Справа № 0940/2487/18
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2019 р. справа № 0940/2487/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Біньковської Н.В.,

за участю: секретаря судового засідання Хоми О.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Кононової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA206000/2018/000933/1 від 20.11.2018 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206000/2018/00952 від 20.11.2018,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA206000/2018/000933/1 від 20.11.2018 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206000/2018/00952.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, в порушення статей 57, 58 Митного кодексу України, за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару - транспортного засобу марки Ford, модель Transit Connect, бувший в експлуатації, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1560 см3, обраний метод його визначення, а саме основний - за ціною договору (контракту) протиправно здійснено визначення митної вартості товару, який ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом, внаслідок чого прийнято оскаржувані картка відмови та рішення від 20.11.2018. Позивач стверджує, що на підставі рахунку - фактури (інвойс) №A127232 від 25.10.2018 оплатила нерезиденту повну вартість автомобіля готівкою в сумі 1500 EUR, при перетині кордону України і декларуванні визначено митну вартість транспортного засобу за ціною договору (контракту). Договір купівлі-продажу (фактура) №127232 від 25.10.2018 містить усі дані продавця та покупця, марку і модель транспортного засобу, ідентифікаційний номер кузова, ціну, підпис сторін, печатку продавця, інформацію про оплату, декларація №18NLJNOQPAALK4WD55 від 25.10.2018 підтверджує факт купівлі - продажу, кошти сплачені готівкою, платіжних документів не існує, а тому позивач не міг подати їх для митного оформлення. Вказує, що відповідачем проведення консультацій не здійснювалось, відповідач визначаючи ціну за другорядним методом (подібні товари) не врахував пошкоджень транспортного засобу, що вказані в акті №20903/2018/63391 від 03.11.2018, митний орган повинен вказати які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, і чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника, з подальшим дотриманням черговості методів, визначених ст.57 Митного кодексу України.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.12.2018 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 04.03.2019 суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. 06.05.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, в якому стосовно заявлених позовних вимог заперечив. Зазначив, що додані позивачем документи до митної декларації для підтвердження заявленої митної вартості містять розбіжності щодо ваги автомобіля, а саме у фактурі та свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (у фактурі - вага зазначена 1454 кг, а у свідоцтві - 1554 кг), декларантом не було подано повний перелік первинних документів, зазначених у ч.2 ст.53 Митного кодексу України, а саме документів що підтверджують ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за даний товар, на вимогу митного органу позивач документів не надав. Вказав, що декларанту направлялись електронні повідомлення із вимогою надати оригінали товаросупровідних та реєстраційних документів, та про початок митної консультації, надання документів що підтверджують сплату ПДВ на придбаний товар за межами митної території України, сервісної книжки, акти виконаних робіт щодо проведеного технічного обслуговування з посиланням дати виконання та які роботи проведені, ідентифікаційні номери, пробіг, фотографії, технічну документацію та повідомлено, що за умови ненадання таких документів ціна придбаного товару буде прийнята як така що не виключає ПДВ та застосований нормативний пробіг згідно програмного продукту SCHWACKE NET. Декларант відповіді та документів не надав. Стверджує, що перший метод не застосований у зв`язку з ненаданням документів, передбачених ч.2 та ч.3 ст.54 Митного кодексу України, а саме: якщо рахунок сплачено, то необхідно надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять необхідні реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (ст.59 Митного кодексу України). Джерело інформації: basis Super SCHWACKE 11/2018, з урахуванням коригування на стан транспортного засобу. В результаті коригування вартість транспортного засобу визначена в суму 6252 євро. Звертає увагу, що розрахована декларантом митна вартість товару становить 2816,000 євро, і на підтвердження позивач додає витяг з SCHWACKE NET, що свідчить про суперечності, оскільки декларант самостійно заявляє у декларації вартість товару з цього джерела інформації (а.с.24-33).

Позивач подав суду відповідь на відзив, в якому вважає правову позицію відповідача необґрунтованою. Зазначає, що відповідач не обгрунтував невідповідність ваги у поданих документах, і значення цього при визначенні митної вартості та застосуванні першого методу, передбаченого ст.57 МК України. Звернув увагу, що при митному оформленні було зазначено, що надати документи про оплату за транспортний засіб не представлялось можливим, оскільки продавцем товару такі не надавалися, кошти оплачувались готівкою, підтвердженням оплати є договір купівлі-продажу №127232 від 25.10.2018, а витребування інших документів є незаконним. Вказує, що декларантом інформацію про SCHWACKE NET подано як довідкову, оскільки митницею у телефонному режимі повідомлено декларанта що початкова ціна на даний транспортний засіб становить 6252 євро, однак і ця інформація не завадила відповідачу визначити митну вартість товару у сумі 6252 євро. Також зазначає, що відповідачем не звернуто увагу, що транспортний засіб перебуває в аварійному стані (має пошкодження), що вплинуло на його ціну при його купівлі, та підтверджено актом проведення огляду автомобіля від 03.11.2018 №20903/2018/6339 (а.с.54-55).

Позивач також надав суду письмові пояснення, в яких додатково зазначив, що звернувшись до фірми продавця транспортного засобу щодо порядку проведення розрахунків за товар, отримав відповідь, у якій вказано, що кошти сплачені готівкою, автомобіль продано з пошкодженнями (а.с.58).

Відповідач надав суду письмові пояснення, згідно яких заперечив правову позицію позивача з підстав, вказаних у відзиві. Додатково зазначив, що декларант погодився із рішенням про коригування митної вартості та оформив митну декларацію з вартістю 6252 євро, у графі 43 самостійно заявив 6 метод визначення митної вартості. Звернув увагу суду на застосоване джерело інформації при визначенні митної вартості, а саме каталог SuperSCHWACKE 11/2018, початкова ціна згідно з каталогом становить 7815,13 євро, вартість зменшено відповідно до акту митного огляду 4% (перепробіг) та 3% на пошкодження ЛФП, 13% - загальні пошкодження, визначено вартість 6252 євро (а.с.72, 92).

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві, відповіді на відзив, письмових поясненнях. Додатково зазначили, що декларант не повідомляв про необхідність надання додаткових документів. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні стосовно заявленого позову заперечила з підстав, наведених у відзиві на позов, додаткових письмових поясненнях. Додатково пояснила, що вартість транспортного засобу, яка зазначена в рахунку-фактурі до уваги при митному оформленні відповідачем не приймалась, оскільки у поданій електронній митній декларації №UA206010/2018/413710 від 08.11.2018 декларантом самостійно скориговано митну вартість товару за резервним методом. Просила в задоволенні позову відмовити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що як декларант 08.11.2018 в інтересах позивача подав до Івано-Франківської митниці ДФС електронну митну декларацію №UA206010/2018/413710 у якій митну вартість визначено за резервним методом, а саме ціна товару була скоригована на суму 2815,99 EUR із врахуванням каталогу SCHWACKE за 07.11.2018. Таке коригування здійснив тому, що відповідач не розмитнив би транспортний засіб позивача за ціною договору - 1500 EUR. При розмитненні транспортного засобу особисто із позивачкою та її чоловіком не спілкувався.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, свідка, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення, суд встановив наступне.

08.11.2018 декларантом - ФОП ОСОБА_4 в інтересах позивача, як одержувача товару, подано до митного органу митну декларацію №UA206010/2018/413710, якою задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України, автомобіль вантажний, призначений для перевезення вантажів виключно по дорогах загального користування, марки Ford, модель Transit Connect, бувший в експлуатації, загальна кількість місць включаючи водія - 3, номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, тип кузова - фургон, рік виготовлення 2014 (а.с.39).

У вказаній митній декларації декларантом у графі 42 зазначено ціну товару 1500,00 EUR, у графі 43 митної декларації визначено «6» метод, в графі 45 митної декларації наведено суму коригування - 90239,38 (що, із врахуванням даних графи 23 декларації «курс валют», еквівалентно 2816 EUR) (а.с.39).

Одночасно із митною декларацією декларантом надано ряд документів для підтвердження митної вартості товару і обраного методу її визначення. Зокрема, додано рахунок-фактуру №127232 від 25.10.2018, в якому вказано про те, що Автомобільна компанія Дж. Патер Еде ЗАТ (оцінка пошкоджених автомобілів) (Нідерланди) доставлено ОСОБА_5 (Калуш , Україна ) автомобіль марки Ford, модель Transit Connect, номер кузова НОМЕР_1 за ціною продажу 1500,00 EUR, вартістю без ПДВ - 1500,00 EUR, загальною сумою платежу - 1500,00 EUR (а.с.21); декларацію про походження товару від №0380 від 25.10.2018 (а.с.15); акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA20903/2018/63391 від 03.11.2018 (а.с.13), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 (а.с.14), інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів іншими державами №3415583 від 03.11.2018; паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні СЕ НОМЕР_3 від 18.05.2014, паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні НОМЕР_5 від 07.07.1999, інші некласифіковані документи №1581 від 26.10.2018, інші некласифіковані документи База basis Super SCHWACKE від 07.11.2018.

08.11.2019 о 17:32 год. відповідачем направлено декларанту електронне повідомлення із проханням відповідно до ч.2 ст.264 Митного кодексу України надати оригінали товаросупровідних та реєстраційних документів зазначених в графі 44 митної декларації (а.с.46 зворот).

