Справа № 300/1661/19
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"13" серпня 2019 р. справа № 300/1661/19

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Чуприна О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206000/2019/00538, рішення про коригування митної вартості товарів №UA206000/2019/000538/2 від 10.07.2019, а також зобов`язання до вчинення дій щодо повернення надмірно сплаченого ввізного мита в сумі 22 540,00 гривень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ), 06.08.2019 звернувся в суд з позовною заявою до Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби (надалі по тексту також - відповідач) про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206000/2019/00538, рішення про коригування митної вартості товарів №UA206000/2019/000538/2 від 10.07.2019, а також зобов`язання до вчинення дій щодо повернення надмірно сплаченого ввізного мита в сумі 22 540,00 гривень.

Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Вивчаючи позовну заяву та додані до неї матеріали суддею встановлено таке.

У відповідності до вимог частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, позивачем не долучено до позовної заяви документ про сплату судового збору або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору, визначених законом.

Судові витрати, за змістом частин 1 та 2 статті 132 КАС України, складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно зі статями 1 та 2 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 за №3674-VI (надалі по тексту також - Закон №3674-VI) судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №3674-VI передбачено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина 1 статті 4 Закону №3674-VI).

Пунктом 3 абзацу 1 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" (від 23.11.2018 за №2629-VIII) з 1 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб у розмірі 1 921,00 гривня.

Із змісту позовних вимог слідує, що ОСОБА_1 просить прийняти рішення, яким визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206000/2019/00538, а також рішення про коригування митної вартості товарів №UA206000/2019/000538/2 від 10.07.2019, прийняті Івано-Франківською митницею ДФС.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, окремі рішення, прийняті суб`єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Суддя зазначає, що рішенням про коригування митної вартості митний орган визначає митну вартість, за якою необхідно здійснити митне оформлення товару. В свою чергу, таке рішення спричиняє необхідність сплати податку на додану вартість, акцизний збір та/або інші митні платежі у збільшеному розмірі. Відповідно рішення про коригування митної вартості впливає на майновий стан декларанта.

Разом з цим, вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою. Рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, лише в сукупності позбавляють позивача оформити товар за основним методом визначення митної вартості та породжують обов`язок позивача задекларувати товар за визначеною відповідачем митною вартістю товару. Відповідно, скасування зазначених актів митного органу є способом захисту позивачем лише одного права - права оформити товар за заявленою ним митною вартістю.

Зазначене вказує на те, що такі вимоги є однією позовною вимогою.

Враховуючи все вищенаведене, на переконання судді, безпосереднім наслідком оформлення відповідачем картки відмови в прийнятті митної декларації №UA206000/2019/00538, та рішення про коригування митної вартості товарів №UA206000/2019/000538/2 від 10.07.2019, є зміна майнового стану позивача, а відтак, наведена позовна вимога за своїм змістом являється вимогою майнового характеру.

Така позиція судді відповідає правовому висновку Верховного Суду в ухвалі від 04.12.2018 по справі №815/913/18 (К/9901/63097/18).

Стосовно розміру судового збору за подання позивачем до адміністративного суду позову із заявленою вимогою майнового характеру, суддя вважає за необхідне зазначити.

Так, частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлюються ставки судового збору, зокрема, відповідно підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 коментованого Закону за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На обґрунтування розміру позовних вимог позивач зазначив, що при митному оформленні спочатку сплатив як передоплату 60 820,00 гривень за митне оформлення ВМД.

В подальшому ОСОБА_1 , після прийняття оскаржуваних рішень, довелося доплатити ще 22 540,00 гривень відповідних платежів.

На підтвердження вказаного позивач долучив дві квитанції від 24.06.2019 і від 26.07.2019.

Разом з тим, суддя відзначає, що в обох таких квитанціях визначено одне і теж призначення "передоплата за митне оформлення ВМД".

Таким чином, із таких документів не представляється за можливим встановити розмір передоплати митних платежів і окремо такий розмір як доплати чи переплати.

Відтак, при розрахунку судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру слід виходити з формули: ціна позову х 1 %.

При цьому, загальна оспорювана сума (ціна позову) у справі становить різницю показників митної вартості товару, визначених контролюючим органом та позивачем. Такий висновок судді відповідає позиції Верховного Суду в ухвалі від 21.01.2019 по справі №826/5126/18 (К9901/983/19).

Згідно зі змістом матеріалів позовної заяви, митна вартість товару, визначена позивачем складає 137 517,21 гривень (4 750,00EUR х 28,950992 гривень за 1EUR), а визначена відповідачем - 218 579,99 гривень (7 550,00EUR х 28,95099 гривень за 1EUR), відтак різниця показників митної вартості товару становить 81 062,78 гривень (218 579,99 - 137 517,21).

З огляду на вказаний розрахунок, один відсоток ціни позову складає 810,63 гривень.

