Справа № 826/7544/15
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

09 серпня 2019 року

м. Київ

справа №826/7544/15

адміністративне провадження №К/9901/5739/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Єзеров А.А., Кравчук В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Міністерства освіти і науки України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.06.2015р. (судді - Шулежко В.П., Іщук І.О., Погрібніченко І.М.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015р. (судді - Чаку Є.В., Старова Н.Е., Файдюк В.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання протиправними та скасування пунктів наказу, стягнення витрат, визнання безпідставними та незаконними звернень, стягнення моральної шкоди, -

встановив:

У квітні 2015р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати п. 4 наказу МОН України №217 від 26.02.2015р. в частині скасування рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 ВНЗ "Міжрегіональна академія управління персоналом" 26.03.2014р. протокол №16 про присудження наукового ступеня доктора юридичних наук зі спеціальності 12.00.07 "Адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право" та в частині відмови у видачі диплома доктора юридичних наук ОСОБА_1 на підставі висновку;

- визнати незаконним висновок МОН України та довідку з порівняльною таблицею;

- визнати незаконним та скасувати п. 7 наказу МОН України №217 від 26.02.2015р. в частині позбавлення строком на два роки права участі в атестації наукових кадрів офіційним опонентам: д.ю.н., професору Діхтієвському П.В., д.ю.н., професору ОСОБА_7, д.ю.н., професору ОСОБА_4 ;

- стягнути з відповідача на користь позивача витрати понесенні за проведення експертного лінгвістичного дослідження Київським експертно-дослідним центром у сумі 5000 грн.;

- визнати безпідставними і незаконними звернення старшого наукового співробітника Інституту економіко-правових досліджень НАН України Кременовської Ірини Вікторівни від 03.04.2014р. та від 19.06.2014р. до МОН України про скасування рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 ВНЗ "Міжрегіональна академія управління персоналом" від 26.03.2014 року протокол №16 щодо присудження наукового ступеня доктора юридичних наук ОСОБА_1 зі спеціальності 12.00.07 "Адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право" та щодо відмови у видачі йому диплома доктора юридичних наук;

- відшкодувати з відповідача на користь позивача моральну шкоду у сумі 5000 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.06.2015р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015 р., позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано п. 4 наказу Міністерства освіти і науки України від 26.02.2015р. №217 в частині скасування рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 ВНЗ "Міжрегіональна академія управління персоналом" від 26.03.2014 протокол №16 про присудження наукового ступеня доктора юридичних наук зі спеціальності 12.00.07 "Адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право" та відмови у видачі диплома доктора юридичних наук ОСОБА_1 на підставі висновку.

У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, Міністерство освіти і науки України звернулось з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та відмовити у задоволенні позову повністю.

В обгрунтування касаційної скарги посилається на те, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і як наслідок, ухвалено рішення, що підлягають скасуванню.

Крім того, посилається на те, що висновки судів попередніх інстанцій щодо непідтвердження доказами наявності особливих обставин, які потребували більш тривалого строку для проведення експертизи дисертації позивача, суди не врахували положення абзацу 3 п. 30 Порядку присудження наукових ступенів і присвоєння вченого звання старшого наукового співробітника (Порядок №567), відповідно до змісту якого, Міністерство може продовжити строк розгляду окремої дисертації за особливих обставин, які потребують більш тривалого строку для проведення її експертизи. Між тим, такі обставини мали місце, це зокрема, численні звернення ОСОБА_6 з інформацією про ознаки порушень вимог нормативно-правових актів з питань атестації наукових кадрів.

Враховуючи викладене, відповідач вважає, що при проведенні експертизи дисертації ОСОБА_1 , скасуванні рішення спеціалізованої вченої ради про присудження ОСОБА_1 наукового ступеня доктора юридичних наук, а також відмові у видачі диплома доктора юридичних наук та застосуванні санкції до наукового консультанта та офіційних опонентів, він діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, а тому оспорюваний наказ є законним та прийнятим в межах компетенції.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просив у її задоволенні відмовити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 26.03.2014р. на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 ВНЗ "Міжрегіональна академія управління персоналом" позивач захистив дисертаційне дослідження "Адміністративно-правові аспекти нормотворчості публічної адміністрації в Україні" (УДК 342.95.3.(477) на здобуття наукового ступеня доктора юридичних наук за спеціальністю 12.00.07 "Адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право".

