Справа № 340/854/19
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року справа № 340/854/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Петренко О.С.

за участю секретаря судового засідання - Толстової О.І.

представника позивача - Гура К. В., Федіченко О.П .,

представника відповідача - Данілов С.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ДП "Кіровоградський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", вул. Полтавська,38, м. Кропивницький,25015

до відповідача: Головного управління ДФС у Кіровоградській області, вул. В. Перспективна,55, м. Кропивницький,25006

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, з урахуванням уточнення позовних вимог, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення :

1) №1 від 06.12.2018 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в сумі 27 874 824 грн., в тому числі - основного платежу в розмірі - 18 583 216 грн., фінансових санкцій - 9 291 608 грн.;

2) №1 від 27.02.2019 року - штрафна санкція за відсутність реєстрації протягом граничного строку податкових накладних в розмірі 40 287 420,55 грн.;

3) №1 від 06.12.2018 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання податку на прибуток в сумі 7 414 740 грн., з них основний платіж -4 943 160грн., фінансова санкція - 2 471 580 грн.

4) №1 від 06.12.2018 року, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток в розмірі 8 061 872,00 грн.

5) №1 від 06.12.2018 року, яким застосовано суму штрафу в розмірі 510 грн.;

6) № від 06.12.2018року, в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, в тому числі з податку на доходи фізичних осіб, в сумі 606 994,73 грн., з них основного зобов`язання - 95 348,38 грн., штрафних (фінансових) санкцій - 511 646,35 грн.;

7) № від 06.12.2018 року, в частині збільшення грошового зобов`язання з податків та зборів, в тому числі з військового збору, пені в сумі 77 201,82 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями - 6177 грн., штрафна (фінансова) санкція - 71 024,82 грн.

8) №1 від 26.04.2019 року про застосування штрафних санкцій за відсутність реєстрації протягом граничного строку реєстрації податкових накладних в розмірі 40 287 420,55 грн.

Позивач не погоджується з висновками акту перевірки та прийнятими на його підставі податковими повідомленнями-рішеннями й мотивує позовні вимоги тим, що вказані рішення порушують права позивача, суперечать діючому законодавству, прийняті на основі необґрунтованих висновків перевіряючого податкового органу.

Позивач вважає, що висновки акту перевірки є необґрунтованими і незаконними, та такими, що не відповідають фактичним обставинам, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях, що в свою чергу, не підтверджені належними документами. Як наслідок, штрафні (фінансові) санкції, застосовані згідно спірних податкових повідомлень-рішень, є неправомірними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 16 квітня 2019 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 15 травня 2019 року прийнято заяву позивача про збільшення позовних вимог.

Ухвалою суду від 25.06.2019 року закрито підготовче провадження в справі.

Відповідачем подано письмовий відзив на позов, в якому вимоги позивача не визнаються в повному обсязі та зазначається, що прийняття оскаржуваних рішень обумовлено порушенням податкового законодавства, що виявлені під час перевірки, а тому рішення є правомірними та не підлягають скасуванню (т.12, а.с. 64-71,т.13, а.с113-122).

Від позивача надійшла відповідь на відзив (т.14, а.с.1-16, т.15, а.с. 165-167).

Від представника відповідача надійшло заперечення щодо відповіді на відзив (т.15, а.с.151-159,183-191).

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, відповідно до вимог, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини, викладені в письмовому відзиві.

На підставі ч. 3 ст. 243 КАС України, в судовому засіданні 26.07.2019 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що сторонам оголошено в судовому засіданні після проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши у судовому засіданні надані сторонами докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності на підставі наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

ДП "Кіровоградський облавтодор" ВАТ "ДАК «Автомобільні дороги України" зареєстроване 23.05.2002 року.

Основним видом діяльності позивача за КВЕД є будівництво доріг і автострад (42.11).

Досліджуючи спірні правовідносини суд зазначає наступне.

На підставі наказів №1246 від 30.08.2018 року, №1342 від 14.09.2018 року та №1497 від 10.10.2018 року посадовими особами ГУ ДФС у Кіровоградській області проведено документальну планову виїзну перевірку ДП "Кіровоградський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати податків і зборів, дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, а також правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2016 по 30.06.2018, за результатами якої складено акт перевірки №171/11-28-14-01/32039992 від 12.11.2018 року ( т.1, а.с. 65-250, т.2, а.с.1-229).