12.11.2018 о 09:49 год. відповідачем направлено декларанту електронне повідомлення про початок митної консультації, та необхідності надання документів, які підтверджують повернення ПДВ на придбаний товар за межами митної території України. Відповідно до розділу IV наказу Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118 для підтвердження зазначених показників одометру в акті митного огляду, оформленого митним органом, у зоні діяльності якого розташовано пункт пропуску через державний кордон, через який був ввезений транспортний засіб, запропоновано надати: сервісну книжку, акти виконаних робіт (рахунки-фактури) щодо проведеного технічного обслуговування придбаного транспортного засобу з посиланням на дати виконання та які роботи проведені, ідентифікаційні номери транспортного засобу, пробіг; фотографії; технічну документацію. Повідомлено, що за умови ненадання таких документів ціна придбаного товару буде прийнята як така що не виключає ПДВ та застосований нормативний пробіг згідно програмного продукту SCHWACKE NET (а.с.46).

19.11.2018 декларант повідомив відповідача про те, що документи надати не може, так як продавцем товару вони не надавались, просить прийняти рішення швидше 10- денного терміну (а.с.42).

20.11.2018 за результатами розгляду поданої електронної митної декларації №UA206010/2018/413710 від 08.11.2018 Івано-Франківською митницею ДФС винесено оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA206000/2018/000933/1 від 20.11.2018. В обґрунтування вказаного рішення (графа 33) зазначено, що митна вартість товару визначена за методом визначення митної вартості щодо подібних товарів (стаття 60 Митного кодексу України). Перший метод не застосований у зв`язку з ненаданням документів, передбачених ч.2 та 3 ст.53 Митного кодексу України, а саме: якщо рахунок сплачено, - банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару. Другий метод визначення митної вартості товарів (статті 59-63 Митного кодексу України) не застосований, у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні товари (стаття 59 Митного кодексу України). Джерело інформації: basis SuperSCHWACKE 11/2018, з урахуванням коригування на стан транспортного засобу. Проведено консультацію з декларантом, доведено інформацію про право декларанта вчинити дії, передбачені пунктом 5 частини 2 статті 55 та Главою 4 Митного кодексу України.

При цьому, у графі 30 «коригування» зазначено вартість 6252,00 EUR, а у графі 31 наявна інформація про коригування за резервним методом (а.с.38).

Також Івано-Франківською митницею ДФС винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA206000/2018/00952 від 20.11.2018, відповідно до якої декларанту відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів з тих причин, що "Митна вартість транспортного засобу визначена за методом визначення митної вартості щодо подібних товарів (ст.60 Митного кодексу України). Перший метод не застосований у зв`язку з ненаданням документів, передбачених ч.2 та 3 ст.53 Митного кодексу України, а саме: якщо рахунок сплачено, - банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару. Другий метод визначення митної вартості товарів (статті 59-63 Митного кодексу України) не застосований, у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні товари (стаття 59 Митного кодексу України). Джерело інформації: basis SuperSCHWACKE 11/2018, з урахуванням коригування на стан транспортного засобу. Проведено консультацію з декларантом, доведено інформацію про право декларанта вчинити дії, передбачені пунктом 5 частини 2 статті 55 та Главою 4 Митного кодексу України. Також роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечить можливість прийняття митної декларації, митного оформлення - задекларувати митну вартість товару відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів від 20.11.2018 №UA206000/2018/000933/1. Декларанту доведено можливість оскарження цього рішення (а.с.37).

21.11.2018 декларантом - ФОП Мужчіль В.М в інтересах позивача, як одержувача товару, подано відповідачу митну декларацію №UA206010/2018/414032, якою задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України, а саме: автомобіль вантажний, призначений для перевезення вантажів виключно по дорогах загального користування, марки Ford, модель Transit Connect, бувший в експлуатації, загальна кількість місць включаючи водія - 3, номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, із зазначенням у графі 42 ціни товару 1500,00 EUR, однак із зазначенням у графі 45 суми коригування -198245,43, та визначенням шостого методу у графі 43 митної декларації (а.с.16).

Не погоджуючись із відмовою відповідача у прийнятті митної декларації та коригування митної вартості, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права шляхом визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA206000/2018/000933/1 від 20.11.2018 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206000/2018/00952 від 20.11.2018.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.

Згідно із частиною 1 статті 248 Митного кодексу України (надалі також - МК України), митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою ( частина 1 статті 52 МК України).

Одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1 статті 53 МК України).

Згідно частини 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті, у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Частиною 4 статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

У відповідності до частини 5 статті 58 Митного кодексу України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

За змістом частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно частини 1 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини 2 зазначеної статті Кодексу, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною 3 статті 57 Митного кодексу України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. Наведене передбачено частиною 4 статті 57 МК України.

