Справа № 400/1823/19
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2019 р. № 400/1823/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:товариства з обмеженою відповідальністю "Сонар", вул. Лагерне поле, 5/12, м. Миколаїв, 54001
до відповідача:Миколаївської митниці ДФС, вул. Московська, 57-а, м. Миколаїв, 54017
про:визнання протиправними та скасування рішення від 07.06.2019 р. № UA 504180/2019/000011/2 та картки відмови від 07.06.2019 р. № UA504180/2019/00061,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сонар" звернулося з позовом до Миколаївської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 07.06.2019 р. № UA504180/2019/000011/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 07.06.2017 р. № UA504180/2019/00061.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в рішенні про коригування митної вартості товару відповідач зазначив про недоліку змісту окремих документів, які жодним чином не впливають на числове значення заявленої митної вартості товару, тому воно є протиправним, оскільки було прийняте з порушенням визначеного законом порядку, без дотримання основних принципів митного регулювання. Відповідач не довів, що документи, подані для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Позивач надав відповідачу достатню кількість документів на підтвердження митної вартості товару, тому в митниці були відсутні підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

29.07.2019 р. відповідач подав відзив на позовну заяву, де вказав, що при виконанні митних формальностей спрацювала форма контролю системи управління ризиками. За результатом моніторингу встановлено, що рівень митної вартості ввезеного позивачем товару (1,9 доларів за кілограм) не відповідає рівню митної вартості товарів, митне оформлення яких здійснено іншими митницями (3,77 доларів за кілограм). Позивачу направлено електронне повідомлення про надання додаткових документів. Надані прайс-лист, інвойс, додаток до специфікації до контракту, експортна декларація містять недоліки. Інформація, зазначена в експертному висновку ТПП Миколаївської області, не відповідає вимогам щодо рівнів митної вартості аналогічним (подібним) товарам. Таким чином, позивачем заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, надані документи містили розбіжності, а тому метод визначення митної вартості за ціною договору не застосовується.

25.07.2019 р. позивачем подано пояснення на відзив, згідно з якими прайс-лист є суто інформативним та містить ціни на товари, що пропонуються до продажу. Інформація в прайс-листі поширюється на всіх контрагентів, тому умови поставки та платежів обумовлюються шляхом укладення контрактів. Договором купівлі-продажу від 29.03.2019 р. передбачено і умови поставки, і її терміни, і умови оплати. Метою висновку ТПП є намір довести, що рівень експортних цін інших держав на ринку аналогічної продукції є меншим, ніж той, що визначив відповідач в оскаржуваному рішенні.

За клопотанням представників сторін справу розглянуто в письмовому провадженні.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

29.03.2019 р. між позивачем та Brilliant Trading (Shanghai) Co.,Ltd (Китай) укладено договір купівлі-продажу № 16BD057 на загальну приблизну вартість 65840,00 доларів США (а. с. 30-31). Постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти й оплатити товар в кількості та якості, згідно додатку до договору.

Відповідно до п. 1 контракту, Постачальник поставляє товар на умовах CIF український порт (Одеса). Згідно з п. 5 страховка покривається продавцем на 110% від загальної вартості за рахунком-фактурою.

Сторонами було підписано додаткову угоду від 22.04.2019 р. № 1 на поставку товару на загальну суму 82456,64 доларів США (а. с. 33-34). Відповідно до вказаного додатку підлягала поставці стрічка тканева в кількості 4050 кг за ціною 1,9 доларів США за 1 кг на загальну суму 7695,00 доларів США. Змінено також п. 4 контракту щодо умов оплати.

05.04.2019 р. платіжним дорученням № (MUR) 241 позивач сплатив на користь продавця 32920,00 доларів США, а 23.04.2019 р. платіжним дорученням № (MUR) 243 позивач сплатив на користь продавця 49536,64 доларів США, всього 82456,64 доларів США (а. с. 35, 40).

По надходженню на територію України товару, позивач подав електронну митну декларацію від 06.06.2019 р. № UA504180/2019/002694 (а. с. 41-43).

На підтвердження митної вартості товару, заявленої за ціною контракту, позивач надав: договір від 29.03.2019 р. № 16BD057 з додатком, додаткова угода від 22.04.2019 р. № 1 до договору, комерційний рахунок (інвойс) від 23.04.2019 р. № S16BD057, коносамент від 02.05.2019 р. № ONEY SH9AK8850800, міжнародну автомобільну накладну (CMR) від 05.06.2019 р. № АА127, страховий поліс, прайс-лист від 18.04.2019 р., митну декларацію країни відправлення від 24.04.2019 р., пакувальний лист, платіжні доручення від 05.04.2019 р. і від 23.04.2019 р., сертифікат походження товару від 23.04.2019 р., калькуляцію від 23.04.2019 р., а також експертний висновок Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області від 20.05.2019 р. № 120-633.

07.06.2019 р. відповідач направив на адресу позивача електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару (а. с. 53), а саме: бухгалтерські документи щодо оплати товару; виписки з бухгалтерської документації щодо числових значень складових митної вартості товару (вартості маркування, пакування, тари); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Листом від 07.06.2019 р. № 008 позивач повідомив, що всі наявні документи для визначення митної вартості товарів додані до митної декларації від 06.06.2019 р. № UA504180/2019/002694 (а. с. 60).

За результатами контролю правильності визначення митної вартості товару відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 07.06.2019 р. № UA504180/2019/000011/2, яким збільшено митну вартість товару стрічка тканева в кількості 4050 кг з 1,9 доларів США до 3,77 доларів США за 1 кг (а. с. 25).

Митну вартість товару скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. В рішенні відповідачем зазначено, що метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не застосовується в зв`язку з тим, що подані документи не містять всіх даних, подані документи містять розбіжності. Митну вартість товару скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, зокрема за ціною товару, який ввозився на митну територію України за митною декларацією від 18.05.2019 р. № UA500010/2019/12397.

Крім того, винесено картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів від 07.06.2017 р. № UA504180/2019/00061 (а. с. 26).

З метою розмитнення товару 07.06.2019 р. позивач подав електронну митну декларацію № UA504180/2019/002708, в якій вартість ввезеного товару визначена відповідно до прийнятого відповідачем рішення про визначення митної вартості (а. с. 61-64).

Відповідно до ст. 49, 50 Митного кодексу України (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів наведений в ч. 2 цієї статті.

Як визначено в ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.03.2019 р. по справі № 814/921/17.

Статтею 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 6 цієї статті митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі, зокрема, неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у частині другій статті 53 цього Кодексу) та неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно приписів ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості, виходив із того, що подані документи не містять усіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а деякі з них містили розбіжності. Так, інвойс від 23.04.2019 р. № S16BD057 містить підписи та печатки, які відрізняються від підпису та печатки в контракті від 29.03.2019 р. № 16BD057, а також не містить платіжних банківських реквізитів. Додаток до специфікації до контракту від 29.03.2019 р. № 16BD057 не містить підпису автора документа. Експортна декларація країни відправлення не містить відомостей щодо дати, номеру комерційного рахунку й назви отримувача та не дає змоги ідентифікувати з даною поставкою. Наданий прайс-лист від 18.04.2019 р. не містить реквізитів автора документа, терміну дії та умов поставки.

З даного приводу суд зазначає, що затвердженої форми інвойсу і вимог щодо його оформлення законодавство України та міжнародне право не містить. Розбіжність у підписах не тягне за собою наслідків щодо чинності укладеного сторонами правочину.

Додаток до контракту є невід`ємною частиною договору, в якому наведено відомості про асортимент товару, кількісні та вартісні показники та міститься відбиток печатки постачальника. Цей додаток в подальшому доповнений додатковою угодою від 22.04.2019 р. № 1, який містить необхідні реквізити (підпис і печатку).

Суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що експортна декларація країни відправлення не дає змоги ідентифікувати з даною поставкою, оскільки вона містить посилання на номер договору купівлі-продажу, номер інвойсу, наведено перелік товарів з кодом УКТЗЕД, кількісними та якісними показниками. Тим більше, експортна декларація заповнюється постачальником за правилами, які діють у його країні.

Щодо відсутності необхідних, на думку відповідача, реквізитів у прайс-листі, суд зазначає, що його обов`язкових реквізитів не передбачено законодавством України чи міжнародними нормативно-правовими актами. Прайс-лист є лише інформацією із зазначенням цін на товари, що пропонуються до продажу. Інформація в прайс-листі поширюється на всіх контрагентів, тому умови поставки та платежів обумовлюються шляхом укладення контрактів. Договором купівлі-продажу від 29.03.2019 р. передбачено і умови поставки, і її терміни, і умови оплати.

Стаття 57 МК України встановлює, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною 2 ст. 58 МК України визначено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно з ч. 4 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч. 5 ст. 58 МК України).

Відповідно до положень ст. 60 МК України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Таким чином, відповідач не спростував контрактну ціну товару, а також не підтвердив об`єктивну неможливість на підставі наданих позивачем документів визначити ціну та рівень митної вартості товару за ціною договору. Додаткових переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не надано, a інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.

Згідно з ч. 3 ст. 318 МК України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи надання декларантом митному органу достовірних відомостей про визначення митної вартості за ціною угоди, які базувалися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддавалися обчисленню, суд вважає оскаржувані рішення відповідача протиправними, що є підставою для їх скасування.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав платіжне доручення про сплату судового збору в сумі 1921,00 грн (а. с. 4), що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Сонар" (вул. Лагерне поле, 5/12, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 24790030) до Миколаївської митниці ДФС (вул. Московська, 57-А, м. Миколаїв, 54017, ідентифікаційний код 39536431) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 07.06.2019 р. № UA504180/2019/000011/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 07.06.2017 р. № UA504180/2019/00061 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Миколаївської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 07.06.2019 р. № UA504180/2019/000011/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 07.06.2017 р. № UA504180/2019/00061.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської митниці ДФС (вул. Московська, 57-А, м. Миколаїв, 54017, ідентифікаційний код 39536431) судовий збір у сумі 1921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн 00 коп.) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Сонар" (вул. Лагерне поле, 5/12, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 24790030).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 12.08.2019 р.

Суддя Н.В. Лісовська