Справа № 804/15857/15
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
за участі секретаря судового засіданняМаксімова А.С.
представника позивача представника відповідача Помазкіна А.Є . Дерець Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Будком-Форт» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,-
23 листопада 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Будком-Форт» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, у якому просить скасувати:
- рішення про коригування митної вартості товарів від 22.06.2015 року №110100000/2015/200075/1;
- рішення про коригування митної вартості товарів від 25.06.2015 року 110100000/2015/200076/1;
- рішення про коригування митної вартості товарів від 01.07.2015 року №110100000/2015/200077/1;
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року залишено без змін.
Однак, відповідач ухвалив Рішення про коригування митної вартості товарів 22.06.2015 року №110100000/2015/200075/1, від 25.06.2015 року №110100000/2015/200076/1, від 01.07.2015 року №110100000/2015/200077/1, якими митну вартість товару визначено за другорядним методом.
Підставою для коригування митної вартості товару було те, що за результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації встановлено, що документи містять розбіжності.
Позивач стверджує, що рішення відповідача щодо визначення митної вартості товару за другорядним методом суперечить вимогам закону, порушує права позивача і у зв`язку з цим підлягає визнанню протиправним та скасуванню, оскільки позивач надав відповідачу усі необхідні документи, а також додаткові документи, передбачені ст. 53 МК України.
Відповідач був зобов`язаний здійснити митне оформлення товару за ціною, вказаною в специфікації від 06.04.2015 року № 3, яка є Додатком № 3 до Контракту на підставі ст. 58 МК України.
Також представник позивача зазначив, що позивачем були додатково понесені лише витрати, які пов`язані із страхуванням продукції, та які не включалися до ціни продукції, про що позивачем заявлено в деклараціях митної вартості від 16.05.2015 року, вх.№2411, від 23.06.2015 року вх.№2424, від 24.06.2015 року вх.№2425, інших витрат, які не включалися до ціни продукції, позивачем понесені не було.
Ухвалою суду від 08 квітня 2019 року прийнято справу до свого провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
На адресу суду від представника відповідача надійшли письмові заперечення проти позову, у яких зазначено, що транспортні перевізні документи є обов`язковими для подання митниці разом з митною декларацією; спірні правовідносини між митницею та позивачем виникли під час декларування товарів, а отже митниця вважає помилковим посилання позивача саме на норми пункту 2 частини 1 статті 335 Митного кодексу України, який визначає перелік документів, які подаються митному органу при переміщенні товарів та транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України в залежності від виду транспорту.
Листами позивача від 18.08.2015 року №1/18, №2/18, №3/18 для підтвердження заявленої митної вартості ТОВ «Будком-Форт» надіслано до митниці копії листів продавця та копії коносаментів, що вже надавались до митного оформлення оцінюваних партій товару та відомості, про які зазначені у графі 44 електронних митних декларацій, за якими здійснено випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов`язання, будь-які інші документи до митниці не надавались. У листі митниці зазначено, що надані копії митних декларацій країни відправлення не містять відомостей про реєстраційний номер та дату, декларантом вказані відомості також не зазначені, що унеможливлює підтвердження зазначених у них відомостей як прийнятих митним органом країни відправлення. У графі 18 «Прикріплені документи» зазначено номери Е-form, дати та відповідні суми, відомості про які відсутні у наданому до митного оформлення перекладі таких декларацій, завірених надписом «перевод выполнила ОСОБА_1. » та печаткою ТОВ «Будком-Форт». За результатами проведеної перевірки виявлено, що відомості про виробництво (вирощування) рису компанією «Zohra Rice Trades» Пакістан відсутні, що не відповідає заявленим декларантом відомостям про характер зовнішньоекономічної угоди як контракт з безпосереднім виробником товару.
З урахуванням наведеного, представник відповідача вважає, що відсутні підстави для скасування рішень про коригування митної вартості та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, адміністративний позов просив задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог позивача, просила відмовити у їх задоволенні, підтримавши доводи викладені у письмових запереченнях проти позову.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд встановив наступні обставини.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Будком-Форт" зареєстроване в якості юридичної особи та внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 33800232.