За результатами цього засідання до МОН України направлено "Пропозиції щодо затвердження рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 від 26.03.2014р. з подальшим присудженням наукового ступеня доктора юридичних наук ОСОБА_1 і видачею йому відповідного диплому".

15.04.2014р. атестаційна справа та дисертація ОСОБА_1 надійшла до МОН України, реєстраційний номер Д 23.04.14-241/2.

03.04.2014р. за вх. № К-1069 відповідачу надійшло звернення кандидата юридичних наук, старшого співробітника відділу проблем модернізації господарського права та законодавства Інституту економіко-правових досліджень НАН України Кременовської І.В. щодо прийняття рішення про скасування результатів захисту дослідження за вказаною темою та відмови позивачу у видачі диплома доктора юридичних наук.

20.05.2014р. на засіданні експертної ради з юридичних наук МОН України з числа членів експертної ради утворено комісію з метою перевірки інформації, викладеної у зверненні ОСОБА_6 та для поглибленого вивчення дисертації ОСОБА_1

04.06.2014р. на черговому засіданні експертна рада з юридичних наук МОН України заслухала висновок комісії та за результатами розгляду дисертації ОСОБА_1 пропонувала МОН України затвердити рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 про присудження останньому наукового ступеня доктора юридичних наук. При цьому, у висновку члени комісії спростували та заперечили зауваження, наведені у зверненні ОСОБА_6 та зазначили, що дисертація ОСОБА_1 є актуальною, своєчасною, має наукову і практичну новизну та відповідає паспорту спеціальності 12.00.07 "Адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право".

19.06.2014р. відповідачу за вх. № К-1069/2 надійшло друге звернення ОСОБА_6 , в якому вона повторно звертає увагу на зміст дисертації ОСОБА_1 та на наявність, на її думку, суттєвих порушень вимог Порядку присудження наукових ступенів та присвоєння вченого звання старшого наукового співробітника.

04.09.2014р. на черговому засіданні експертна рада з юридичних наук МОН України з метою перевірки додаткової інформації щодо дисертації ОСОБА_1 прийняла рішення поновити роботу комісії по розгляду дисертації позивача, додатково включивши до її складу відповідних експертів.

В той же час, ОСОБА_6 надіслала своє друге звернення до Київського національного університету імені Тараса Шевченка, за результатами розгляду якого складено відповідний висновок за підписом д.ю.н., професора ОСОБА_8, д.ю.н., професора ОСОБА_9, д.ю.н., старшого наукового співробітника, професора ОСОБА_10, у якому зазначено, що дисертація ОСОБА_1 є завершеною роботою, що в сукупності вирішує важливе завдання, яке має суттєве значення для адміністративного права України. Дисертаційне дослідження відповідає паспорту спеціальності 12.00.07, вимогам Порядку присудження наукових ступенів і присвоєння вченого звання старшого наукового співробітника, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №567 від 24.07.2013р., і встановленим вимогам до докторських дисертацій та наказу МОН України №1112 від 17.10.2012р. "Про опублікування результатів дисертацій на здобуття наукових ступенів доктора і кандидата наук".

03.12.2014р. на своєму засіданні експертна рада з юридичних наук МОН України за результатами розгляду доповіді комісії по розгляду атестаційної справи, дисертації та додаткових матеріалів по дисертації вирішила затвердити результати таємного голосування. Однак, у зв`язку з тим, що пропозиція МОН України про затвердження рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 ВНЗ "Міжрегіональна академія управління персоналом" від 26.03.2014р. про присудження наукового ступеня доктора юридичних наук ОСОБА_1 та надання йому диплому доктора наук, не набрала більшості, рада рекомендувала атестаційній колегії МОН України прийняти остаточне рішення щодо присудження ОСОБА_1 наукового ступеня доктора юридичних наук або скасувати рішення спецради Д 26.142.02 ВНЗ "Міжрегіональна академія управління персоналом".

22.12.2014р. на засіданні атестаційної колегії МОН України остання прийняла рішення про зняття з розгляду питання про затвердження рішення про присудження наукового ступеня доктора юридичних наук Делії Ю.В.