Згідно із частиною 5 вказаної статті, у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 58 Митного кодексу України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини 1 статті 57 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до частини 6 статті 57 Митного кодексу України, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

За приписами частини 1 статті 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

У відповідності до частин 1, 2, 3 та 5 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 МК України).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Як передбачено частиною 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Аналіз наведених норм матеріального права свідчить, що обов`язок доведення митної вартості товару покладений на позивача. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлено судом, митну вартість імпортованого транспортного засобу, що вказана декларантом у митній декларації, визначено за резервним методом у сумі 2816 EUR, а до самої митної декларації додано документи, які підтверджують заявлені відомості про митну вартість товару за резервним методом, зокрема, рахунок-фактуру №127232 від 25.10.2018, в якому вказано про те, що Автомобільна компанія Дж. Патер Еде ЗАТ (оцінка пошкоджених автомобілів) (Нідерланди) доставлено ОСОБА_5 (Калуш , Україна ) автомобіль марки Ford, модель Transit Connect, номер кузова НОМЕР_1 за ціною продажу 1500,00 EUR, вартістю без ПДВ - 1500,00 EUR, загальною сумою платежу - 1500,00 EUR, та відомості електронного каталогу База basis SuperSCHWACKE від 07.11.2018.

Із змісту відомостей вказаного електронного каталогу База basis SuperSCHWACKE від 07.11.2018 слідує, що згідно цього програмного продукту (електронного каталогу) вартість продажу автомобіля марки Ford, тип Transit Connect 200 L1 Trend, рік випуску 2014, пробіг 367291 км становить 2815,13 EUR, вартість покупки - 1680,67 EUR.

Однак, відповідачем скориговано визначену позивачем митну вартість обговорюваного транспортного засобу з 2816 EUR до 6252 EUR, взявши за основу для коригування відомості електронного каталогу База SuperSCHWACKE від 20.11.2018, згідно яких вартість продажу автомобіля марки Ford, тип Transit Connect 200 L1 Trend, рік випуску 2014, пробіг 81100 км становить 7815,13 EUR, вартість покупки - 6344,54 EUR.

Згідно пояснень відповідача, митна вартість у сумі 6252,00 EUR визначена шляхом зменьшення суми 7815,13 EUR на 4% - на перепробіг, 3% - на пошкодження ЛФП, 13% - на загальні пошкодження.

Суд вважає такі дії і інформацію неналежними і недопустимими доказами правильності визначення митної вартості вантажного автомобіля марки Ford, модель Transit Connect, бувший в експлуатації, загальна кількість місць включаючи водія - 3, номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, тип кузова - фургон, рік виготовлення 2014.

Так, згідно пункту 4 частини 2 статті 55 Митного кодексу України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Частинами 4 і 5 Графи 33 "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" Розділу ІІ "Опис граф Рішення" Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 за №598 (надалі по тексту також - Правила №598), визначено, що у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Як свідчить зміст графи 33 рішення про коригування митної вартості товарів №UA206000/2018/000933/1 від 20.11.2018, спірне рішення не містить обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості.

Відсутність обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості є самостійною підставою для скасування рішення про коригування митної вартості товарів, про що свідчить правова позиція висвітлена у постановах Верховного Суду №826/28024/15 від 18.12.2018, №815/1670/17 від 21.12.2018, №813/663/17 від 18.12.2018, №815/228/17 від 21.12.2018 і №820/1436/17 від 18.12.2018.

Згідно додаткового аркуша до акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA20903/2018/63391 встановлено, що транспортний засіб марки марки Ford, модель Transit Connect, номер кузова НОМЕР_1 , показник одометра - 367291 км на час митного огляду містив пошкодження, ознаки експлуатації: пошкодження лакофарбового покриття; забруднено та пошкоджено оббивку салону та сидінь; пошкоджено передній бампер, капот, передні крила, підсилювач переднього бампера, радіатори, рамка радіаторів, правий передній лонжерон, вітрове скло, передні фари, спрацьовані подушки безпеки.

Жодних доказів про врахування вищевказаних пошкоджень під час корегування митної вартості автомобіля марки Ford, модель Transit Connect, номер кузова НОМЕР_1 , а також показників одометра 367291 км, суду відповідачем не надано. Наведений відповідачем у поясненнях розрахунок митної вартості, не містить даних які саме пошкодження та пробіг враховувались відповідачем при коригуванні митної вартості вказаного транспортного засобу, а також не надано доказів, що такий розрахунок був здійснений саме при прийнятті оскаржуваного рішення.