Так, 19 січня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Будком-Форт» (Покупець) та Zohra Rice Traders, Пакистан, (Продавець) було укладено контракт на поставку продукції № 2891-RC/PA, згідно умов якого продавець зобов`язується доставити товар, а покупець прийняти та оплатити його на умовах, визначених в цьому контракті.
Сума контракту складає суму всіх Специфікацій, які будуть підписані сторонами на протязі строку дії контракту. Вартість одиниці товару вказана в Специфікаціях до цього контракту.
Відвантаження товару здійснюється на умовах FОВ Karachi відповідно до "ІНКОТЕРМС-2010".
Позивачем для митного оформлення товару подано до Дніпропетровської митниці наступні вантажні митні декларації:
З деклараціями позивачем було подано документи щодо митного оформлення вантажу, а саме в графі 44 «Додаткова інформація / Подані документи / Сертифікати і дозволи» зазначені:
- декларація митної вартості;
- зовнішньоекономічний договір;
- рахунок-фактура (інвойс);
- банківські платіжні документи;
- заяви про купівлю іноземної валюти;
- договір страхування 043.0647415.254 від 26.09.2014 року;
- заявки на страхування.
Митна вартість товару заявлена за ціною контракту (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України:
- за декларацією №110100000/2015/213176 від 16.06.2015 року для продукції №1 на рівні 0,42 дол. США за кг., для продукції №2 на рівні 0,43 дол. США за кг.;
- за декларацією №110100000/2015/213749 від 23.06.2015 року на рівні 0,42 дол. США за кг.;
- за декларацією №110100000/2015/213947 від 24.06.2015 року для продукції №1 на рівні 0,345 дол. США за кг., для продукції №2 на рівні 0,43 дол. США за кг.
16 червня 2015 року, 23 червня 2015 року та 26 червня 2015 року відповідно до поданих ВМД відповідач надав позивачу повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару:
- договір (угоду) з третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів;
- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця;
- рахунки про сплату комісійних (посередницьких) послуг;
- виписку з бухгалтерської документації;
- каталоги, специфікації;
- висновки про якісні товарні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертизи організаціями, та інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Одночасно декларанта повідомлено, що частиною 6 ст.53 МКУ передбачено, що він за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Листами від 17 червня 2015 року №1, від 18 червня 2015 року, 24 червня 2015 року №1 та №2, 1 липня 2015 року №5 та №6 відповідно до повідомлень митниці щодо надання додаткових документів, позивачем були надані наступні документи: договір із третіми особами №1209/7 від 12.09.2014 року, виписки з бухгалтерської документації №3773 від 16.06.2015 року, №3773 від 19.06.2015 року, прайс-листи №ZTR-096 від 10.03.2015 року, №ZTR-097 від 10.03.2015 року, експортні декларації від 07.05.2015 року, 14.05.2015 року.
З вказаних рішень про коригування митної вартості товарів вбачається, що порушення, викладені в них, є ідентичними до всіх наданих ВМД, отже, в результаті контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме:
- у наданих до митного оформлення пакувальному листі від 07.05.2015 року, заявки на страхування від 05.06.15 року №178, у митній декларації країни експорту від 07.05.2015 року міститься інформація щодо іншого порту відвантаження вантажу ніж в коносаменті (рішення №110100000/2015/200075/1);
- у наданій до митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів заяві до страхування вантажу від 12.06.2015 року № 182 зазначено маршрут перевезення Muhammad Bin Qasim, Pakistan - Дніпропетровськ, але при цьому дата початку перевезення 12.06.2015 року, а дата коносаменту 18.05.2015 року, які між собою не кореспондуються (рішення №110100000/2015/200077/1);
- фактична дата оплати за платіжними дорученнями №72 від 14.05.2015 року та №77 від 26.05.2015 року не відповідають терміну оплати, зазначеному в специфікації від 06.04.2015 року №3 до зовнішньоекономічного договору від 19.01.2015 року №2891-RC/PA;
- у наданому прайс-листі вказані тільки ті позиції, що постачаються за вищезазначеною МД;
- товар постачається на виконання договору комісії від 12.08.2014 року №1209-13 згідно зовнішньоекономічного договору від 19.01.2015 року №2891-RC/PA, але специфікація до договору комісії від 06.04.2015 № ЗРПЗ не містить відомостей які надають змогу ідентифікувати товар, що постачається на виконання зовнішньоекономічного договору від 19.01.2015 року №2891-RC/PA та специфікації №3 від 06.04.2015 року. В специфікації до договору комісії від 06.04.2015 року №3 РПЗ відсутні умови поставки товару;
- в договорах комісії №1209/7 від 12.09.2014 року та №1209-13 від 12.08.2014 року пунктом 3.5 передбачено, що за згодою сторін комітент (ТОВ «АТБ-маркет») має право самостійно заказувати та сплачувати послуги третіх осіб, які пов`язані та необхідні для виконання договору комісії, але жодного документа від ТОВ «АТБ-маркет» відносно понесених затрат не надавалось. Беручи до уваги наявність двох коносаментів можна зробити висновок про перевантаження контейнерів під час переміщення їх по морю та викликає сумніви щодо включення витрат на перевантаження до митної вартості оцінюваних товарів. Жодного документа щодо понесених витрат ТОВ «АТБ-маркет» та ТОВ «Будком-Форт» не надано.
Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, який набув чинності з 01.06.2012 року.
Відповідно до ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно зі ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (ст. 257 МК України).
Відповідно до положень ст. 318 МК України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Статями 49, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - ГААТ).
Згідно з частиною другою статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.
Частинами 4, 5 ст. 58 МК України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ст. 52 МК України).
Відповідно до ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Статтею 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
В силу частини 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
З аналізу частин 1, 2 ст. 53 МК України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.
Відповідно до ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Зокрема, ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.
Згідно з частинами 4, 5 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 3 ст.53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Аналіз положень ч.3 ст.53, ч.1, 2 та 5 ст.54, ст.58 МК України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.
Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.
Відповідно до ч.3, 4 ст. 53 МК України право митного органу на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно частини другої статті 53 МК України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.
Тому, неподання або подання декларантом додатково запитаних документів не в повному обсязі, не створює наразі для позивача негативних наслідків, оскільки разом із деклараціями митної вартості були подані всі, передбачені ч.2 ст. 53 МК України документи, які давали змогу Дніпропетровській митниці достовірно та обґрунтовано визначити митну вартість товарів.
При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Як вбачається з матеріалів справи та зазначалося вище, 19.01.2015 року між ТОВ «Будком-форт» (покупець) та компанією «Zohra Rice Trades», Пакістан (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №2891-RC/PA, згідно якого продавець зобов`язується продати, а покупець прийняти та оплатити продукцію.
У підтвердження заявленого рівня митної вартості оцінюваних партій товару в ході консультацій декларантом позивачем надавались скановані копії митних декларацій країни відправлення, відомості про які зазначені у графі 44 митних декларацій №110100000/2015/213803 від 23.06.2015 року, №110100000/2015/214092 від 25.06.2015 року та №110100000/2015/214579 від 02.07.2015 року, за якими партії товару випущено у вільний обіг під гарантійні зобов`язання.
Суд зазначає, що поставка товарів здійснювалася на умовах поставки CFR/Одеса.
Згідно Правил Incoterms 2010 базис поставки CFR означає, що зобов`язання оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в названий порт призначення, покладені на продавця.
Тобто, всі витрати, які пов`язані із доставкою товарів, включно із витратами на перевантаження, будь-які витрати, покладені на продавця і включені в ціну товару, що виключає у позивача виникнення будь-яких транспортних витрат. Крім того, суд зауважує, що позивач не в змозі був надати будь-якій проміжний коносамент, оскільки не укладав був-яких договорів на перевезення, а отже не мав можливості вплинути на перевізника.
Так, відповідно до ст. 335 МК України під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі такі документи та відомості:
2) при перевезенні водним транспортом:
б) декларація про вантаж, яка містить, зокрема, відомості про найменування портів відправки, портів заходу судна, завантаження та вивантаження товарів, першого порту відправки товарів, порту вивантаження товарів, що залишаються на борту, перелік коносаментів або інших документів, що підтверджують наявність та зміст договору морського (річкового) перевезення, кількість вантажних місць товару, опис та вид упаковки товарів, які підлягають вивантаженню у даному порту.