02.02.2015р. за вх. №2555/0/2-15 до МОН України надійшло чергове звернення ОСОБА_6 від 28.01.2015р. №299/22 на бланку Інституту економіко-правових досліджень НАН України з порівняльною таблицею у додатку щодо текстових запозичень в дисертації ОСОБА_1

26.02.2015р. на засіданні атестаційної колегії МОН України остання прийняла рішення про скасування рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 ВНЗ "Міжрегіональна академія управління персоналом" від 26.03.2014р. протокол №16 про присудження ОСОБА_1 наукового ступеня доктора юридичних наук.

Пунктом 4 наказу МОН України №217 від 26.02.2015р. "Про затвердження рішень Атестаційної колегії Міністерства щодо присудження наукових ступенів і присвоєння вчених звань від 26 лютого 2015 року" скасовано рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 ВНЗ "Міжрегіональна академія управління персоналом" від 26.03.2014р. протокол №16 про присудження наукового ступеня доктора юридичних наук зі спеціальності 12.00.07 "Адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право" та відмовлено у видачі диплома доктора юридичних наук ОСОБА_1 на підставі висновку.

Не погоджуючись з такими діями та рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, загальний строк розгляду у МОН атестаційною колегією дисертації та атестаційної справи здобувача наукового ступеня доктора наук не повинен перевищувати шести місяців, а строк розгляду в експертній раді не повинен перевищувати трьох місяців. Будь-які пропозиції і заяви щодо додаткової оцінки дисертацій та атестаційних справ розглядаються МОН до прийняття рішення, тобто в межах встановленого загального строку розгляду у шість місяців.

Враховуючи, що розгляд у МОН дисертації та атестаційної справи позивача тривав понад 10 місяців: з 15.04.2014р. по 26.02.2015р., суди дійшли висновку про порушення відповідачем встановленого п. 28 Порядку №567 строку розгляду у МОН дисертації та атестаційної справи позивача, зважаючи на відсутність особливих обставин, які потребують більш тривалого строку для проведення експертизи дисертації позивача та прийняття МОН відповідного рішення щодо продовження такого строку розгляду дисертації та атестаційної справи позивача, та на наявність рішення експертної ради з юридичних наук МОН України від 04.06.2014р. за результатами розгляду дисертації ОСОБА_1 щодо пропозиції МОН України затвердити рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 про присудження останньому наукового ступеня доктора юридичних наук.

З висновками судів попередніх інстанцій колегія суддів погоджується частково з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до положення про Міністерство освіти і науки, молоді та спорту України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), затвердженого Указом Президента України №410/2011 від 08.04.2011р., Міністерство освіти і науки, молоді та спорту України (МОНмолодьспорт України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

МОНмолодьспорт України входить до системи органів виконавчої влади і є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сфері освіти і науки, інновацій та інформатизації, інтелектуальної власності, молоді, фізичної культури та спорту.

Відповідно до підпункту 25 пункту 4 цього Положення до основних завдань МОНмолодьспорту України належить забезпечення єдності вимог до рівня наукової кваліфікації здобувачів наукових ступенів та вчених звань, проведення експертизи, в тому числі на відсутність текстових запозичень, дисертацій для здобуття наукових ступенів та атестаційних справ для присвоєння вченого звання старшого наукового співробітника, а також забезпечення розгляду апеляцій на рішення спеціалізованих вчених рад та вчених рад вищих навчальних закладів і наукових установ.

Питання присудження наукових ступенів доктора і кандидата наук та присвоєння вченого звання старшого наукового співробітника врегульовано Порядком (затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №567 від 24.07.2013р.

Відповідно до пункту 28 цього Порядку строк розгляду у МОН дисертації та атестаційної справи здобувача наукового ступеня доктора наук не повинен перевищувати шести місяців, а наукового ступеня кандидата наук - чотирьох місяців.

Будь-які пропозиції і заяви щодо додаткової оцінки дисертацій та атестаційних справ розглядаються МОН до прийняття рішення.

За особливих обставин, які потребують більш тривалого строку для проведення експертизи дисертації, питання щодо його продовження вирішує МОН у кожному конкретному випадку, про що інформується спеціалізована вчена рада.

Таким чином, передбачений Порядком строк розгляду дисертації та атестаційної справи не є абсолютним і може за певних обставин бути продовжений.

Така можливість продовження строку розгляду дисертації та атестаційної справи пов?язана, зокрема, з необхідністю розгляду усіх звернень, щодо додаткової оцінки дисертації і атестаційних справ, до прийняття остаточного рішення за наслідком їх розгляду.

В ході розгляду справи судами встановлено, що перевищення передбаченого пунктом 28 Порядку шестимісячного строку розгляду дисертації позивача було пов`язане із зверненнями щодо порушень під час захисту, додаткової її оцінки та необхідності перевірки таких фактів, в зв?язку з чим відповідачем, в межах наданих повноважень, вживались заходи по розгляду таких заяв та пропозицій, перевірки викладених фактів та додаткової оцінки дисертації.

За таких обставин, враховуючи, що Порядком №567 закріплено обов?язок МОН до прийняття рішення про затвердження рішення спеціалізованої вченої ради розглянути усі звернення щодо дисертації, передбачено можливість продовження строку розгляду дисертації та атестаційної справи, а тому висновки судів про протиправність рішення відповідача саме з підстав порушення такого строку не можна визнати обгрунтованими.

Крім того, відповідно до пункту 29 Порядку №567 повторний розгляд дисертації та атестаційної справи у МОН здійснюється за рішенням суду із залученням фахівців, які не брали участі у попередній експертизі дисертації.

Посилання позивача в обгрунтування протиправності рішення відповідача на те, що повторний розгляд дисертації можливий лише за рішенням суду також є безпідставним, оскільки дисертація позивача розглядалась відповідачем вперше.

Водночас, за правилами пункту 26 Порядку №567 у МОН розглядаються документи атестаційних справ здобувачів наукових ступенів та проводиться експертиза дисертацій з метою здійснення контролю за дотриманням спеціалізованими вченими радами вимог нормативно-правових актів з питань атестації наукових кадрів, про що готується висновок, який подається на розгляд атестаційної колегії МОН.

Відповідно до абзацу 4 цього пункту якщо під час проведення експертизи дисертації встановлено порушення спеціалізованою вченою радою вимог нормативно-правових актів з питань атестації наукових кадрів, то МОН скасовує рішення ради про присудження наукового ступеня та вживає відповідних заходів.

Відповідно до пункту 16 Положення про експертну раду з питань проведення експертизи дисертаційних робіт Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 14.09.2011р. №1058 атестаційні висновки експертної ради приймаються шляхом відкритого голосування більшістю голосів. За пропозицією хоча б одного з членів експертної ради проводиться таємне голосування.

В ході розгляду справи судами встановлено, що дисертація позивача була предметом дослідження експертними комісіями.

Зокрема, рішенням експертної ради від 04.06.2014р. запропоновано МОН України затвердити рішення спеціалізованої вченої ради про присудження наукового ступеня доктора юридичних наук ОСОБА_1 .

В ході розгляду дисертації позивача на експертній комісії 03.12.2014р. Пропозиція Міністерству освіти і науки України затвердити рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 Вищого навчального закладу "Міжрегіональна академія управління персоналом" від 26.03.2014р. про присудження наукового ступеня доктора юридичних наук ОСОБА_1 та видати йому диплом доктора наук" набрала "за" - 9 голосів, "проти" - 7, "утримались" - 2; вирішено затвердити результати таємного голосування та рекомендувати Атестаційній колегії Міністерства остаточне рішення щодо присудження ОСОБА_1 наукового ступеня доктора юридичних наук або скасування рішення спецради Д 26.142.02 ВНЗ "Міжрегіональна академія управління персоналом" прийняти на черговому засіданні Атестаційної колегії.

При цьому, під час проведення зазначених експертиз жодних порушень з боку спеціалізованої вченої ради, в тому числі вимог нормативно-правових актів з питань атестації наукових кадрів, встановлено не було.

За таких обставин, оскільки передбачені абзацом 4 пункту 26 Порядку підстави для скасування рішення спеціалізованої вченої ради про присудження наукового ступеня були відсутні, а тому оскаржуване рішення відповідача є необгрунтованим і підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення касаційної скарги та зміни оскаржуваних судових рішень в частині мотивів, з яких виходили суди при їх ухваленні.

Керуючись статтями 340, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Касаційну скаргу Міністерства освіти і науки України задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.06.2015р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015р. змінити в частині мотивів задоволення позовних вимог.

В решті постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.06.2015р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук