Справа № 320/1594/19
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 серпня 2019 року справа № 320/1594/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комісії виконавчого комітету Броварської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб про виплату грошової компенсації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

о б с т а в и н и с п р а в и:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії виконавчого комітету Броварської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб про виплату грошової компенсації в якому позивач просить суд:

- скасувати рішення комісії створеної виконавчим комітетом Броварської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб про виплату грошової компенсації від 22.03.2019 в частині відмови ОСОБА_1 в отриманні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення у відповідності до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2019 №719;

- зобов`язати комісію створену виконавчим комітетом Броварської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб призначити ОСОБА_1 грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення у відповідності до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2019 №719.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є інвалідом ІІ групи, який безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції м. Дебальцеве Донецької області.

Відповідно до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №719 (далі Порядку№719), має право на отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення.

Разом тим, відповідач незаконно відмовив йому у призначенні грошової компенсації, не зазначивши при цьому жодної визначеної п. 15 Порядку правової підстави для відмови.

Позивач не погоджується із вказаним рішенням, вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню, на даний час він перебуває на квартирному обліку та внесений до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року задоволено клопотання позивача та замінено неналежного відповідача - Броварську міську раду Київської області на належного - Комісію виконавчого комітету Броварської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб про виплату грошової компенсації.

Зобов`язано Комісію виконавчого комітету Броварської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб про виплату грошової компенсації у 15-денний строк з дня отримання ухвали суду направити на адресу суду та учасників справи відзив на позовну заяву та додані до нього документи.

24.07.2019 через службу діловодства суду Броварською міською радою Київської області надані пояснення за змістом яких Комісія виконавчого комітету Броварської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб про виплату грошової компенсації не є юридичною особою, а відтак не може бути відповідачем у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України № 464 від 13.03.2019, ОСОБА_1 в період з 05.09.2014 по 15.09.2014 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції м. Дебальцеве Донецької області (а.с.14).

З 12 липня 2018 року йому встановлено другу групу інвалідності довічно, причина інвалідності захворювання, пов`язане з захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 1048882 від 12.07.2018 (а.с. 15).

20 липня 2018 року Управління соціального захисту населення Броварської міської ради видало ОСОБА_1 посвідчення інваліда війни 2 групи серії НОМЕР_2 (а.с. 24).

Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради № 378 від 05 червня 2018 року створено комісію щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб про виплату грошової компенсації і затверджено її склад згідно з додатком № 1(а.с.22).

Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Броварської міської ради № 964 від 18 грудня 2018 року ОСОБА_1 взятий на облік з включенням в список для одержання житла поза чергою як інвалід війни, складом сім`ї 1 чоловік, який проживає по АДРЕСА_1 , окрема 2-кімнатна, ж/пл. 31,4 м2 з 1994 року, де зареєстровано 4 чоловіка (а.с.21).

15 березня 2019 року позивач звернувся до комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб про виплату грошової компенсації із заявою про призначення йому, як інваліду другої групи, грошової компенсації на придбання житла, яка передбачена Порядком виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженим постановою КМУ № 719 від 19.10.2016.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов члена сімей загиблих військовослужбовців, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, а також інвалідів І-ІІ груп із числі військовослужбовців, які брали участь у зазначеній операції та потребують поліпшення житлових умов від 18.03.2019, ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , з.п. 52,9 м.кв, яку отримав з фонду комунального майна Броварської міської ради Київської області (а.с.18).

Рішенням Комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб про виплату грошової компенсації від 22 березня 2019 року позивачу відмовлено у призначенні грошової компенсації на придбання житла. В підставу для відмови зазначено, що проведеною перевіркою наявності прав на нерухоме майно особи з інвалідністю, а також всіх членів родини, на яких розраховується грошова допомога встановлено, що ОСОБА_1 має у власності 1/3 частину квартири розташовану по АДРЕСА_1 (1/3 частини квартири складає 10,46 кв.м). Отже, забезпечений житлом, відповідно до норм (а.с.16).

Не погоджуючись з даною відмовою та вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них, визначено в Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-ХІІ (далі - Закон №3551-ХІІ, у редакції, чинній на момент видачі позивачу посвідчення інваліда війни).

Відповідно до пункту 11 частини другої статті 7 Закону №3551-ХІІ до інвалідів війни належать також інваліди з числа: військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 7 Закону №3551-ХІІ до інвалідів війни належать особи з числа: військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року № 719 затверджений Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей (далі - Порядок №719)

Пунктом 3 Порядку №719 визначено, що право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають особи з інвалідністю I-II груп, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, визначених пунктами 11-14 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», які перебувають на квартирному обліку (далі - особи з інвалідністю).

Відповідно до частини 1 пункту 5 Порядку, за поданням структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (крім м. Києва) рад, за рішенням виконавчого комітету міської, районної в місті (у разі її створення) ради або за розпорядженням голови районної, районної в м. Києві держадміністрації утворюються комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації.

