Справа № 1340/6021/18
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 серпня 2019 року

м. Київ

справа №1340/6021/18

адміністративне провадження №К/9901/22132/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції в Львівській області про визнання протиправними та скасування постанов,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, у якому просив визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби Осадець М.О. від 19 вересня 2018 року про відкриття виконавчого провадження та постанови від 17 вересня 2018 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 216108,72 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючися з таким рішенням, позивач звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 25 червня 2019 року у відкритті апеляційного провадження відмовив.

01 серпня 2019 року позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2019 року.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про її невідповідність вимогам статті 330 КАС України, зважаючи на такі обставини.

Відповідно до частини 4 статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» установлено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921,00 грн.

Отже, за подання цієї касаційної скарги скаржник мав сплатити 1921,00 грн судового збору.

Проте доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги скаржник до касаційної скарги не приєднав.

Суд також звертає увагу на інші недоліки касаційної скарги, що полягають у такому.

Відповідно до статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З матеріалів касаційної скарги Судом з`ясовано, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена 25 червня 2019 року. Отже, строк на її оскарження закінчився 25 липня 2019 року.

Суд зазначає, що до суду касаційної інстанції позивач звернувся 01 серпня 2019 року, що підтверджується відтиском штампу відділення поштового зв`язку на конверті, у якому надійшла касаційна скарга.

Таким чином, касаційну скаргу позивач подав із пропуском установлених процесуальним законом строком.

Одночасно з касаційною скаргою позивач подав до суду касаційної інстанції клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, на обґрунтування якого зазначив про те, що оспорювану ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2019 року він отримав 02 липня 2019 року.

Проте жодних доказів, які б дозволяли встановити дату, коли скаржник отримав копію ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2019 року, до клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження скаржник не приєднав.

З урахуванням викладеного Суд не знаходить підстав для поновлення позивачеві строку на касаційне оскарження.

Наведені обставини в сукупності свідчать про невідповідність касаційної скарги вимогам процесуального закону.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Частинами першою та другою статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частиною третьою статті 332 КАС України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Недоліки касаційної скарги можуть бути усунені протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом подання до суду:

- оригінала документа про сплату судового збору в розмірі 1921,00 грн;

- заяви про поновлення строку на касаційне оскарження разом з доказами, які свідчать про поважність причин його пропуску.

На підставі викладеного, керуючись статтями 133, 169, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2019 року в справі №1340/6021/18 залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: О.В. Кашпур

С.А. Уханенко