В акті перевірки податковим органом, серед інших, зафіксовано наступні порушення:

1)пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.140.4.2 п.140.4 та п.24 підр. 4 розділу ХХ ПК України, в результаті чого :

- занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, всього в сумі 4943160 грн., в тому числі по періодах: за 3 квартал 2016 року - 934722 грн., за 2016 рік - 354556 грн., за І квартал 2017 рік в сумі 106467 грн., за перше півріччя 2017 рік - 818559 грн., за ІІІ квартал 2017 рік - 413244 грн., за 2017 року - 2158707 грн., за півріччя 2018 року - 159605 грн.;

- завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток в періоді, що перевірявся - за перше півріччя 2018 року в сумі 8 061 872грн.;

2) п. 198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст. 198, ст.201, ст.185, ст.187, п.50.2 ст.50 ПК України, в результаті чого:

- занижено податок на додану вартість всього у сумі 19103194 грн., в тому числі за липень 2016 року - на суму ПДВ 229525 грн., серпень 2016 року - на суму ПДВ 126725 грн., вересень 2016 року на суму ПДВ 258851 грн.. листопад 2016 року на суму ПДВ - 601617 грн., грудень 2016 року - на суму ПДВ 50492 грн., березень 2017 року на суму ПДВ 110193 грн., квітень 2017 р. - на суму ПДВ 1808272,00 грн., червень 2017 року на суму ПДВ - 2956722 грн., липень 2017 року -68329,00 грн., серпень 2017 року на суму ПДВ 265094 грн., вересень 2017 року на суму ПДВ 470144 грн., жовтень 2017 року на суму ПДВ - 222561 грн., листопад 2017 року - на суму ПДВ 944533 грн., грудень 2017 року на суму ПДВ - 5526675 грн., січень 2018 року на суму ПДВ - 193551 грн., березень 2018 року на суму ПДВ - 5156734 грн., червень 2018 року - на суму ПДВ 113176 грн.;

- завищено податку на додану вартість всього в сумі 519978 грн., в тому числі за травень 2018 року - на суму ПДВ 519978грн.

3) відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст.201 ПК України, податкових накладних та (або) розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що тягне за собою накладення штрафу у розмірах, визначених п.120-1-2 ст.120-1 ПК України всього у загальній сумі 56 948 983,97 грн.;

- п.121.1 ст.121ПК України;

4) пп. 168.1.2 п. 168, пп.176.2 ст. 176 ПК України в частині неперерахування до бюджету податку на доходи з фізичних осіб в сумі 95348,38 грн. та нараховано пеню в сумі 55058,58 грн.;

-п.16-1 підр. 10 розд. ХХ «Інші перехідні положення», пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, пп.176.2 ст.176 ПК України в частині неперерахування до бюджету військового збору в сумі 122457,18 грн. та нараховано пеню в сумі 34228,43 грн.;

- п.2 ст. 6, п. 8 ст9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" в частині несвоєчасної сплати єдиного внеску за період, що перевірявся та нараховано пеню в сумі 268293,80 грн.

Позивачем подано заперечення до акту перевірки (т.2, а.с.242-256).

Листом від 04.12.2018 року за вих.№ 12664/10/11-28-14-01-08 ГУ ДФС у Кіровоградській області повідомило підприємство про результати розгляду заперечень до акту перевірки (т.3,а.с.3).

