Справа № 440/781/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Алєксєєва Н.Ю.

01 серпня 2019 р.Справа № 440/781/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Рєзнікової С.С. , Калитки О. М. ,

за участю секретаря судового засідання - Клочко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 травня 2019 року по справі за адміністративним позовом Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування постанови і припису, -

В с т а н о в и л а:

04.03.2019 року позивач Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради (подалі - Управління ЖКГ) звернувся до суду з позовом, яким просить:

- визнати протиправними дії відповідача Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області (подалі - Департамент ДАБІ у Полтавській області) по складанню акту від 07.02.2019 року № 07022019 з порушенням норм чинного законодавства;

- визнати протиправним та скасувати припис Департаменту ДАБІ у Полтавській області № 12 від 07.02.2019 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

- визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту ДАБІ у Полтавській області від 18.02.2019 року № П-2-19ю/1016-7.3 про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності у сумі 710.770 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що підземний перехід по вул. Соборності з кільцем та вул. 1100-річчя Полтави у м. Полтава, що є пішохідним переходом в різних рівнях, є елементом вулиці і відповідно до положень ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконання будівельних робіт по капітальному ремонту підземного переходу не потребує спеціальних дозвільних документів, що дають право на їх виконання.

Позивач вказує на недоліки визначення назви акту перевірки та зазначає, що виконання капітального ремонту елементу благоустрою - підземного переходу на перехресті вул. Соборності з кільцем та вул. 1100-річчя Полтави у м. Полтава, не може бути визнане самочинним будівництвом та не тягне за собою відповідальність згідно закону, а висновки акту перевірки є протиправними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства України, відповідно, є протиправними і підлягають скасуванню припис та постанова про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності.

У відзиві на позов Департамент ДАБІ у Полтавській області вказує, що позивач здійснив самочинне будівництво об`єкту будівництва: «Капітальний ремонт та реконструкція підземного переходу на перехресті вул. Соборності з кільцем та вул. 1100-річчя Полтави у м. Полтава», оскільки виконання будівельних робіт на об`єкті, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з середніми наслідками (СС2), здійснено без отримання дозволу на їх виконання. Зазначає, що позапланова перевірка на об`єкті будівництва проводилася у відповідності до порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553, вимоги якого і було дотримано Департаментом ДАБІ у Полтавській області під час проведення перевірки.

У відповіді на відзив позивач вказує, що поданий відповідачем відзив не спростовує аргументів його адміністративного позову. Зазначає, що відповідач не надав пояснень щодо не врахування норм п. 9 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2017 року № 406, ч. 1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», п. 1.3 Державних будівельних норм України «Вулиці та дороги населених пунктів» ДБН В.2.3-5-2001 (чинних у 2017 році) та не надав доказів правомірності своїх дій по зміні предмету перевірки з «Капітальний ремонт підземного переходу на перехресті вул. Соборності з кільцем та вул. 1100-річчя Полтави у м. Полтава» на «Капітальний ремонт та реконструкція підземного переходу на перехресті вул. Соборності з кільцем та вул. 1100-річчя Полтави у м. Полтава».

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 року (повний текст рішення складено 10.05.2019 року) у задоволенні адміністративного позову Управління ЖКГ відмовлено.

Висновок суду вмотивований тим, що позивач зобов`язаний був отримати в органі державного архітектурно-будівельного контролю дозвіл на виконання будівельних робіт щодо об`єкту будівництва: «Капітальний ремонт підземного переходу на перехресті вул. Соборності з кільцем та вул. 1100-річчя Полтави у м. Полтава».

Суд зазначив, що твердження позивача про допущення відповідачем у акті перевірки та оскаржуваних рішеннях помилки у назві об`єкта будівництва: «Капітальний ремонт та реконструкція підземного переходу на перехресті вул. Соборності з кільцем та вул. 1100-річчя Полтави у м. Полтава» замість «Капітальний ремонт підземного переходу на перехресті вул. Соборності з кільцем та вул. 1100-річчя Полтави у м. Полтава», не спростовує фактів допущення Управлінням ЖКГ порушення у сфері містобудування, встановлених відповідачем у ході проведення перевірки.

Також суд зазначив, що припис № 12 від 07.02.2019 року та постанова № П-2-19ю/1016-7.3 від 18.02.2019 року про накладення на Управління ЖКГ штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме: виконання будівельних робіт на об`єкті «Капітальний ремонт підземного переходу на перехресті вул. Соборності з кільцем та вул. 1100-річчя Полтави у м. Полтава», без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, оцінюються судом як такі, що відповідають визначеним у частині другій статті 2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а відтак, не підлягають скасуванню.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, прийнятим з порушенням норм матеріального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 року та ухвалити нове про задоволення позову.