Таким чином, позивач не міг надати проміжні коносаменти, саме на перевізника було покладено обов`язок надати такі коносаменти.
Згідно п. 15 Порядку виконання митних формальностей на морському та річковому транспорті, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10.03.2015 р. № 308, під час переміщення судна через митний кордон капітан судна або вповноважена ним особа серед інших документів, надання яких передбачено статтею 335 Митного кодексу України, подає два примірники зобов`язання капітана судна про реімпорт (реекспорт) судна закордонного плавання (далі - Зобов`язання) за формою, наведеною в додатку до цього Порядку. При вивезенні за межі митної території України (увезенні на митну територію України) несамохідних суден закордонного плавання (без екіпажу) допускається надання Зобов`язання судновласником або уповноваженою ним особою.
Також, відповідно до ч. 2 п. 16 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю водних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 р. № 451, для здійснення митного контролю капітан судна або інша особа, що входить до командного складу судна і належним чином уповноважена на це капітаном, подає з використанням наявних засобів комунікації документи, передбачені Митним кодексом України, зобов`язання капітана судна про реімпорт (реекспорт) судна закордонного плавання за формою, встановленою Мінфіном, і зобов`язання капітана судна, яке плаває під Державним Прапором України, про те, що закуплені за кордоном суднові припаси, зокрема запаси споживання, не будуть винесені із судна.
Щодо зазначеної відповідачем розбіжності стосовно іншого порту відвантаження вантажу ніж в коносаменті, суд зазначає наступне.
У пакувальному листі зазначено: «Shipment From: Karachi-Pakistan», що означає: «Місце завантаження: Карачі, Пакистан» і не означає порт завантаження та взагалі не містить назву порту, що підтверджується Постачальником у листі ZRT-067 від 17.06.2015 р.
В п. 4.3. заявки на страхування від 05.06.15 р. №178 міститься назва порту «Muhammad Bin Qasim», а у митній декларації країни експорту від 07.05.2015 року міститься скорочена назва цього ж порту: «Qasim».
Таким чином, в заявці на страхування та митній декларації країни експорту від 07.05.2015 р. вказаний один той самий порт, про що відповідач був обізнаний з листа ZRT-067 від 17.06.2015 р.
Щодо зазначеної відповідачем розбіжності стосовно дати коносаменту та дати початку перевезення, яка вказана в заявці на страхування вантажу від 12.06.2015 року, суд зазначає наступне.
Зазначені дати не повинні між собою кореспондуватися.
Дата коносаменту - це, або дата завантаження контейнера на борт судна; або дата виходу борту з порту.
Дата початку перевезення, яка вказана в заявці на страхування - це дата, з якої починається здійснюватися страхування, тобто дата, з якої у страхової компанії виникають обов`язки.
Приймаючи до уваги той факт, що чинне законодавство не зобов`язувало позивача взагалі здійснювати страхування товару, дата початку страхування та дата початку перевезення не повинні були збігтися.
Крім того, суд зауважує, що вказана обставина не могла вплинути на митну вартість товару, оскільки коносамент та заявка на страхування засвідчують різні відомості (окрім відомостей щодо товару): коносамент - відомості про умови транспортування товару; заявка на страхування - відомості про вартість страхування.
Отже, між цими документами не існувало розбіжностей.
Щодо твердження відповідача, що фактична дата оплати за платіжними дорученнями №72 від 14.05.2015 року та №77 від 26.05.2015 року не відповідають терміну оплати, зазначеному в специфікації від 06.04.2015 року №3 до зовнішньоекономічного договору від 19.01.2015 року №2891-RC/PA, суд зазначає наступне.
Порушення строків оплати за контрактом між позивачем та постачальником не вплинуло на ціну товарів.
При цьому, порядок та строки оплати не відносяться до відомостей, що визначають числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Отже, дана обставина також не вказує на існування розбіжностей.
Щодо зазначеної відповідачем розбіжності стосовно того, що у наданому прайс-листі вказані тільки ті позиції, що постачаються за вищезазначеною МД, суд зазначає наступне.