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, податковим органом прийняті:

- податкове повідомлення - рішення №1 від 06.12.2018р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 27 874 824,00 грн., в тому числі за основним платежем - 1 583 216 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 9 291 608 грн. ( т.3,а.с.4);

- податкове повідомлення - рішення №1 від 06.12.2018р., яким позивачеві застосовано суму штрафних санкцій в розмірі 53 862 289,97 грн. (т.3,а.с.6);

- податкове повідомлення - рішення №1 від 06.12.2018 р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 7 414 740 грн., в тому числі: за основним платежем - 4 943 160 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 2 471 580грн. (т.,3 а.с.7);

- податкове повідомлення - рішення №1 від 06.12.2018р., яким позивачеві зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 8 061 872 грн. (т.3,а.с.8);

- податкове повідомлення - рішення №1 від 06.12.2018р., яким до позивача застосовано штрафні(фінансові) санкції(штрафи) у сумі 510,00 грн. за платежем адміністративні штрафи (т.3,а.с.10);

- податкове повідомлення - рішення № від 06.12.2018 р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 662053,31 грн., в тому числі: за основним платежем - 95 348,38 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 511 646,35 грн., пеня - 55058,58 грн. (т.,3 а.с.11);

- податкове повідомлення - рішення № від 06.12.2018 р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на загальну суму 227 710,43 грн., в тому числі: за основним платежем - 122 457,18 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 71 024,82 грн. , пені - 34228,43 грн. (т.,3 а.с.16).

Позивач, не погодившись з вказаними податковими повідомленнями - рішеннями, оскаржив їх до ДФС України (т.3,а.с.28-52).

Рішенням ДФС України №8967/6/99-99-11-04-01-25 від 25.02.2019 р., скасовано податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Кіровоградській області від 06.12.2018 року №1 в частині застосування штрафних санкцій за реєстрацію податкових накладних, що підлягають наданню покупцю, платнику ПДВ складених за 2016 рік, а в іншій частині вказане податкове повідомлення - рішення та податкові повідомлення - рішення ГУ ДФС у Кіровоградській області від 06.12.2018 року №1, №1, №1, №1, № та №- залишено без змін (т.3, а.с.54-69).

ГУ ДФС у Кіровоградській області, з урахуванням рішення ДФС України, прийнято податкове повідомлення - рішення №1 від 17.01.2019 року, яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій в розмірі 40 287 420,55 грн. (т.3.а.с.70-98).

ГУ ДФС у Кіровоградській області 26.04.2019 року прийнято податкове повідомлення - рішення №1, яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій за відсутність реєстрації протягом граничного строку реєстрації податкових накладних в розмірі 40 287 420,55 грн.(т.13.а.с.72).

Порядок проведення документальних планових перевірок визначений статтею 77 Податкового кодексу України.

Так, згідно пункту 77.1 наведеної статті, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Згідно пункту 77.4 статті 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Щодо набуття права на проведення документальної планової перевірки платника податків, суд зазначає, що таке право надається лише у випадку, коли платнику податків не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки, що визначено у пункті 77.4 статті 77 Податкового кодексу України.

Суд не приймає до уваги посилання позивача стосовно порушення порядку проведення даної перевірки, оскільки копії наказів ГУ ДФС у Кіровоградській області від 30.08.2018 року № 1246 надіслано позивачу засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення, який вручено 31.08.2018 року(звернення позивача стосовно перенесення перевірки) та від 14.09.2018 року №1342 вручено під підпис 17.09.2018 року саме директору ДП "Кіровоградський облавтодор" ВАТ "ДАК"Автомобільні дороги України".

З направленнями на право проведення перевірки від 17.09.2018 року №1374,№1375,№1376,№1377,№1378,№1379,№1380 та від 16.10.2018 року №1539 ознайомлено під підпис 17.09.2018 року та 18.10.2018 року директора ДП "Кіровоградський облавтодор" ВАТ "ДАК"Автомобільні дороги України".

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Розумна економічна причина (ділова мета) - це причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп.134.1.1. п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України /далі ПК України/, об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств, зокрема, є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з п.138.1 ст.138 ПК України, витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

При цьому, виходячи з положень пп. 138.1.1. п. 138.1 ст. 138 ПК України витрати операційної діяльності включають, в тому числі, собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до пп. 139.1.9. п. 139.1 ст. 139 ПК України, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, не включаються до складу витрат.

Зі змісту наведених норм випливає, що витрати підприємства можна віднести до складу валових лише у разі фактичності відповідних витрат, оскільки сам факт їх здійснення є визначальною ознакою формування валових витрат. В свою чергу, фактичність здійснення витрат повинна підтверджуватись розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, однак, самі по собі документи без реального здійснення операції, за наслідком якої сформовані витрати підприємства, не мають юридичної сили та не можуть бути підставою для формування валових витрат підприємства.

Підпунктом 14.1.181. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1. ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, зокрема, виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2. ст. 198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.3. ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6. ст. 198 цього Кодексу передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст.201 ПК України, платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов`язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Виходячи зі змісту наведених вище норм, право на віднесення до податкового кредиту сум ПДВ, сплачених при придбанні товару, виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Отже, наявність податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку на додану вартість, не є єдиною умовою формування податкового кредиту. При цьому будь-які документи, складені на підтвердження факту здійснення окремої господарської операції, набувають статусу документа за своїм суттєвим навантаженням лише у разі фактичності здійснення господарської операції, з приводу якої складається відповідний документ. Тобто, зміст господарської операції превалює над її формою.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 цієї статті визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 44.1. ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п. 2.1., 2.2. "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Досліджуючи спірні правовідносини, суд встановив, що висновки відповідача, наведені ним в акті перевірки, ґрунтуються на встановлених відповідачем фактах, які в цілому свідчать про безтоварність господарських операцій, що здійснювались між позивачем та його контрагентами, на підставі яких були сформований податковий кредит з податку на додану вартість.

Отже, під час розгляду справи, суду належить з`ясовувати рух активів у процесі здійснення господарської операції.

При цьому, дослідженню судом підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Судом встановлено, що основним видом діяльності позивача є будівництво доріг і автострад (42.11).

Так, в судовому засіданні, представник позивача зазначав, що підприємством було укладено ряд договорів постачання з метою використання придбаних ТМЦ при виробничих потребах підприємства, а саме - для виконання робіт з будівництва, ремонту, реконструкції та утримання автомобільних доріг загального користування, мостів та споруд за замовленням Служби автомобільних доріг.

Враховуючи вищенаведене суд зазначає, що під поставкою (транспортуванням) розуміються будь-які операції, які передбачають передачу прав власності на такі товари (тобто коли має місце операція з відчуження майна з переходом права володіння користування та розпорядження).

Тобто поставка - це матеріально-технічне постачання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання та їх подальша реалізація з метою отримання економічно-вигідного зиску та отримання прибутку.

По взаємовідносинам з ТОВ "Бі - Транс " судом встановлено наступне.

Між позивачем (покупець за договором) та ПП "Бі- Транс" (постачальник за договором) укладено договір поставки №08/12/11 від 08.12.2011 року. Відповідно до умов даного договору Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити у відповідності з умовами даного договору товар (нафтопродукти), детальний опис та характеристика, кількість і вартість якого вказані в Додатку, який є невід`ємною частиною Договору (т.3,а.с.99-102).

02.06.2017 року між позивачем (покупець) та ПП "Бі. Транс" (постачальник) укладено договір поставки №02/06/17, відповідно до умов якого, постачальник зобов`язується передати у власність товар, відповідно до Специфікацій до договору (т.7,а.с.247-249)

Крім того,17.05.2018 року між позивачем (покупець) та ПП "Бі. Транс" укладено договір поставки №591. Відповідно до умов договору постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити товар - КОД ДК 021:2015 (09135000-4) Мазут М-100 (т.3,а.с.103-108).

29.05.2018 року між позивачем (покупець) та ПП "Бі. Транс" (постачальник) укладено договір поставки №622. Відповідно до умов договору постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити товар - КОД ДК 021:2015 (09135000-4) Мазут М-100 (т.7,а.с.63-68).

У відповідності з умовами укладених договорів позивачем отримано обумовлений товар згідно накладних та товарно - транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів (т.3,а.с.109-250, т.4,а.с.1-123, т.7,а.с.38-62,69-70,191,193-197,198-199,201-202,204-205,207,242-243, т.8,а.с.3-6,8-9,11-14,16,18,20-21,23-24,26-27,29-30,32-35,37-38,40-41,43, т.8,а.с.144-147,165-168, т.9,а.с.80-83,95-98,101-102,109-110,112-113,119-124,134-137,145-146,152-153,164-169).

