Справа № 591/2920/19
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 р. Справа № 591/2920/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Начальника Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Феденко Галини Михайлівни на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 05.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Сидоренко А.П., вул. Академічна, 13, м. Суми, Сумська, 40030, повний текст складено 05.07.19 року по справі № 591/2920/19

за позовом ОСОБА_1

до Начальника Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Феденко Галини Михайлівни

про визнання протиправною та скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Зарічного районного суду м. Суми з адміністративним позовом до начальника Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Феденко Галини Михайлівни, в якому просила суд: скасувати постанову від 26 квітня 2019 року, винесену начальником Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Феденко Галиною Михайлівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення штрафу у сумі 3825 грн. 00 коп. за ч.5 ст.165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 05 липня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Зарічного районного суду м. Суми від 05.07.2019 по справі № 591/2920/19 та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Позивач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу.

Представником відповідача надано додаткові докази про наявність у відповідача повноважень щодо прийняття спірної постанови Харківським управлінням Офісу ВПП ДФС та правомірності розгляду справи про адміністративне правопорушення, вчинене на території Сумської області.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Харківським управлінням Офісу великих платників податків ДФС прийнято рішення № про застосування до ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) або за несплату (неперерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с.11).

У зв`язку з прийняттям рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені 16.004.2019 року головним державним ревізором інспектором Харківського управління ОВПП ДФС Гедульяновою Н.Д. складено протокол № 114 про адміністративне правопорушення за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за листопад 2018 року на загальну суму 325501,41 грн. терміном сплати 20.12.2018 року (а.с.5), чим порушено абз.1 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

26.04.2019 року начальником Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС Феденко Г.М. винесено постанову про накладення на директора ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» адміністративного стягнення про притягнення до адміністративної відповідальності у виді накладення штрафу в сумі 3825 грн. за порушення абз.1 ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (а.с. 9-10).

Не погодившись з прийнятим відповідачем рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом про його скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності розгляду справи про адміністративне правопорушення, вчинене на території Сумської області, повноважною посадовою особою Харківського управлінням Офісу ВПП та поза межами строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Як встановлено пунктом 26.1 статті 26 Закону № 2464-VІ, посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

У свою чергу, відповідно до ч.2 ст.2 Закону № 2464-VІ виключно цим Законом визначається, зокрема, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску.

Згідно з ч.17 ст. 25 Закону № 2464-VІ провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється в порядку, встановленому КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, несплата або несвоєчасна сплата ЄСВ, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від вісімдесяти до ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дії, передбачені частиною четвертою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від ста п`ятдесяти до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 5 ст. 165-1 КУАП).

З матеріалів справи вбачається, що начальником Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС Феденко Г.М. 26.04.2019 року прийнято постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 825,0 грн.

Відповідно до ст, 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Так, час вчинення правопорушення ОСОБА_1 (несвоєчасна сплата ЄСВ) - з 11.01.2019 р. по 05.03.2019 р. Тобто встановлене правопорушення (несвоєчасна плата ЄСВ за період, за який встановлено порушення граничних термінів сплати) припинилося (остання несвоєчасна сплата) 05.03.2019 р. Тобто, саме несвоєчасна сплата відбулася з 11.01.2019 р. по 05.03.2019 р. за період: листопад 2018 р.

Статтею 165-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність як за несплату, так і за несвоєчасну сплату єдиного внеску. Факт останньої несвоєчасної сплати відбувся 05.03.2019 р.

Таким чином, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше 05.05.2019 р. Постанова про накладення адміністративного стягнення була прийнята 26.04.2019 р., що відповідає вимогам ст. 38 КУпАП.

Колегія суддів вважає помилковими доводи суду першої інстанції, стосовно того, що позивача притянуто до відповідальності за несплату єдиного внеску у граничні терміни, оскільки оскаржувана постанова прийнята саме за несвоєчасну сплату ЄСВ, яка відбулася з 11.01.2019 р. по 05.03.2019 р.

З матеріалів справи вбачається, що сума ЄСВ за листопад 2018 року, з граничним строком сплати до 20.12.2018р. фактично сплачувалась в період з 11.01.2019 р. по 05.03.2019 р.

Таким чином, погашення суші ЄСВ відбулося 05.03.2019 року, і лише з цієї дати можливо визначити, чи мав місце в діях позивача склад правопорушення, передбаченого ч.5 с. 165-1 КУпАП- несвоєчасна сплата ЄСВ. Інакше позивач підлягав би притягненню до відповідальності за несплату ЄСВ.

Таким чином, дата 05.03.2019 року є датою виявлення правопорушення, яке тривало з 21.12.2018 р. по 05.03.2019, і саме з 05.03.2019 року повинен обчислюватись двомісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності, встановлений статтею 38 КУпАП.

Враховуючи викладене, беручи до уваги дати погашення заборгованості зі сплати ЄСВ, двомісячний строк з дня допущення адміністративного правопорушення та дату складання постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності 26.04.2019 р., колегія суддів дійшла висновку, що строк притягнення до адміністративної відповідальності не порушено.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що оскільки позивач зобов`язаний сплачувати єдиний внесок щомісячно, не пізніше 20 числа наступного місяця, передбачений двомісячний строк накладення адміністративного стягнення має обчислюватися з дати вчинення самого правопорушення, є хибним.