Пунктом 10 Порядку передбачено, що орган соціального захисту населення протягом п`яти робочих днів з дня прийняття заяви з усіма необхідними документами обстежує матеріально-побутові умови заявника, про що складає акт за формою, встановленою Мінсоцполітики.

Відповідно до пункту 12 Порядку №719 комісія протягом п`яти робочих днів з дня надходження подання розглядає його по суті і в присутності заявника або його законного представника чи уповноваженої особи приймає рішення щодо призначення або відмови в призначенні грошової компенсації.

Згідно з пунктом 15 Порядку №719 Комісія може відмовити заявнику в призначенні грошової допомоги з таких підстав: 1) загиблий або особа з інвалідністю не належали до одного з військових формувань, визначених в абзаці восьмому, формувань, визначених абзацами шостим і сьомим, або не залучалися до діяльності, визначеної абзацом п`ятим пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; 2) загиблий або особа з інвалідністю не брав безпосередню участь в антитерористичній операції (відсутня довідка, визначена в підпункті 3 пункту 8 цього Порядку); 3) заявник не є членом сім`ї загиблого, визначеним в абзацах шістнадцятому - двадцять другому пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; 4) заявник не є особою, визначеною у пунктах 11 - 14 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 5) заявник не перебуває на квартирному обліку з урахуванням норми, визначеної у пункті 9 цього Порядку; 6) заявник є членом сім`ї загиблого за категорією, нижчою, ніж категорія, до якої належить інший член цієї ж сім`ї загиблого, в разі одночасного подання ними заяви на отримання грошової компенсації; 7) заявник є членом сім`ї загиблого за категорією, нижчою, ніж категорія, до якої належить інший член цієї ж сім`ї, який вже отримав житло або грошову компенсацію, - до виплати грошової компенсації всім членам сімей загиблих, які перебувають на обліку в Реєстрі і мають першочергове право на таку виплату; 8) заявнику вже надавалося житло або вже виплачувалася грошова компенсація як члену сім`ї загиблого або як особі з інвалідністю.

Відповідно до пункту 17 Порядку у разі відмови в призначенні грошової компенсації комісія надсилає заявнику копію відповідного рішення із зазначенням підстав для його прийняття протягом трьох робочих днів з моменту прийняття такого рішення.

Пункт 18 Порядку передбачає, що заявник має право оскаржити рішення комісії про відмову в призначенні грошової компенсації до суду.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є інвалідом війни та відноситься до числа осіб, визначених у пункті 11 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З 18 грудня 2018 року позивач перебуває на квартирному обліку у виконкомі Броварської міської ради на підставі рішення від 18.12.2018 № 964 та внесений до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, що підтверджується довідкою виданою 19 грудня 2018 року заступником голови Броварської міської ради (а.с.20).

Доказів того, що на момент звернення до відповідача із заявою про виплату грошової компенсації позивач не перебував на квартирному обліку відповідачем суду не надано. Як і доказів того, що йому вже надавалося житло або виплачувалася грошова компенсація як особі з інвалідністю.

Згідно витягу з протоколу № 04 засідання комісії з житлових питань виконавчого комітету Броварської міської ради від 23 квітня 2019 року, комісією було рекомендовано виконкому зняти з квартирного обліку ОСОБА_1 . У зв`язку з тим, що за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.03.2019 йому належить на праві власності 1/3 частка квартири АДРЕСА_3 (10,5 м2 житлової площі на одну особу).

Разом з тим, дане рішення містить лише рекомендаційний характер та не є доказом зняття позивача з квартирного обліку.

Окрім того, вказане рішення №4 прийняте 23.04.2019, а відтак воно не було підставою для прийняття оскаржуваного рішення №3, яке прийняте 22.03.2019.

Як вже зазначалося судом, позивач взятий на квартирний облік, як інвалід війни при виконавчому комітеті міської ради для отримання державного житла відповідно до рішення виконавчого комітету Броварської міської ради від 18 грудня 2018 року № 964 (а.с.21). Доказів визнання вказаного рішення нечинним, його скасування відповідачем суду не надано. Крім того, із довідки виконавчого комітету Броварської міської ради слідує, що ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку для отримання державного житла з 18 грудня 2018 року у списку осіб, які мають право на позачергове отримання житла (як інвалід війни) (а.с.20).

Більш того, відповідно ст. 47 ЖК України, норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. При цьому вказана норма являє собою розрахунковий норматив забезпеченості житловою площею в громадському та державному житловому фонді на одну особу (розмір житлової площі без урахувань площі нежитлових приміщень).

Жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки (ст. 48 ЖК України).

Відповідно до Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, мінімальний розмір житлової площі у межах якої здійснюється надання житлових приміщень особам, що потребують покращення житлових умов становить 7 кв.м на кожного члена родини.