Аргументи, наведені Управлінням ЖКГ в обґрунтування вимог апеляційної скарги, по суті, є аналогічними доводам, викладеним у позовній заяві.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки воно є законним і обґрунтованим, таким, що повно і всебічно відображає обставини справи і правильно встановлює юридичну сутність і характер спірних правовідносин.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом установлено, що на адресу Департаменту ДАБІ у Полтавській області від Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області надійшли робочі проекти по об`єкту: «Капітальний ремонт підземного переходу на перехресті вул. Соборності з кільцем та вул. 1100-річчя Полтави у м. Полтава» та «Капітальний ремонт підземного переходу на перехресті вул. Шевченка та вул. Європейська у м. Полтава» для проведення перевірки Управління ЖКГ /а.с. 72/.

07.02.2019 року посадовими особами Департаменту ДАБІ у Полтавській області на підставі наказу Департаменту ДАБІ у Полтавській області № 16П від 23.01.2019 року та направлення на проведення перевірки № 40 від 24.01.2019 року проведена позапланова перевірка дотримання Управлінням ЖКГ вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: «Капітальний ремонт підземного переходу на перехресті вул. Соборності з кільцем та вул. 1100-річчя Полтави у м. Полтава» /а.с. 73-74/.

За результатами зазначеного заходу відповідачем складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 07.02.2019 року № 07022019 /а.с. 80-87/, у якому встановлено, що суб`єкт містобудування - Управління ЖКГ здійснює містобудівну діяльність (виконує функції замовника будівництва: затверджує завдання на проектування, замовляє проектно кошторисну документацію, затверджує розрахунок класу наслідків та категорії складності об`єкту будівництва; затверджує проектно-кошторисну документацію; укладає договори підряду у капітальному будівництві, затверджує Зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва; узгоджує Договірну ціну; отримує кошти за утримання служби замовника, підписує Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (КБ-3), Акти приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в) - на об`єкті будівництва (капітальний ремонт, реконструкція) підземного переходу на перехресті вул. Соборності з кільцем та вул. 1100-річчя Полтави у м. Полтава, а саме: виконання будівельних робіт без отримання дозволу на їх виконання, на об`єкті, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з середніми наслідками (СС2). Роботи з капітального ремонту виконано в 2017 році, з 01.09.2017 року, підрядник ТОВ «Інтерсервіс». Роботи з реконструкції об`єкта будівництва виконувались з червня по грудень 2018 року, підрядник ТОВ «АСФЕР ГРУП».

Роботи з капітального ремонту об`єктів благоустрою населених пунктів (вулиці, дороги населених пунктів), які відповідно до законодавства є об`єктами будівництва (розділ 3 Вузли вулиць і доріг в одному та різних рівнях. Пішохідні переходи в одному та різних рівнях, п. 3.20-3.27 ДБН В.2.3-5-2001, пішохідні переходи в різних рівнях з проїзною частиною вулиці або дороги) проводяться відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Замовником будівництва - Управлінням ЖКГ, не отримано право на виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

07.02.2019 року Департаментом ДАБІ у Полтавській області винесено припис № 12 про усунення Управлінням ЖКГ виявлених порушень, проведення об`єкта будівництва до вимог чинного законодавства до 08.04.2019 року /а.с. 77/.

18.02.2019 року Департаментом ДАБІ у Полтавській області винесено постанову № П-2-19ю/1016-7.3 про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності у сумі 710.770,00 грн. /а.с. 78-79/.

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом а) п. 3 ч. 3 ст. 41 цього Закону передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Зокрема, Порядком передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п. п. 7, 9 Порядку позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, вимога правоохоронних органів про проведення перевірки. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Згідно п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

У відповідності до п. п. 16 - 17 вищезазначеного Порядку за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Пункт 19 Порядку визначає, що припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Абзацом четвертим ч. 1 ст. 25 Закону України «Про основи містобудування» визначено, що особи, винні у виконанні будівельних чи реставраційних робіт без дозволу та затвердженого у встановленому порядку проекту або з відхиленням від нього несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 376 ЦК України поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме, якщо цей об`єкт:

1) збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети;

2) збудований без належного дозволу чи належно затвердженого проекту;

3) збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як установлено судовим розглядом, за наслідками перевірки, відповідач склав спірний припис № 12 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким вимагає від позивача усунути виявлені порушення, привести об`єкт будівництва до вимог чинного законодавства.

Згідно акту перевірки, в якості порушення відповідач зазначає про здійснення будівельних робіт по капітальному ремонту підземного переходу на перехресті вул. Соборності з кільцем та вул. 1100-річчя Полтави у м. Полтава без отримання дозволу на їх виконання, на об`єкті, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з середніми наслідками (СС2).

Відповідач вважає, що на підставі дозволу на виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) наслідками, позивач мав право здійснювати капітальний ремонт підземного переходу, тоді як будівельні роботи з капітального ремонту він провів самочинно, не отримавши відповідного дозволу.

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Відповідно до частини другої цієї статті, документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

А відповідно до частини сьомої - виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п. 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об`єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката.

Згідно доданого до матеріалів справи робочого проекту «Капітальний ремонт підземного переходу на перехресті вул. Соборності з кільцем та вул. 1100-річчя Полтави у м. Полтава» /а.с. 31-35, 88-109/, об`єкт будівництва робочого проекту «Капітальний ремонт підземного переходу на перехресті вул. Соборності з кільцем та вул. 1100-річчя Полтави у місті Полтава» належить до об`єктів ІІІ категорії складності, клас наслідків - СС2.

Як убачається з матеріалів справи, дозвіл Державної архітектурно-будівельної інспекції України на виконання будівельних робіт щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) у позивача відсутній.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначений об`єкт будівництва є об`єктом самочинного будівництва.

Абзацом другим частини 2 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 07.06.2017 року № 406, якою затверджено Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. Дана постанова також набрала чинності 10.06.2017 року.

Пунктом 9 цього Переліку встановлено, що відновлення елементів благоустрою, визначених Законом України «Про благоустрій населених пунктів» не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після їх закінчення об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію.

Статтею 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів! наведене визначення: благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля; вулично-дорожня мережа це призначена для руху транспортних засобів і пішоходів мережа вулиць, доріг, внутрішньо квартальні та інші проїзди, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, набережні, майдани, площі, а також автомобільні стоянки та майданчики для паркування транспортних засобів з інженерними та допоміжними спорудами, технічними засобами організації дорожнього руху.

Згідно із пп. «г», «е» п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки, інші території загального користування належать до об`єктів благоустрою населених пунктів.

У відповідності до ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» елементами (частинами) об`єктів благоустрою є:

1) покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і стандартів;

2) зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях;

3) будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів;

4) засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами;

5) технічні засоби регулювання дорожнього руху;

6) будівлі та споруди системи інженерного захисту території;

7) комплекси та об`єкти монументального мистецтва, декоративні фонтани і басейни, штучні паркові водоспади;

8) обладнання (елементи) дитячих, спортивних та інших майданчиків;

9) малі архітектурні форми;

10) інші елементи благоустрою, визначені нормативно-правовими актами.

Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про будівельні норми» будівельні норми - це затверджений суб`єктом нормування підзаконний нормативний акт технічного характеру, що містить обов`язкові вимоги у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Відповідно до ст. 11 вищезазначеного Закону встановлено, що застосування будівельних норм або їх окремих положень є обов`язковим для всіх суб`єктів господарювання незалежно від форми власності, які провадять будівельну, містобудівну, архітектурну діяльність та забезпечують виготовлення продукції будівельного призначення.

Державні будівельні норми України В.2.3-5-2001 «Вулиці та дороги населених пунктів», затверджені наказом Держбуду України від 11.04.2001 року № 89 та введені в дію з 01.10.2001 року, поширюються на проектування та будівництво нових, реконструкцію та капітальний ремонт існуючих вулиць і доріг міських і сільських населених пунктів.

Згідно п.п. 1.2, 1.3 ДБН В.2.3-5-2001 «Вулиці та дороги населених пунктів» рішення проектів будівництва, реконструкції та капітального ремонту вулиць і доріг повинні прийматися на основі генерального плану населеного пункту, комплексних схем транспорту та організації дорожнього руху, детальних планів та проектів забудови житлових районів, мікрорайонів і кварталів, планів червоних ліній з урахуванням природно-кліматичних умов і містобудівних особливостей населеного пункту, категорії вулиці (дороги), експлуатаційних і екологічних вимог, умов безпеки руху транспорту та пішоходів, етапності будівництва, реконструкції та капітального ремонту.

Норми містять вимоги до проектування основних елементів вулиць, доріг і площ:

- проїзних частин (центральні та місцеві (бічні) проїзди), тротуарів, пішохідних та велосипедних доріжок, включаючи конструкції дорожнього одягу, зупинок громадського пасажирського транспорту, вуличних автомобільних стоянок;

- вузлів вулиць і доріг, пішохідних переходів в одному та різних рівнях, штучних споруд;

- озеленення, освітлення та водовідведення;

- заходів щодо організації дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Згідно ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги» штучні споруди - інженерні споруди, призначені для руху транспортних засобів і пішоходів через природні та інші перешкоди, а також сталого функціонування автомобільної дороги (мости, шляхопроводи, естакади, віадуки, тунелі, наземні та підземні пішохідні переходи, наплавні мости та поромні переправи, розв`язки доріг, підпірні стінки, галереї, уловлювальні з`їзди, снігозахисні споруди, протилавинні і протисельові споруди тощо).

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про автомобільні дороги», складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування.

Таким чином, колегія суддів не приймає до уваги доводи позивача про те, що підземний перехід вул. Соборності з кільцем та вул. 1100-річчя Полтави у м. Полтава, є пішохідним переходом в різних рівнях та є елементом вулиці у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», п. 1.3 Державних будівельних норм України «Вулиці та дороги населених пунктів» ДБН В.2.3-5-2001, а не об`єктом благоустрою, а відтак не потребує отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до п. 9.15 ДБН В.2.3-5.2001 «Вулиці та дороги населених пунктів» порядок планування та фінансування робіт з ремонту та утримання вулиць та доріг, номенклатура робіт з кожного виду ремонтів та утримання, оформлення документації на проведення цих робіт, а також порядок їх виконання встановлюється КДІ-204-12 Укр 214 (на час виникнення спірних правовідносин - Порядком проведення ремонту та утримання об`єктів міського благоустрою, затвердженого наказом Держкомітету України з питань житлово-комунального господарства від 23.09.2003 року № 154).

Відповідно до п. 1.1 Порядку № 154 Роботи з ремонту та утримання об`єктів благоустрою мають бути спрямовані на забезпечення та збереження їх технічного та естетичного стану, підвищення експлуатаційних якостей та продовження їх строків служби.

Згідно п.п. 1.2.1, 1.2.5 п. 1.2 Порядку № 154 до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: території загального користування, зокрема, вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки, майданчики для паркування транспортних засобів.

До елементів благоустрою належать:

а) покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і правил;

б) зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях;

в) будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів;

г) засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами;

ґ) технічні засоби регулювання дорожнього руху;

д) будівлі та споруди системи інженерного захисту території;

е) малі архітектурні форми (павільйони і навіси на зупинках громадського транспорту, фонтани, питні фонтани, перголи, альтанки, грибки, гардероби, декоративні скульптури, пам`ятники, кабіни для роздягання, бювети, лави, урни, паркани, огорожі, вази, контейнери для квітів, декоративні басейни);

є) побутове та комунальне обладнання території житлової забудови (сміттєзбірники, майданчики для сушіння білизни, відпочинку населення);

ж) споруди водопостачання на об`єктах благоустрою (насосні станції біля водойм для поливу, пожежні водойми, водойми, в тому числі штучні, гідранти, шахтні та механічні колодязі, пункти заправок водою поливально-мийних машин).

Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про, що пішохідний перехід на перехресті вул. Соборності з кільцем та вул. 1100-річчя Полтави у м. Полтава, відноситься до основних елементів вулиці, не може вважатися елементом благоустрою у розумінні Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

За наведеного, колегія суддів дійшла до висновку про те, що позивач зобов`язаний був отримати в органі державного архітектурно-будівельного контролю дозвіл на виконання будівельних робіт щодо об`єкту будівництва: «Капітальний ремонт підземного переходу на перехресті вул. Соборності з кільцем та вул. 1100-річчя Полтави у м. Полтава».

За правилами частини третьої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб`єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: виконання будівельних робіт без отримання дозволу на їх виконання: на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми наслідками (СС2), - у розмірі трьохсот сімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб; на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3), - у розмірі дев`ятисот прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Аргумент позивача про допущення відповідачем у акті перевірки та оскаржуваних рішеннях помилки у назві об`єкта будівництва: «Капітальний ремонт та реконструкція підземного переходу на перехресті вул. Соборності з кільцем та вул. 1100-річчя Полтави у м. Полтава» замість «Капітальний ремонт підземного переходу на перехресті вул. Соборності з кільцем та вул. 1100-річчя Полтави у м. Полтава», не спростовує встановлених судовим розглядом фактів щодо допущення Управлінням ЖКГ порушення у сфері містобудування, встановлених Департаментом ДАБІ у Полтавській області у ході проведення перевірки.

Колегія суддів зазначає, що припис № 12 від 07.02.2019 року та постанова № П-2-19ю/1016-7.3 від 18.02.2019 року про накладення на Управління ЖКГ штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме: виконання будівельних робіт на об`єкті «Капітальний ремонт підземного переходу на перехресті вул. Соборності з кільцем та вул. 1100-річчя Полтави у м. Полтава», без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, обґрунтовано визнані судом першої інстанції такими, що відповідають визначеним у частині другій статті 2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а відтак не підлягають скасуванню.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 травня 2019 року, - без змін.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова О.М. Калитка
Постанова у повному обсязі складена і підписана 09 серпня 2019 року.