Таким чином, позивач зобов`язаний сплатити судовий збір за подання до суду адміністративного позову майнового характеру в розмірі 810,63 гривень.

Як вже зазначено, в матеріалах позовної заяви відсутній документ про сплату судового збору в зазначеному розмірі.

Суддя звертає увагу на те, що у відповідності до частин 1-2, 4-5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення вказаних норм Кодексу, позивач, долучивши до матеріалів адміністративного позову письмові документи, які вважає доказами на підтвердження відповідних обставин, не засвідчив їх копії (примірник для відповідача) на відповідність оригіналам у встановленому статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України порядку.

За змістом частини 4 статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При цьому, частиною 1 статті 15 КАС України визначено, що судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою, якою в силу вимог статті 10 Конституції України є українська мова.

Суддею з`ясовано, що позивачем долучено до матеріалів адміністративного позову ряд документів, дані в яких занесені на іноземній мові, такі як зокрема: копія рахунку-фактури від 24.06.2019, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , копія квитанції від 03.06.2019 P19/40/0036, копія договору купівлі транспортного засобу від 14.06.2019 тощо.

Вказані вище документи не містять будь яких відомостей викладених державною мовою, а відтак в розумінні статей 72, 73, і 75 КАС України, на переконання судді, не може вважатися належним та допустимим доказом на підтвердження обставин, визначених у позові.

За змістом пункту 9 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень зазначаються обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Крім того, відповідно до вимог пункту 4 частини 5 статті 160 КАС України у позовній заяві, поряд з іншим, зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Як свідчить зміст третьої позовної вимоги, викладеної в адміністративному позові, ОСОБА_1 просить зобов`язати відповідача скласти висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно сплаченого ввізного мита в сумі 22 540,00 гривень і подати його для виконання до органу казначейства.

Однак, описова і мотивувальна частини адміністративного позову не містить жодної інформації чи викладу обставин про наявність спору із відповідачем в даній частині позовних вимог, в тому числі в чому полягає протиправність дій Івано-Франківської митниці щодо не повернення таких платежів станом на час подання в суд позову про визнання протиправним рішення, яким і здійснено збільшення митної вартості, яке призвело до виникнення обов`язку провести відповідні доплати.

Не вказано, які саме нормативно-правові акти порушено відповідачем щодо не складання і не подання до органу казначейства відповідного висновку про повернення з Державного бюджету України надмірно сплаченого ввізного мита в сумі 22 540,00 гривень.

Зважаючи на вказане, позовну заяву подано без додержання вимог пунктів 4, 9 частини 5 статті 160, частин 3, 4 статті 161, частини 1 статті 15 та статті 94 КАС України.

За приписами частин 1, 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку із викладеним, відповідно до частин 1, 2 статті 169 КАС України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до вимог, встановлених пунктами 4, 9 частини 5 статті 160, частинами 3, 4 статті 161, частиною 1 статті 15 та статтею 94 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 161, 171, частинами 1, 2 статті 169 та статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206000/2019/00538, рішення про коригування митної вартості товарів №UA206000/2019/000538/2 від 10.07.2019, а також зобов`язання до вчинення дій щодо повернення надмірно сплаченого ввізного мита в сумі 22 540,00 гривень, - залишити без руху.

2. Встановити позивачу з дня вручення цієї ухвали десятиденний строк для усунення вказаних в описовій частині ухвали недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до вимог, встановлених пунктами 4, 9 частини 5 статті 160, частинами 3, 4 статті 161, частиною 1 статті 15 та статтею 94 КАС України:

3. Необхідно надати до позовної заяви:

- квитанцію (платіжне доручення) про сплату судового збору в розмірі 810,63 гривень;

- належним чином засвідчені копії одного екземпляру (примірника) письмових документів (доказів) для відповідача, доданих до адміністративного позову;

- належним чином оформлений переклад на державну мову рахунку-фактури від 24.06.2019, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , квитанції від 03.06.2019 P19/40/0036, договору купівлі транспортного засобу від 14.06.2019 (в тому числі всіх документів, викладених на іноземній мові, які долучені до матеріалів позовної заяви).

4. Необхідно вказати у позовній заяві за третьою позовною вимогою:

- відповідну інформацію та обставини про наявність спору із відповідачем в даній частині позовних вимог, зокрема, в чому полягає протиправність дій Івано-Франківської митниці ДФС щодо не повернення переплати в сумі 22 540,00 гривень, станом на час подання в суд позову про визнання протиправним рішення, яким і здійснено збільшення митної вартості, яке призвело до виникнення обов`язку провести відповідні доплати;

- які саме нормативно-правові акти порушено відповідачем щодо не складання і не подання до органу казначейства відповідного висновку про повернення з Державного бюджету України надмірно сплаченого ввізного мита в сумі 22 540,00 гривень, з урахуванням дійсних обставин спірних правовідносин.

Роз`яснити, що в разі не усунення недоліків у вище зазначений строк позовна заява буде повернена позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.