/50 частину виробничих будівель та споруд, що складається з агрегатного складу, площею 183,6 м. кв., зазначеного в плані під літерою "Я" і знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 30).

10 грудня 2003 року між ВАТ "Олександрійське автотранспортне підприємство 13506" (Продавець) та приватним підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір купівлі - продажу, відповідно до якого Продавець продав, а Покупець купив частину асфальтного замощення під літерою "І" (споруду) загальною площею 6546,35 кв.м., яка розташована на території ВАТ "Олександрійське автотранспортне підприємство 13506" (верхня площадка) за адресою: АДРЕСА_1 та зазначено на план - схемі, яка є невід`ємною частиною даного договору, і належить останньому на праві власності. Продаж майна вчинено за ціною 5000 грн, що підтверджується актом приймання-передачі від 10.12.2003. (а.с. 10-12)

29 квітня 2010 року між Олександрійською міською радою (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендарем) укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого Орендодавець надає на підставі рішення № 1391 від 29.01.2010, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови (землі, які використовуються в комерційних цілях) для обслуговування виробничих будівель і споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , площею 1293,30 кв.м., в тому числі; ріллі 0 га, багаторічних насаджень 0 га, пасовищ 0 га, сіножатей 0 га, лісів 0 га, інших угідь - забудовані землі, які використовуються в комерційних цілях - 1293,30 кв. Договір укладено на 5 років. (а.с. 31 - 33)

29 червня 2013 року ОСОБА_1 (позивач) подав заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на частину асфальтного замощення під літерою "І" (споруди) загальною площею 6546,35 кв.м., яка була зареєстрована за № 1774986.

Цього ж дня, за результатами розгляду вказаної заяви, державним реєстратором прав на нерухоме майно Курановим С.О. прийнято рішення № 3519339 про відмову у задоволені заяви ОСОБА_1 , вказавши, що об`єкт вказаний в заяві (частина асфальтного замощення під літерою "І" (споруди)) не є об`єктом нерухомого майна. (а.с. 13)

Не погодившись з таким рішенням державного реєстратора та з вимогою зобов`язати останнього зареєструвати право власності на частину асфальтного замощення під літерою "І" (споруди) загальною площею 6546,35 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , позивач звернувся з позовом до суду. (а.с. 3-8)

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення державного реєстратора є неправомірним, оскільки частина асфальтного замощення під літерою "І" (споруда), в розумінні абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», є нерухомим майном, яке підлягає державній реєстрації.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Під час визначення предметної юрисдикції справ слід виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як вказувалось вище, до суду апеляційної інстанції подала скаргу Олександрійська міська рада Кіровоградської області, вказавши про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині не залучення судом першої інстанції її до участі у справі, оскільки з прийняттям 5 серпня 2013 року Кіровоградським окружним адміністративним судом постанови, міська рада втратила право власності (володіння, користування та розпорядження) земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , відтак оскаржена нею постанова суду першої інстанції стосується її прав та інтересів.

В обгрунтування вказаних обставин апелянт зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 116, ч. 2 ст. 120, ст. 83 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», земельна ділянка, на якій знаходиться частина асфальтного замощення загальною площею 6546,35 кв.м., під літерою "І" (споруда), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , є об`єктом права комунальної власності територіальної громади м. Олександрії.

Так, рішенням виконавчого комітету від 18.06.2004 «Про зміну адреси об`єкту нерухомості» у зв`язку із виділенням об`єкту, агрегатного складу, із складу нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 створено новий об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 .

Пунктом 6 рішення Олександрійської міської ради від 18.08.2006 № 122 «Про оренду земельних ділянок» ОСОБА_3 надано в оренду строком на 25 років додаткову земельну ділянку площею 3285,05 кв.м. по АДРЕСА_2 для розширення цеху. Згідно з ситуаційним планом матеріалів попереднього погодження місця розміщення додаткової земельної ділянки для розширення цеху по АДРЕСА_2 , дана земельна ділянка розміщена на верхній площадці колишнього ВАТ «Олександрійське АТП-13506».

11.10.2007, на виконання вказаного рішення, між ОСОБА_3 та Олександрійською міською радою укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрованого за номером 116 від 11.10.2007.

29 серпня 2013 року на підставі постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.08.2013 (оскаржується у цій справі) державним реєстратором здійснено державну реєстрацію права власності на частину асфальтного замощення (літера «І») (споруда) загальною площею 6546,35 кв.м., яка розташована за адресоб: АДРЕСА_1 . (а.с. 71-72)

Із вказаного вище слідує, що верхня площадка колишнього ВАТ "Олександрійське автотранспортне підприємство 13506" площею 6546,35 кв.м. (договір від 10.12.2003) складається із двох самостійних земельних ділянок: площею 3285,05 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер НОМЕР_1 та площею 3261,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 .

Здійснивши державну реєстрацію на підставі оскарженого рішення суду першої інстанції до ОСОБА_4 (позивача) перейшло право користування земельної ділянки як по АДРЕСА_1, так і по АДРЕСА_2 , тоді як остання (земельна ділянка по АДРЕСА_2) , як вказано вище, раніше була передана в орендне користування ОСОБА_3 .

Тобто, внаслідок винесення постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.08.2013 Олександрійська міська рада втратила право власності (володіння, користування та розпорядження) земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , оскільки така земельна ділянка, на якій знаходиться асфальтне замощення, загальною площею 6546,35 кв.м. є об`єктом комунальної власності територіальної громади м. Олександрія.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що між ОСОБА_4 (позивачем) та Олександрійською міською радою (апелянт) існує спір про право, а саме про право апелянта на володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка є об`єктом комунальної власності територіальної громади м. Олександрія.

Проте, вказана обставина не була встановлена під час попереднього розгляду справи і судом першої інстанції залишена поза увагою.

Частиною 3 статті 19 КАС України встановлено, що адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватноправовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Отже, спірні правовідносини про визнання права власності (володіння, користування та розпорядження) на земельну ділянку мають вирішуватися у порядку цивільного судочинства відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Ураховуючи викладене, не зважаючи на те, що позивачем пред`явлено адміністративний позов до органу, який не здійснив державну реєстрацію прав на нерухоме майно, фактично спірні правовідносини не є публічно-правовими, оскільки, як встановлено судом апеляційної інстанції, між позивачем та апелянтом існує спір про право на володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка є об`єктом комунальної власності територіальної громади м. Олександрія, тому, з огляду на суб`єктний склад дійсних спірних відносин даний спір має розглядатись в порядку цивільного судочинства, а не адміністративного.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19 КАС України, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового судового рішення про закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 238, 242, 243, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Олександрійської міської ради Кіровоградської області задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 5 серпня 2013 року у справі № 811/2322/13-а скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Куранова Сергія Олександровича, Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з того ж часу.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя Н.І. Малиш

суддя В.А. Шальєва