Прайс-лист є додатковим документом, а отже може бути взятий до уваги лише у випадку неможливості здійснити контроль правильності визначення митної вартості товарів на підставі основних документів, чого відповідачем доведено не було.
Дана позиція збігається із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена ним у постанові від 18.12.2018 р. у справі № 808/1865/15: «Стосовно доводів відповідача про відсутність у наданому до митного оформлення прайс-листі від 14.01.2015 № Б/Н посилання на контракт, обґрунтовано враховано, що прайс-лист це систематизований збірник цін (тарифів) за групами та видами товарів, робіт, послуг. Тобто, прайс-лист надає будь-якому потенційному покупцю інформацію щодо асортименту товару та його вартості, фактично є публічною офертою. Тому, у ньому не можуть зазначатись умови платежу, термін поставки, дата його складання, посилання на контракт, оскільки такі умови конкретизуються постачальником із покупцем під час укладання конкретної угоди.»
При цьому, прайс-лист є додатковим документом, передбаченим ч. 3 ст. 53 МК України.
Щодо твердженні відповідача, що товар постачається на виконання договору комісії від 12.08.2014 року №1209-13 згідно зовнішньоекономічного договору від 19.01.2015 року №2891-RC/PA, але специфікація до договору комісії від 06.04.2015 № 3РПЗ не містить відомостей які надають змогу ідентифікувати товар, що постачається на виконання зовнішньоекономічного договору від 19.01.2015 року №2891-RC/PA та специфікації №3 від 06.04.2015 року та те, що в специфікації до договору комісії від 06.04.2015 року №3 РПЗ відсутні умови поставки товару, суд зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, договір комісії від 12.08.2014 р. № 1209-13 під час митного оформлення відповідачу не надавався, однак відповідач вказував на такий договір у двох своїх рішеннях, а саме № 110100000/2015/200075/1 від 22.06.2015 р. та № 110100000/2015/200076/1 від 25.06.2015 р.
При цьому, дані обставини не були доведені відповідачем під час розгляду справи.
Відповідно до ст. 1011 Цивільного кодексу України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.
Частиною першою статті 1012 Цивільного кодексу України встановлено, що договір комісії може бути укладений на визначений строк або без визначення строку, з визначенням або без визначення території його виконання, з умовою чи без умови щодо асортименту товарів, які є предметом комісії.
Пунктом 1.1. Договору комісії від 12.09.2014 р. № 1209/7 встановлено, що Комісіонер (ТОВ "Будком-Форт") зобов`язується за дорученням Комітента (ТОВ "АТБ-маркет") за винагороду укласти від свого імені відповідні договори і здійснити за рахунок та в інтересах Комітента наступні операції: зовнішньоекономічні правочини купівлі-продажу товарів, договори доручення з підприємствами-декларантами, договори зберігання комісійного товару з власниками ліцензійних митних складів, договори перевезення, здійснювати всі дії, які необхідні для проведення нетарифних видів контролю, виконувати митне оформлення вантажу, отримувати дозвільні документи та укладати інші договори із третіми особами, необхідні для виконання Комісіонером своїх зобов`язань.
Як встановлено п. 4.1. Договору комісії від 12.09.2014 р. № 1209/7, Комісіонер зобов`язаний придбати товар за цінами, в асортименті і кількості, вказаним Комітентом в Додатку до Договору.
За таких умов, відсутність в специфікації № 3РПЗ від 06.04.2015 р. до Договору комісії відомостей, які надають змогу ідентифікувати товар, що постачається на виконання зовнішньоекономічного договору від 19.01.2015 № 2891-КС/РА та специфікації № 3 від 06.04.2015, узгоджується із вимогами законодавства України та Договору комісії.
При цьому, оскільки саме позивач є комісіонером, наявність чи відсутність договору комісії жодним чином не може вплинути на ціну Продукції-1 та Продукції-2, оскільки позивач є отримувачем комісійної плати.
Таким чином, твердження відповідача щодо неможливості взяти до уваги при визначенні митної вартості специфікацію до договору комісії від 06.04.2015 № 3РПЗ є необґрунтованими.
У зв`язку з наведеним вище, є хибними висновки відповідача щодо неможливості взяти до уваги при визначенні митної вартості специфікацію до договору комісії від 06.04.2015 року № 3РПЗ у зв`язку із відсутністю в ній умов поставки.
Щодо твердженні відповідача стосовно того, що в договорах комісії №1209/7 від 12.09.2014 року та №1209-13 від 12.08.2014 року пунктом 3.5 передбачено, що за згодою сторін комітент (ТОВ "АТБ-маркет") має право самостійно заказувати та сплачувати послуги третіх осіб, які пов`язані та необхідні для виконання договору комісії, але жодного документа від ТОВ "АТБ-маркет" відносно понесених затрат не надавалось та те, що беручи до уваги наявність двох коносаментів можна зробити висновок про перевантаження контейнерів під час переміщення їх по морю та викликає сумніви щодо включення витрат на перевантаження до митної вартості оцінюваних товарів, а також те, що жодного документа, щодо понесених витрат ТОВ "АТБ-маркет" та ТОВ "БУДКОМ-ФОРТ" не надано, суд зазначає наступне.
В договорі комісії №1209/7 від 12.09.2014 року пунктом 3.5 передбачено, що за згодою сторін комітент (ТОВ "АТБ-маркет") має право самостійно заказувати та сплачувати послуги третіх осіб, які пов`язані та необхідні для виконання договору комісії.
Умовами поставки є СFR/Одеса, що означає, що зобов`язання оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в порт Одеса, можуть (і були) покладені на Продавця.
Через наведене, у ТОВ "АТБ-маркет" та ТОВ "Будком-Форт" не існувало необхідності заказувати та сплачувати послуги третіх осіб.
Таким чином, вищезазначені обставини вказують про виявлення відповідачем розбіжностей, які при судовому розгляді справи доведені не були.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати Торгово-промислової палати України із заявами від 12.06.2015 року та від 22.06.2015 року щодо проведення експертного дослідження.
Перед експертом були поставлені питання щодо визначення риночної вартості одного кілограму рису, країна походження Пакистан, отриманого за контрактом № 2891-RC/РА від 19.01.2015 року згідно специфікації № 3.
Згідно висновку експерта від 12 червня 2015 року № ГО-1995 риночна вартість одного кілограму рису, країна походження Пакистан, отриманого за контрактом № 2891-RC/РА від 19.01.2015 року згідно специфікації № 3 від 06.04.2015 року, за умови поставки СFR Одеса, може складати:
- рис білий IRRI-6 довгозернистий, максимум 5% ломаного - 0,420 USD/кг;
- рис білий IRRI-6 довгозернистий пропарений, максимум 5% ломаного - 0,430 USD/кг.
Згідно висновку експерта від 23 червня 2015 року № ГО-2092 риночна вартість одного кілограму рису, країна походження Пакистан, отриманого за контрактом № 2891-RC/РА від 19.01.2015 року згідно специфікації № 3 від 06.04.2015 року, за умови поставки СFR Одеса, може складати:
- рис білий IRRI-6 довгозернистий, максимум 5% ломаного - 0,420 USD/кг;
- рис білий IRRI-6 довгозернистий пропарений, максимум 5% ломаного - 0,430 USD/кг;
- рис білий 100% ломаного - 0,345 USD/кг;
Частинами 1, 7 ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має такі самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.
Враховуючи наведені у висновках експерта від 12 червня 2015 року № ГО-1995 та від 23 червня 2015 року № ГО-2092 відомості, суд вважає, що вказані висновки мають значення для всебічного розгляду обставин даної справи.
Враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне зазначити, що подані позивачем до митного оформлення документи повністю відповідали вимогам частини другої статті 58 Митного кодексу України і не створювали підстав для виникнення у митниці обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісно і достовірно та/або відсутності хоча б однієї із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
У зв`язку з цим суд вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 7 308,00 грн.
Керуючись ст.ст. 143-146 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Будком-Форт" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 22.06.2015 року №110100000/2015/200075/1.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 25.06.2015 року 110100000/2015/200076/1.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 01.07.2015 року №110100000/2015/200077/1.
Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Будком-Форт" за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровської митниці ДФС судові витрати у розмірі 7 308,00 гривень.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 12 липня 2019 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили 12 липня 2019 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя В.М. Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник