Справа № 420/4204/19
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4204/19
УХВАЛА

14 серпня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Соколенко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі до приватного акціонерного товариства «Спеціалізована пересувна механізована колона-1» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2, -

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі до приватного акціонерного товариства «Спеціалізована пересувна механізована колона -1» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №2.

Ухвалою суду від 17.07.2019 року, судом на підставі положень ч.1 ст.169 КАС України позовну заяву залишено без руху, та позивачу наданий десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали (в тому числі, якщо її копію отримано нарочно, засобами електронної пошти та факсимільного зв`язку) та роз`яснено, що в іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

У вказаній ухвалі судом роз`яснено, що виявлені недоліки мають бути усунені позивачем шляхом надання до суду (з доказами направлення їх копій на адресу відповідача):

1) доказів сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн.;

2) доказів направлення та вручення приватному акціонерному товариству «Спеціалізована пересувна механізована колона-1» розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з 01.12.2017 року по 25.03.2018 року;

3) доказів підтвердження перебування приватного акціонерного товариства «Спеціалізована пересувна механізована колона-1» на обліку в Суворовському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Одесі;

4) доказів виплати ОСОБА_1 пенсії за період з 01.12.2017 року по 25.03.2018 року;

5) належних доказів направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками.

Копію ухвали суду від 17.07.2019 року отримано позивачем засобами поштового зв`язку 22.07.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Отже, останнім днем строку усунення недоліків позовної заяви є 01.08.2019.

30 липня 2019 року через канцелярію суду представником позивача подано до суду лист про усунення недоліків позовної заяви разом із копіями: заяви про реєстрацію закритого акціонерного товариства «Спеціалізована пересувна механізована колона-1», свідоцтва про право сплати єдиного податку суб`єктом малого підприємництва-юридичною особою № 182 від 13.03.2000 року, свідоцтва про право сплати єдиного податку суб`єктом малого підприємництва-юридичною особою № 132 від 23.03.2001 року, конвертів та рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, довідки про доходи ОСОБА_1 № 021518 від 26.07.2019 року, повідомлення від 19.12.2017 року № 13574/06 про відшкодування пільгової пенсії.

В листі про усунення недоліків позивач також зазначає, що на підтвердження направлення відповідачу доказів, зазначених в ухвалі Одеського окружного адміністративного суду від 18.07.2019 року, позивачем надано касовий чек, який позивач вважає достатнім доказом виконання обов`язку щодо направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів.

Крім того, у листі про усунення недоліків, позивач зазначає, що не має можливості сплатити судовий збір через відсутність коштів, призначених на цю мету.

Суд вважає, що позивачем не було усунуто недоліки позовної заяви в частині сплати судового збору та в частині надання належних доказів направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками, виходячи з наступного.

По-перше, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху судом зазначалось про необхідність надання позивачем належних доказів направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками, зокрема, опису вкладення.

Таким чином, суддя зазначає, що за відсутності у позивача опису вкладення, позивач мав надати інші належні докази направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками, зважаючи на те, що в фіскальному чеку міститься дані про направлення листа рекомендованого, а не листа рекомендованого із повідомленням, як передбачено положеннями ч.2 ст.161 КАС України.

Отже, позивачем не виконано вимоги ухвали суду в цій частині.

Крім того, позивачем не надано до суду доказів сплати судового збору у розмірі 1921 грн.

При цьому, у своєму листі про усунення недоліків, позивач з посиланням на норми ст. 55, 129 Конституції України, ст. 5 КАС України, ст.ст. 5,8 Закону України «Про судовий збір», ст.73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.23 Бюджетного кодексу, зазначає, що судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від їх майнового стану, що відповідає гарантуванню принцип рівності, та з посиланням на ч. 1 ст. 133 КАС України вказує, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Суддя зазначає, що позивачем не було подано разом із вказаним листом жодного клопотання про звільнення, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору.

В свою чергу, з приводу наявності чи відсутності у позивача підстав, визначених ч. 1 ст. 133 КАС України для зменшення, звільнення, розстрочення або відстрочення сплати судового збору позивачу, суддя зазначає наступне.

Згідно ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 132 КАС України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч.2 даної статті, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, вказаною нормою чітко визначено умови, за яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, та в тому числі, звільнити від його сплати, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Зазначене свідчить про те, що позивач не є суб`єктом, на якого поширюється дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Крім того, даною статтею передбачено право суду, а не обов`язок, в тому числі, щодо звільнення позивача від сплати судового збору.

Слід зазначити, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України "Про судовий збір" від 23.01.2015 року №2 із вказаного питання роз`яснено, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд зазначає, що вказані норми законодавства встановлюють можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення цих норм спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугують гарантуванню принципу рівності (стаття 8 КАС України) усіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану, у зв`язку з чим застосування інституту звільнення від сплати судового збору, розстрочення чи відстрочення його сплати можливе у разі тяжкого фінансового становища сторони.

Разом з цим, з урахуванням дії принципу змагальності, питання щодо звільнення від сплати судового збору вправі поставити перед судом позивач шляхом подання відповідного обґрунтованого клопотання, у якому повинно бути наведено обставини, які свідчать про незадовільне скрутне матеріальне становище особи, та подати суду відповідні докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Однак наведені позивачем обставини не є підставою для застосування положень ч.1 ст.133 КАС України.

Суддя зазначає, що факт подачі позову державною установою, що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору.

Обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду.

Вивчивши доводи позивача, наведені в якості підстав для відкриття провадження у справі без плати судового збору, та враховуючи приписи ст.8 Закону України "Про судовий збір", суддя дійшов висновку, що наведені позивачем обставини не є підставою для звільнення від сплати, зменшення розміру, розстрочення або відстрочення сплати судового збору.

Отже, як вбачається з викладеного, недоліки, зазначені в ухвалі від 17.07.2019 року в частині сплати судового збору та в частині надання належних доказів направлення відповідачу копії позовної заяви, позивачем в десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали не усунені.

Згідно з ч.5 ст.169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

При цьому, суддя у справі Соколенко О.М . перебувала на лікарняному у період з 26.07.2019 року по 13.08.2019 року включно.

Суддя зазначає, що станом на 14.08.2019 року (перший робочий день після виходу із лікарняного, який є останнім днем строку, визначеного ч.5 ст.169 КАС України, з урахуванням приписів ч.1 та ч.6 ст.120 КАС України) від позивача до суду інших доказів виконання ухвали суду не надходило (в тому числі, повідомлень відповідними засобами зв`язку (телефон, факс, електрона пошта, тощо) про надіслання матеріалів до суду).

Також, станом на 01.08.2019 року (останній день строку для усунення недоліків) з боку позивача до суду по даній справі не надходило жодних клопотань про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви.

Отже, як вбачається з викладеного, у встановлений судом строк, позивач недоліки позовної заяви не усунув.

Згідно з ч.3 ст.9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що позивачем у встановлений судом строк, не усунуто недоліки позовної заяви та клопотання про продовження строку для усунення недоліків не подавалось, суддя дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Також, суддя вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє позивача права на повторне звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Зважаючи на фактичне перебування головуючого судді на лікарняному у період з 26.07.2019 року по 13.08.2019 року включно, ухвалу про повернення позовної заяви складено та підписано суддею 14.08.2019 року - у перший робочий день після виходу з лікарняного, який є останнім днем строку, визначеного ч.5 ст.169 КАС України, з урахуванням приписів ч.1 та ч.6 ст.120 КАС України.

Керуючись ст.ст.9, 120, 169, 243, 248, 256, 294, 295 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі до приватного акціонерного товариства «Спеціалізована пересувна механізована колона-1» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 - повернути позивачеві без розгляду.

Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Суддя О.М. Соколенко