Також, відповідачем не наведено обґрунтувань не прийняття до уваги при митному оформленні вказаного транспортного засобу наданих декларантом відомостей електронного каталогу basis SuperSCHWACKE від 07.11.2018.

При цьому суд критично ставиться до доводів представника відповідача щодо коригування митної вартості транспортного засобу інспектором із врахуванням пошкоджень та пробігу згідно відомостей електронного каталогу SuperSCHWACKE, та вважає їх необґрунтованими.

Так, відповідач не надав суду докази внесення до джерела інформації basis SuperSCHWACKE, окрім загальних вихідних даних про ТЗ, дійсний стан і пошкодження, що зафіксовані в рахунку-фактурі, митній декларації і додатковому аркуші до акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу. Натомість, як свідчать відомості електронного каталогу basis SuperSCHWACKE від 20.11.2018, відповідач здійснював пошук відповідного транспортного засобу із пробігом 81100 км, в той час як пробіг поданого для митного контролю транспортного засобу марки Ford, модель Transit Connect, номер кузова НОМЕР_1 , на час митного огляду становив 367291 км.

Варто відзначити й те, що витяг із програмного продукту basis SuperSCHWAKE від 11/2018 від 20.11.2018 після даних про «вартість продажу (Schwacke)» і «вартість покупки (Schwacke)» містить запис виконаний на німецькій мові "vorbehaltlich der technischen Prufung", безпосередній переклад якого свідчить "підлягає технічній експертизі".

Тобто, в будь якому випадку оцінка basis SuperSCHWAKE від 20.11.2018 здійснена без безпосереднього технічного огляду (експертизи) щодо реального стану автомобіля (марки Ford, модель Transit Connect Audi, 2014 року випуску), який як свідчать рахунок-фактура, електронна митна декларація і додатковий аркуш до акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, містить технічні ушкодження (після аварійний стан), отриманих внаслідок експлуатації.

Також, відповідач не обґрунтував підставність і правомірність використання у спірному випадку відомостей оціночної діяльності програмного продукту basis SuperSCHWAKE.

Зокрема, при розглядів справи представник відповідача послалась на наказ Державної митної служби України від 13.10.2006 за №885 "Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів" (надалі також - Наказ №885), надаючи його копію (а.с.92, 74).

Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 Наказу №885 начальників регіональних митниць, митниць зобов`язано, забезпечити постійний контроль, зокрема, за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів з урахуванням принципів Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 за №142/5/2092, за формулами, зазначеними в пункті 7.35 Методики; за використанням посадовими особами митних органів, уповноваженими особами експертних установ та організацій сталих понижуючих коефіцієнтів при проведенні оцінки транспортних засобів, вузлів і агрегатів.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення їх вартості встановлений Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 за №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395 (надалі по тексту також Методика).

Слід відзначити, що Наказом №885 зобов`язано застосовувати принципи Методики за формулами, зазначеними в пункті 7.35 такої Методики.

У відповідності до пункту 7.35 Методики, у разі відсутності цінових даних КТЗ у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики. Середня ринкова ціна такого КТЗ визначається як середнє арифметичне значення цінових показників, одержаних із зазначених джерел інформації. У разі використання середньої ринкової ціни пропозиції до продажу КТЗ її необхідно звести коригуванням до ціни продажу, застосовуючи відповідне співвідношення стосовно аналогічних КТЗ із довідників, зокрема передбачених додатком 8. Коригування вартості КТЗ залежно від пробігу та строку експлуатації здійснюється із застосуванням підбору аналога і відповідно до вимог пунктів 7.8, 7.9 та підпунктів 7.12.1, 7.12.2 пункту 7.12 цієї Методики. Подальше коригування вартості КТЗ залежно від технічного стану, комплектності, укомплектованості, відновлення й оновлення складових частин тощо здійснюється за формулами (9), (10), (11), а також з врахуванням процента Д додаткового збільшення (зменшення) З ринкової вартості КТЗ залежно від умов догляду, зберігання та експлуатації (таблиця 4.1 додатка 4) та процента додаткового зменшення вартості КТЗ з дефектами кузова, кабіни, рами (таблиця 4.2 додатка 4).

Відповідно до пункту 7.25 Додаткове збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ виходячи з його комплектності, укомплектованості, пошкоджень, відновлення і оновлення складників визначається за відповідною формулою, де величина втрати товарної вартості (ВТВ) КТЗ, розрахована відповідно до вимог підпункту 8.6.3 пункту 8.6 методики.

Згідно з пунктом 8.6.3. Методики, розрахунок величини ВТВ здійснюється за відповідною формулою, де застосовується: коефіцієнт втрати товарної вартості, ринкова вартість подібного непошкодженого КТЗ, грн. Відношення вартості відновлювального ремонту до ринкової.

Відповідно до Додатку 8 методики, в переліку рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням, пунктом 10 значиться періодичний довідник "SuperSCHWACKE" - Eurotax, Швейцарія.

Як свідчить безпосередній зміст пункту 7.35 Методики "використання даних обмеженого ринку КТЗ" щодо визначення його вартості, допускається застосовуватися - "у разі відсутності цінових даних КТЗ у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8". А у спірному випадку у оскаржуваному рішення відповідач застосував саме відомості "SuperSCHWACKE" із якого безпосередньо і взято відомості про вартість автомобіля.

Також, пункту 7.35 Методики визначає можливість "використання середньої ринкової ціни КТЗ" із застосовуванням відповідного співвідношення із довідників, передбачених додатком 8.

Разом з тим, за змістом пунктом 7.3 Методики "середня ринкова ціни КТЗ" (Срс) є однією із складових "ринкової вартості КТЗ" (С).

Дійсно, у відповідності до пункту 7.4 Методики, комп`ютерні бази даних з програмним забезпечення, встановлених Додаток 8 до Методики, в тому числі періодичний довідник "SuperSCHWACKE" (пункт 10), використовується лише для встановлення однієї із складових частини формули визначення "середньої ринкової ціни КТЗ" (Срс), а саме: "ціни КТЗ, який був у користуванні, з урахуванням строку його експлуатації" (Сд).

"Ціна КТЗ, який був у користуванні, з урахуванням строку його експлуатації" (Сд) є однією із складових формули для визначення "середньої ринкової ціни КТЗ" (Срс), зокрема, Срс = Сд * К (коефіцієнт ринку регіону, який враховує відмінність поточних цін продажу та пропозиції до продажу у відповідному регіоні від цін з довідкової літератури) + М (вартісний еквівалент суми податків, зборів, інших обов`язкових платежів під час митного оформлення згідно з чинним законодавством).

В свою чергу, значення формули Срс є складовою загальної формули визначення "ринкової вартості КТЗ" (С) за формулою, визначеною у пункті 7.3 Методики.

Тобто, виходячи із системного аналізу процитованих вище положень пункту 7.35 у співвідношенні із пунктами 7.3, 7.4 Методики, при обрахунку вартості КТЗ, необхідно використовувати усі показники і складові формули як визначення "ринкової вартості КТЗ" (С), "середня ринкова ціни КТЗ" (Срс) так і "коригування" такої вартості, а не тільки одну вартість автомобіля відповідно до відомостей каталогу зазначеному в Додатку 8 Методики.

Методика не передбачає можливості при здійсненні оцінки, визначення вартості КТЗ, застосувати лише відомості комп`ютерних баз даних з програмним забезпечення, за переліком, визначеним Додаток 8 такої Методики.

Крім вказаного, пункт 7.35 Методики дозволяє використання ресурсів мережі Інтернет з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики. Тобто, пункт 7.35 Методики визначає можливість застосування підпункту 7.53.5 пункту 7.53.

За приписами підпункту "з" пункту 1.4 Методики, остання застосовується, серед іншого, з метою визначення вартості КТЗ, його складників, що ввозяться на митну територію України.

Так, "вартість КТЗ, що ввозяться на митну територію України" (С1), визначається за формулою, яка регламентована в підпункті 7.53.3. пункту 7.53 Методики.

Суд відзначає, що Наказом №885 безпосередньо не визначив можливість застосовування посадовим особам відповідача положень пункту 7.53 Методики ("вартість КТЗ та їх складових частин, що ввозяться на митну територію України").

Як у випадку із пунктом 7.2 і 7.35 Методики відомості довідкової літератури, зазначеної в Додатку 8 до цієї Методики, використовується лише для визначення Сср1 ("середня ціна КТЗ, що ввозиться на митну території України, у країні придбання"), а саме - окремих значень складової підформули, таких як Сд1 ("ціна КТЗ, що був у використанні, відповідного строку експлуатації") або Цн ("ціна нового КТЗ у країні придбання").

В той же час, Сср1 є однією із складових загальної (основної) формули для визначення С1 ("вартості КТЗ, що ввозиться на митну територію України"), яка регламентована вказаним вище підпунктом 7.53.3 пункту 7.53 Методики.

Представник відповідача жодним чином не пояснила застосування у спірних відносинах певного алгоритму, порядку, конкретної формули для обчислення і визначення вартості КТЗ, в тому числі при прийнятті оскаржуваного рішення, пунктів 7.2, 7.3., 7.4 Методики у їх співвідношенні до пункту 7.35 або 7.53 тої ж Методики щодо визначенні митної вартості транспортного засобу марки Ford, модель Transit Connect, що був у вжитку, номер кузова НОМЕР_1 із урахуванням його фактичного стану.

Відтак, суд вважає неприпустимим дії відповідача використовувати для визначення вартості спірного КТЗ лише окремі положення Методики. Застосування лише Додатку №8 до Методики без використання формули для визначення "вартості КТЗ, що ввозиться на митну територію України", суд вважає протиправним.

При вирішення питання щодо застосування положень Наказу №885 слід відзначити, що Верховний Суд в постанові від 16.11.2018 в справі №817/2405/16 вказав на рекомендаційний характер наказу Державної митної служби України від 13.10.2006 за №885 "Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів".

Наслідком наведених вище протиправних дій є безпідставне здійснення відповідачем визначення митної вартості імпортованого транспортного засобу із застосуванням резервного методу в сумі 6252,00 EUR.

Стосовно аргументів відповідача про те, що декларант погодився із прийнятим рішенням про коригування митної вартості та з самою митною вартістю, визначеною відповідачем, суд зазначає наступне.

Предметом оскарження у спірних правовідносинах є рішення про коригування митної вартості товарів Івано-Франківської митниці №UA206000/2018/000933/1 від 20.11.2018.

Відповідно до статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, що передбачено статтею 55 Конституції України.

Згідно зі змістом частин 3 і 4 статті 6 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Частиною 1 статті 29 МК України передбачено, що рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.

Право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 МК України або до суду також гарантовано підпунктом "б" пунктом 5 частини 2 статті 55 цього Кодексу.

Відтак, у спірних правовідносинах позивачу законом гарантовано право на оскарження до суду рішення про коригування митної вартості товарів Івано-Франківської митниці ДФС №UA206000/2018/000933/1 від 20.11.2018.

Разом з цим, слід зазначити, що у правовідносинах, які розглядаються судом слід розрізняти окремо "право" позивача погодитися, чи не погодитися із рішенням про коригування митної вартості із відповідними правовими наслідками такого погодження, чи не погодження в частині: оплати визначеної контролюючим органом скорегованої митної вартості або надання гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу України, від іншого, самостійного гарантованого Конституцією і законами України "права" на оскарження спірного рішення в суді незалежно від того погодився декларант із рішенням про коригування митної вартості товару, чи не погоджується із самою скорегованою митною вартістю, навіть за умови сплати обов`язкових платежів із скорегованої митної вартості товару.

Зокрема, частиною 2 статті 55 МК України передбачено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, серед іншого, має містити інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до частини 7 статті 55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Отже, правовідносини які виникають із приписів підпунктів "а" і "б" пункту 5 частини 2, частини 7 статті 55 МК України є реалізацією декларантом права на випуск у вільний обіг товарів у разі згоди або не згоди з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів, в тому числі із застосуванням заходів надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Такі правовідносини мають місце виключно між декларантом і митним органом.

У свою чергу, частина 1 статті 29 і підпункт "б" пункту 5 частини 2 статті 55 МК України врегульовує правовідносини щодо права декларанта оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до суду, без будь яких застережень чи умов, в тому числі за умови сплати митних платежів згідно із митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів, та/або за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу.

Не можуть бути враховані судом і аргументи представника відповідача про погодження із оскаржуваним рішенням у зв`язку із оформленням нової митної декларації №UA206010/2018/414032 від 21.11.2018 із визначеною відповідачем вартістю транспортного засобу в розмірі 6252,00 EUR.

Відповідно до глави 2 розділу ІІ "Заповнення граф митної декларації" Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №651 від 30.05.2012 (надалі також - Порядок №651), графа 43 "Метод визначення вартості" заповнюється в разі заявлення товарів у митний режим імпорту або в інший, відмінний від митного режиму імпорту, митний режим, зі справлянням митних платежів.

У лівому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався.

У разі наявності чинного рішення про коригування митної вартості товарів у правому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом.

Як свідчить лівий підрозділ графи 43 нової митної декларації №UA206010/2018/414032 від 21.11.2018, проставлено 6 метод визначення митної вартості, при цьому, правий підрозділ графи 43 вказаної декларації залишено не заповненим, що мало б свідчити про відсутність рішення про коригування митної вартості товарів (а.с.38).

Однак, наведена інформація не відповідає дійсності, оскільки на час подання декларації №UA206010/2018/414032 від 21.11.2018 рішення про коригування митної вартості товарів №UA206000/2018/000933/1 від 20.11.2018 було чинним, відтак, на позивача або уповноважену ним особу покладався обов`язок у лівому підрозділі графи 43 проставити 6 (первинний метод), а у правому підрозділі декларації проставити 6 (скоригований метод).

На переконання суду внесення саме таких відомостей в лівий і правий підрозділи графи 43 нової митної декларації є порушенням декларантом глави 2 розділу ІІ графа 43 "Метод визначення вартості" Порядку №651, так як абзацом третім вказаної графи Порядку чітко визначено - "у разі наявності чинного рішення про коригування митної вартості товарів у правому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом". В даному випадку, суд встановив порушення декларантом порядку і умов заповнення усіх обов`язкових граф нової митної декларації, однак перевірка правильності, повноти та відповідності заповнених відомостей такої декларації фактичним даним (обставинам) покладено саме на відповідача.

Крім того, суд не погоджується із доводами представника відповідача про самостійне визначення декларантом у новій декларації від 05.01.2019 митної вартості "коригування" (графа 45) в сумі 198245,43 грн. (6252,00 EUR), так як позивач у вказаній декларації в графі 42 визначив ціну товару 1500,00 EUR, яка повністю відповідає ціні товару, визначеної декларантом у тій же графі 42 первинної митної декларації за №UA206010/2018/413710 від 08.11.2018.

Також, у графі 44 "додаткова інформація/подані документи" нової митної декларації №UA206010/2018/414032 від 21.11.2018, на відміну від тієї ж графи первинної митної декларації за від 08.11.2018, додатково зазначено первинну митну декларацію №UA206010/2018/413710 від 08.11.2018, рішення про коригування митної вартості товарів №UA206000/2018/000933/1 від 20.11.2018, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA206000/2018/00952.

В частині недотримання (допущення порушення) декларантом глави 2 розділу ІІ графа 43 "Метод визначення вартості" Порядку № 651 при заповненні (занесення відомостей до) графи 43 нової митної декларації №UA206010/2018/414032 від 21.11.2018, суд зазначає наступне.

Частиною 6 статті 257 МК України визначено, що умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до частин 5 і 6 статті 264 МК України з метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації.

Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

За змістом пункту 4.4 розділу IV Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №631 від 30.05.2012, та частини 11 статті 264 МК України орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав:

1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу;

2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів;

3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

Відтак, неналежне заповнення лівого і правого підрозділу графи 43 нової митної декларації №UA206010/2018/414032 від 21.11.2018 є свідченням відсутності у декларації усіх необхідних відомостей, обов`язковість вірного заповнення яких визначено коментованими нормами закону і підзаконними нормативно-правовими актами.

Разом з тим, в силу вимог частини 5 і 6 статті 264 Митного кодексу України посадова особа відповідача при визначенні правильності заповнення поданої нової митної декларації зобов`язана вказати на такі недоліки декларанту, більше того у відповідності до частини 11 статті 264 Митного кодексу України нова декларація не підлягала прийняттю.

Подання позивачем нової митної декларації при чинному рішенні про коригування митної вартості товару, навіть за умови, невірного заповнення одного із підрозділів графи 43 такої декларації, правильність внесення даних до яких перевіряє саме посадова особа митного органу, не може обмежити чи позбавити декларанта права на оскарження в суді відповідного рішення і ставити питання про перевірку його на предмет обґрунтованості і законності, в тому числі на відповідність вимогам частини 2 статті 55 МК України.

Свідченням існування спору між декларантом і митним органом, а відтак й факту непогодження позивача із скорегованою митною вартістю товару є його судовий розгляд, який є триваючим, з дня звернення особи до суду, та, у випадку, встановлення судом протиправності рішення про коригування митної вартості товару - безумовною підставою для скасування рішення органу контролю.

Також, суд звертає увагу на те, що факт нескористання правом випущення товару у вільний обіг на умовах, визначених частиною сьомою статті 55 Митного кодексу України не може автоматично позбавити позивача права на оскарження рішення органів доходів і зборів, якщо він вважає, що цим рішенням порушено його права, свободи чи інтереси, що гарантовано не лише статтею 8 Конституції України, але й статтею 29 Митного кодексу України.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6 є такими, що підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA206000/2018/000933/1 від 20.11.2018 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA206000/2018/00952 від 20.11.2018 є протиправними і підлягають скасуванню.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 20.11.2018 та картки відмови, діяв не на підставі законів України, а також без урахування усіх обставин.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 409,60 грн., сплаченого згідно наявних в матеріалах справи квитанцій від 11.12.2018 за №0.0..1 та №0.0..1 (а.с.3).

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Івано-Франківської митниці ДФС № UA206000/2018/000933/1 від 20.11.2018.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Івано-Франківської митниці ДФС № UA206000/2018/00952 від 20.11.2018.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської митниці ДФС (, вул. Короля Данила 20, м. Івано-Франківськ, 76010) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 1409,60 грн. (одна тисяча чотириста дев`ять гривень 60 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.

Рішення складене в повному обсязі 26.07.2019.