Наведені вище обставини дають суду підстави вважати помилковими висновки відповідача про відсутність підстав для взяття позивача на квартирний облік, оскільки як на момент розгляду Комісією заяви ОСОБА_1 про виплату грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення, так і на момент прийняття спірного рішення він з квартирного обліку повноважним органом не знятий. Відтак, позивач вважається особою, яка потребує поліпшення житлових умов.

Крім того, затвердженим постановою КМУ від 19.10.2016 № 719 вищевказаним Порядком встановлено вичерпний перелік підстав для відмови у призначенні компенсації на придбання житла, який не підлягає подвійному трактуванню. Вказаний перелік не містить такої правової підстави для відмови, як забезпечення житлом.

Разом з тим, в рішенні не вказано жодної визначеної п. 15 правової підстави для відмови у призначенні ОСОБА_1 грошової компенсації на придбання житла.

Виходячи з приписів вказаних норм та враховуючи, що ОСОБА_1 є особою, визначеною у пункту 11 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд приходить до висновку, що спірне рішення прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки відсутні підстави для відмови у призначенні такої допомоги, передбачені пунктом 15 Порядку № 719.

В силу положень частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Згідно з абзацом 2 частини 4 статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У відповідності до Рекомендацій № К (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи, державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган з кількох юридично допустимих рішень може обирати те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Водночас, суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції цих органів.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Так, Пленум Вищого адміністративного суду України в пункті 10.3 Постанови від 20 травня 2013 року №7 "Про судове рішення в адміністративній справі" зазначив, що суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Суд звертає увагу на те, що рішення суб`єкта владних повноважень про відмову в призначенні грошової допомоги має містити вичерпні підстави для такого рішення, з метою гарантування права особи на оскарження такого рішення та запобігання можливим подальшим діям, направленим на позбавлення право особи на отримання грошової компенсації та неодноразовому зверненню особи до суду за захистом своїх прав.

Суд зазначає, що дискреційні функції відповідача як суб`єкта владних повноважень стосовно відмови в призначенні грошової допомоги досить жорстко обмежені в законодавчому порядку, оскільки такі рішення мають відповідати положенням чинного законодавства та можуть бути оскаржені у судовому порядку.

З урахуванням тієї обставини, що під час розгляду справи у суді були встановлені факти неправомірної відмови позивачу в призначенні грошової допомоги та наявність підстав для призначення позивачу грошової допомоги, суд вважає, що у даному випадку у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, у зв`язку з чим повний та ефективний захист порушеного права позивача потребує зобов`язання Комісії створеної виконавчим комітетом Броварської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб про виплату грошової компенсації призначити ОСОБА_1 грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення у відповідності до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2019 №719.

Посилання Броварської міської ради Київської області на те, що Комісія створена виконавчим комітетом Броварської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб про виплату грошової компенсації не є юридичною особою, а відтак не може бути відповідачем у справі, суд вважає необгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до п. 19 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок від 11 грудня 1984 року №470, попередній розгляд заяв про взяття на квартирний облік у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів провадиться громадською комісією з житлових питань при виконавчому комітеті, а на підприємстві, в установі, організації - комісією по житлово-побутовій роботі профспілкового комітету. Вказані комісії перевіряють житлові умови громадян і про результати перевірки складають акт. Заяви і матеріали перевірки житлових умов громадян розглядаються на засіданні відповідної комісії, яка вносить свої пропозиції виконавчому комітетові місцевої Ради або адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і профспілковому комітетові.

Згідно з приписами п. 18 Порядку №719 заявник має право оскаржити рішення комісії про відмову в призначенні грошової компенсації до суду.

Окрім того, в силу положень п. 9 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач є звільненим від сплати судового збору. Доказів понесення інших судових витрат позивач суду не надав. Таким чином, судові витрати присудженню на користь позивача не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства. Суд займає активну позицію не лише під час вирішення публічно-правового спору, але й після набрання судовим рішенням законної сили.

Приймаючи до уваги обставини справи, суд вважає за необхідне зобов`язати Комісію виконавчого комітету Броварської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб про виплату грошової компенсації, яка є суб`єктом владних повноважень, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, з таким розрахунком, щоб суб`єкт владних повноважень мав реальну можливість виконати судове рішення у визначений законом і цим рішенням спосіб з урахуванням об`єктивних обставин.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії виконавчого комітету Броварської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб про виплату грошової компенсації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

Скасувати рішення Комісії створеної виконавчим комітетом Броварської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб про виплату грошової компенсації від 22.03.2019 в частині відмови ОСОБА_1 в отриманні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення у відповідності до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2019 №719.

Зобов`язати Комісію створену виконавчим комітетом Броварської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб призначити ОСОБА_1 грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення у відповідності до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2019 №719.

Зобов`язати Комісію створену виконавчим комітетом Броварської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб про виплату грошової компенсації подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дати набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.
Повний текст рішення складено 09.08.2019.

Суддя Я.В. Горобцова