Оплата отриманого товару підтверджується банківськими виписками (т.4,а.с.217-245) та копіями платіжних доручень (т.4,а.с.246-250, т.5,а.с. 1-47, т.7, а.с.72-92, т.9, а.с.190-194,т.11,а.с.180-186).

ПП "Бі.Транс" за фактом передачі товару у власність ДП "Кіровоградський облавтодор" було складено відповідні податкові накладні, які прийнято контрагентом та зареєстровано в ЄРПН (т.4,а.с.124-216,т.7, а.с.92-105,192,197,200,203,206,244, т.8,а.с.1-2,7,10,15,17,19,22,25,28,31,36,39,42, т.9, а.с.185-189, т.11,а.с.80-93, т.11,а.с.187-201) .

Придбані матеріали оприбутковано підприємством, що підтверджено копією матеріального звіту (т.7, а.с.106-107,110-112,116-118,123-125,129-132,136-139,146-149,153-155), актами заготівлі та переробки матеріалів (т.7,а.с.109,113-115,119-122,127-128,132-135,140-146,150-152,156-159,208-241).

На виконання умов договору, ПП "Бі.Транс" надано позивачу сертифікати відповідності на мазут (т.8,а.с.44-45)

По взаємовідносинам з ТОВ "Будівельна компанія "Вавілон" судом встановлено наступне.

Між позивачем (покупець за договором) та ТОВ "БК "Вавілон" (постачальник за договором) укладено договір поставки. Предметом поставки є фарба для розмічання проїзної частини та мікросклокульки.

У відповідності з умовами укладеного договору позивачем отримано обумовлений товар згідно видаткової накладної №ГП - 000667/1 від 21.07.2017 р. (т.5, а.с.48). Постачання товару здійснювалось «Новою поштою» (Т.5,а.с.49).

ТОВ "БК "Вавілон" за фактом передачі товару у власність ДП "Кіровоградський облавтодор" було складено податкову накладну №336 від 01.08.2017 р. на суму 363820,00 грн., у т.ч. ПДВ 20% 60636,67 грн. (т.5,а.с52), яка зареєстрована у встановленому порядку, що не спростовано відповідачем під час судового розгляду справи.

Отриманий товар оприбутковано підприємством, що підтверджується накладною №421 від 31.08.2017 року (т.5,а.с.53) та звітом про рух матеріалів у майстра прораба (т.5,а.с.54-56).

По взаємовідносинам з ТОВ "Євро Буд Стиль" судом встановлено наступне.

Між позивачем (покупець за договором) та ТОВ " Євро Буд Стиль " (постачальник за договором) укладено договір поставки. Згідно з умовами укладеного договору, предметом постачання є мінерельний порошок.

У відповідності з умовами укладеного договору позивачем отримано обумовлений товар згідно видаткової накладної №БС-0000910 від 15.09.2016 р. (т.5,а.с.57).

Отриманий товар оприбутковано підприємством, що підтверджується витягом з матеріального звіту начальника виробництва (т.5,а.с.59-60,62-64), актами списання (т.5,а.с. 61,65-66).

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що придбаний мінеральний порошок використано позивачем під виконання капітального ремонту вул. Миру, с. Миронівка Світловодського району Кіровоградської області, що підтверджується довідкою про вартість виконаних робіт (т.5,а.с.67) та актом приймання виконаних робіт (т.5,а.с.68-76).

По взаємовідносинам з ПП "Єлисаветдорбуд" судом встановлено наступне.

Між позивачем (покупець за договором) та ПП "Єлисаветдорбуд" (постачальник за договором) укладено договір № 15/04/16 від 15.04.2016 року. Відповідно до умов даного договору Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити у відповідності з умовами даного договору товар, перелік і кількість якого визначається видатковими до договору, які є невід`ємною частиною договору (т.5, а.с. 80-81). Предметом постачання визначено асфальтобетон.

У відповідності з умовами укладеного договору позивачем отримано обумовлений товар згідно накладних (т.5,а.с.77,79,83).

Отриманий товар оприбутковано підприємством, що підтверджується актами списання матеріалів на переробку (т.5,а.с. 78,82,84).

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що придбаний асфальтобетон використано позивачем під виконання будівельних робіт по об`єкту будівництва за замовленням ФОП ОСОБА_4 (договір №1/09/16 від 01.09.2016 року) по влаштуванню асфальтобетонного покриття на майданчику для техніки ФГ "Норд" в смт. Нова Прага (т.5,а.с.94-103), що підтверджується довідкою про вартість виконаних робіт (т.5,а.с.85) та актом приймання виконаних робіт (т.5,а.с.86-93).

Крім того, придбаний асфальтобетон використано під час поточного дрібного ремонту автомобільної дороги державного значення М-04 Знам`янка-Луганськ-Ізварине, що підтверджується довідкою про вартість будівельних робіт (т.5,а.с.105,116,130) та актом приймання виконаних будівельних робіт (т.5, а.с.106-115,117-129,131-143).

По взаємовідносинам з ТОВ "Інтера - Строй" судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що між позивачем (виконавець за договором) та ТОВ "Інтера - Строй" (замовник за договором) укладено договір №17/11/16 від 17.11.2016 року. Предметом укладеного договору є зобов`язання приготувати та реалізувати дрібнозернисту асфальтобетонну суміш (т.5,а.с.147-148).

По взаємовідносинам з ТОВ "Промбуд Конструкція" судом встановлено наступне.

Між позивачем (покупець за договором) та ТОВ "Промбуд Конструкція " (постачальник за договором) укладено договір поставки. Згідно з умовами укладеного договору, предметом постачання є мінерельний порошок.

У відповідності з умовами укладеного договору позивачем отримано обумовлений товар згідно видаткової накладної №БК-0001018 від 21.10.2016 р. (т.6,а.с.99).

Отриманий товар оприбутковано підприємством, що підтверджується витягом зі звіту про рух основних та допоміжних матеріалів, запасних частин (т.6,а.с.101-103,111-113,118-120) та актами переробки бетонної суміші (т.6,а.с. 104-107,114-117).

По взаємовідносинам з ТОВ "Торгівельна фірма "Одісей" судом встановлено наступне.

Між позивачем (покупець за договором) та ТОВ "Торгівельна фірма "Одісей" (постачальник за договором) укладено договір поставки №01/09 від 01.09.2017 року. Відповідно до умов даного договору Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити у відповідності з умовами даного договору товар (Мазут М-100, бітум нафтовий БПД 70/100, бітум нафтовий БНД 60/90), детальний опис та характеристика, кількість і вартість якого вказані в видаткових накладних, які є невід`ємною частиною Договору (т.6,а.с.122-124).

У відповідності з умовами укладених договорів позивачем отримано обумовлений товар згідно видаткових накладних, рахунків на оплату та товарно - транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів (т.6,а.с.125-127,129-131,133-135,144-145,147-148).

Оплата отриманого товару підтверджується копіями платіжних доручень (т.6, а.с.158-

ТОВ "Торгівельна фірма "Одісей" за фактом передачі товару у власність ДП "Кіровоградський облавтодор" було складено відповідні податкові накладні, які прийнято контрагентом та зареєстровано в ЄРПН (т.6,а.с.128,132,136,146,149).

Придбаний товар оприбутковано позивачем, що підтверджується звітом про рух основних та допоміжних матеріалів, запасних частин та малоцінних предметів (т.6,а.с.137-143,150-157).

По взаємовідносинам з ТОВ "Ювента Трейд Груп" судом встановлено наступне.

Між позивачем (покупець за договором) та ТОВ "Ювента Трейд Груп" (постачальник за договором) укладено договір поставки №3/1 від 29.09.2017 року. Відповідно до умов даного договору Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити у відповідності з умовами даного договору товар (Бітум нафтової марки 60/90 в кількості 12 тонн по 12 500,0042 грн., в тому числі ПДВ - за 1 т; мінеральний порошок в кількості 200 тонн по 1 150,00 грн., в тому числі за 1 тону)(т.6, а.с.168-170).

17.10.2017 року між ТОВ "Ювента Трейд Груп" (первісний кредитор) та ТОВ "Лідер Ефект" укладено договір відступлення права вимоги, за яким новий кредитор стає кредитором боржника за договором №3/1 від 29.09.2017 року між первісним кредитором та ДП "Кіровоградський облавтодор" на суму 115000,00 грн. (т.6, а.с.171).