Щодо доводів позивача стосовно того, що її незаконно притягнуто до відповідальності за ч. 5 ст. 165-1 КУпАП , колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 165-1 КУпАП, дії, передбачені частиною четвертою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від ста п`ятдесяти до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за порушення абз.1 ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та складено постанову про накладення адміністративного стягнення від 22.02.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності у виді накладення штрафу в сумі 3825, 00 грн.

Вказану постановою ОСОБА_1 оскаржено до суду. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11.06.2019 року позов ОСОБА_1 до начальника Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Феденко Галини Михайлівни про скасування постанови від 22.02.2019 року задоволено. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 року дане рішення Зарічного районного суду м. Суми скасовано, прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Отже, ОСОБА_1 є належним суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 165-1 КУпАП та притягнута до адміністративної відповідальності у відповідності до норм чинного законодавства.

Щодо доводів позивача стосовно того, що відповідачем не доведено наявності повноважень щодо прийняття спірної постанови Харківським управлінням Офісу ВПП ДФС, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Територіальним органом Державної фіскальної служби України як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є Офіс великих платників податків ДФС України.

Водночас з цим, п. 20.4 ст. 20 Податкового кодексу України визначений порядок передачі повноважень посадових (службових) осіб контролюючого органу у межах цього ж органу, зокрема, зазначено, що керівник контролюючого органу має право надавати посадовим (службовим) особам такого органу повноваження на виконання певних функцій, передбачених цим Кодексом, законодавством з питань сплати єдиного внеску, законодавством з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за погодженням з керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику (аб. 2 ц.20.4 ст. 20).

Підпунктом 14.1.137-1 пункту 14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що уповноважена особа контролюючого органу - посадова (службова) особа контролюючого органу, уповноважена керівником такого органу на виконання певних його функцій в порядку передбаченому цим Кодексом.

Так, згідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби зареєстрований в органах державної влади, як юридична особа з номером запису 1 027393, дата запису 14.10.2014. Харківське управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби не є юридичною особою, а лише відокремленим підрозділом Офісу великих платників. Вказане підтверджується Положенням про Харківське, управління Офісу ВПП ДФС, затвердженого Наказом Офісу ВППДФС від 14.03.2018 року № 426.

Колегія суддів звертає увагу, що місце винесення постанови, як зазначено в самій постанові «Офіс великих платників податків», що відповідає дійсності, оскільки Харківське управління і є Офісом великих платників податків, бо є відокремленим структурним підрозділом.

Відповідно до п. 1.128 Положення Харківське управління наділене повноваженнями розглядати справи про адміністративні правопорушення, складати протоколи та виносити постанови.

Відповідно до Наказу від 25.10.2016 року № 838 «Про введення в дію структури Офісу великих платників податків ДФС», який був затверджений 25 жовтня 2016 року Головою ДФС України яким зазначено, що начальник Харківського управління ОВПП ДФС - Феденко Г. М. є Заступником начальника Офісу великих платників податків та є особою, уповноваженою на виконання функцій керівника контролюючого органу Офісу ВПП.

Начальник Харківського управління Офісу ВПП ДФС є особою, уповноваженою наказом Офісу ВПП ДФС від 05.05.2017 р. № 959, до якого були внесені зміни Наказом Офісу ВПП ДФС № 364 від 06.03.2018 року на виконання певних функцій, зокрема, на розгляд справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ст. 234-2 КУпАП органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням порядку приймання готівки, порушенням порядку проведення, готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги), ухиленням від подання декларації про доходи, порушенням законодавства про збір та облік ЄСВ, порушенням порядку припинення юридичної особи, перешкоджанням уповноваженим особам органів доходів і зборів у проведенні перевірок.

Від імені органів доходів і зборів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники органів доходів і зборів та їх заступники, уповноважені ними посадові (службові) особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Офіційне тлумачення частини першої статті 276 визначене Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 р. N 5-рп/2015, а саме: п. 2.4 ч. 2 зазначено, що словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Юрисдикція Офісу ВПП ДФС поширюється, зокрема, на адміністративно-територіальні одиниці - Сумську область та Харківську область.

Відповідно до Протоколу службової наради з питання визначення комплексного підходу щодо обслуговування великих платників податків в Офісі ВПП ДФС у 2019 році № 3 від 26.12.2018 року закріплено за структурними підрозділами Офісу суб`єкти господарювання, зокрема, ТОВ «Сумське машинобудівне НВО» закріплено за Харківським управлінням.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 було правомірно притягнено до адміністративної відповідальності уповноваженою особою Офісу ВПП - начальником Харківського управління - Феденко Г.М., а розгляд справи здійснювався в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби за місцем знаходження контролюючого органу, в якому перебуває на обліку ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання».

Отже при винесенні постанови від 26.04.2019 р. про накладення адміністративного стягнення суб`єкт владних повноважень діяв в межах визначеної компетенції та виключно в межах наданих повноважень.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, зробив передчасні висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Зарічного районного суду м. Суми від 05.07.2019 року по справі № 591/2920/19, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Начальника Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Феденко Галини Михайлівни - задовольнити.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 05.07.2019 року по справі № 591/2920/19 -скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Начальника Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Феденко Галини Михайлівни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Жигилій С.П. Перцова Т.С.