У відповідності з умовами укладених договорів позивачем отримано обумовлений товар згідно видаткових накладних та рахунків-фактур(т.6,а.с.172-173,232-233).

ТОВ "Ювента Трейд Груп" за фактом передачі товару у власність ДП "Кіровоградський облавтодор" було складено відповідні податкові накладні, які прийнято контрагентом та зареєстровано в ЄРПН (т.6,а.с.174,234).

Оплата отриманого товару підтверджується копіями платіжних доручень (т.6, а.с.235).

Придбаний товар оприбутковано позивачем, що підтверджується звітом про рух основних та допоміжних матеріалів, запасних частин та малоцінних предметів (т.6,а.с.175-181,194-208,217-222,228-231,236-241,245-249, т.7,а.с.4-7,12-23,28-37).

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що придбаний мінеральний порошок використано позивачем під виконання капітального ремонту вулиць в смт. Саврань Одеської області, що підтверджується довідкою про вартість виконаних робіт (т.6,а.с.182,189) та актом приймання виконаних робіт (т.6,а.с.183-188,190-193).

По взаємовідносинам з ТОВ "Технофорум ЛТД" судом встановлено наступне.

Між позивачем (покупець за договором) та ТОВ "Технофорум ЛТД" (постачальник за договором) укладено договір поставки №164 від 29.11.2017 року. Відповідно до умов даного договору Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити у відповідності з умовами даного договору товар (код 44113610-4 Бітуми (Бітум БНД 70/100) (т.7,а.с.160-165).

У відповідності з умовами укладених договорів позивачем отримано обумовлений товар згідно видаткових накладних, рахунків на оплату та товарно - транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів, актів наданих послуг (т.7,а.с.187-189,191, т.9,а.с.19-22,24-27,т.10, а.с.162-164,196, т.11,а.с.232,234-237)

Оплата отриманого товару підтверджується копіями платіжних доручень (т.7, а.с.158-186).

ТОВ "Технофорум ЛТД" за фактом передачі товару у власність ДП "Кіровоградський облавтодор" було складено відповідні податкові накладні, які прийнято контрагентом та зареєстровано в ЄРПН (т.7,а.с.190,192, т.9,а.с.23,28,т.10, а.с.197, т.11,а.с.238).

Придбаний товар оприбутковано позивачем, що підтверджується звітом про рух основних та допоміжних матеріалів, запасних частин та малоцінних предметів (т.6,а.с.137-143,150-157, т.11,а.с.239-244), актами списання матеріалів (т.9, а.с.29-31), складськими накладними (т.9,а.с.32

По взаємовідносинам з ТОВ "Хамсинг" судом встановлено наступне.

Між позивачем (покупець за договором) та ТОВ "Хамсинг" (постачальник за договором) укладено договір поставки №44 від 03.08.2017 року. Відповідно до умов даного договору Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити у відповідності з умовами даного договору товар, в кількості та асортименті й ціні, визначеній договором (т.8, а.с.96-98)

У відповідності з умовами укладеного договору позивачем отримано обумовлений товар згідно видаткових накладних та товарно транспортних накладних (т.8,а.с.99, т.9, а.с.56-57,59).

ТОВ "Хамсинг" за фактом передачі товару у власність ДП "Кіровоградський облавтодор" було складено відповідні податкові накладні, які прийнято контрагентом та зареєстровано в ЄРПН (т.8,а.с.100,т.9, а.с.58).

Оплата отриманого товару підтверджується копіями платіжних доручень (т.9, а.с.60-64).

Крім того, згідно з довідкою №8 від 27.03.2019 року, встановлено, що станом на 27.03.2019 по бухгалтерському обліку філії "Канатовська ДЕД" рахується кредиторська заборгованість за бітум нафтовий дорожній в`язкий БНД по ТОВ "Хамсинг" у сумі 9981 грн., яка рахується з жовтня 2016 року (т.9,а.с.65)

Придбаний товар оприбутковано позивачем, що підтверджується звітом про рух основних та допоміжних матеріалів, запасних частин та малоцінних предметів (т.6,а.с.175-181,194-208,217-222,228-231,236-241,245-249, т.7,а.с.4-7,12-23,28-37), актами на списання (т.9, а.с.66,68,70,72,74).

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що придбаний мінеральний порошок використано позивачем під виконання капітального ремонту вулиць в смт. Саврань Одеської області, що підтверджується довідкою про вартість виконаних робіт (т.6,а.с.182,189) та актом приймання виконаних робіт (т.6,а.с.183-188,190-193).

По взаємовідносинам з ТОВ "Укрторг - Черкаси" судом встановлено наступне.

Між позивачем (покупець за договором) та ТОВ "Укрторг-Черкаси" (постачальник за договором) укладено договір поставки №14 від 08.11.2016 року (т.9, а.с.54-55).

У відповідності з умовами укладеного договору позивачем отримано обумовлений товар згідно видаткових накладних та товарно транспортних накладних (т.8,а.с.101-102,114,120,123).

ТОВ "Укрторг-Черкаси" за фактом передачі товару у власність ДП "Кіровоградський облавтодор" було складено відповідні податкові накладні, які прийнято контрагентом та зареєстровано в ЄРПН (т.8,а.с.103,118-119,124-125).

Оплата отриманого товару підтверджується копіями платіжних доручень (т.8, а.с.149-156

Придбаний товар оприбутковано позивачем, що підтверджується звітом про витрати основних матеріалів у будівництві (т.8,а.с.104-113,127-136,138-143,157-164) складськими накладними (т.8, а.с.126,137

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що придбаний ПММ використано позивачем під виконання капітального ремонту вулиць в смт. Саврань Одеської області, що підтверджується довідкою про вартість виконаних робіт (т.6,а.с.182,189) та актом приймання виконаних робіт (т.6,а.с.183-188,190-193).

По взаємовідносинам з ТОВ "Грін Торг ЛТД" судом встановлено наступне.

Між позивачем (покупець за договором) та ТОВ "Грін Торг ЛТД" (постачальник за договором) укладено договір поставки. Предметом поставки є мінеральний порошок та УДОМ.

У відповідності з умовами укладеного договору позивачем отримано обумовлений товар згідно видаткової накладної №ГТ - 0001001 від 28.10.2016 р. (т.11, а.с.202).

ТОВ "Грін Торг ЛТД" за фактом передачі товару у власність ДП "Кіровоградський облавтодор" було складено податкову накладну № 1 від 28.10.2016 р. на суму 182240,00грн., у т.ч. ПДВ 20% 30373,33грн. (т.11,а.с.203), яка зареєстрована у встановленому порядку, що не спростовано відповідачем під час судового розгляду справи.

Отриманий товар оприбутковано підприємством, що підтверджується звітом про рух основних засобів (т.11,а.с.204-206)

Враховуючи вищенаведений аналіз наявних у матеріалах справи первинних документів, що були надані позивачем, судом вбачається, що позивачем під час проведення документальної перевірки та в ході розгляду даної справи в суді, були надані документи, зокрема, первинні, які підтверджують наявність зв`язку таких операцій з господарською діяльністю ДП "Кіровоградський облавтодор".

Щодо тверджень контролюючого органу про те, що вищеперелічені контрагенти позивача не могли фактично здійснювати господарські операції, передбачені умовами договору, у зв`язку з відсутністю необхідних транспортних засобів та майна, недостатньої чисельності трудових ресурсів необхідних для виконання робіт (послуг), суд зазначає таке.

Відповідно до висловленої Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 18.09.2013 по справі №К/9991/55382/12 правової позиції, чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх.

Платник не несе відповідальності за дії всіх підприємств та організацій, що беруть участь у багатостадійному процесі сплати податків до бюджету. Податкові органи не вправі тлумачити поняття добросовісності платника як таке, що породжує у останнього додаткові обов`язки, не передбачені чинним законодавством.

Отже, в судовому засіданні доведено фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, суми по яких позивачем включені до складу податкового кредиту .

Також по взаємовідносинах з ТОВ "АПС", Завод "Пуансон", ЗМК "Шляховик", ТОВ "Кіровограджилстрой", ТОВ "Олві - техцентр", ТДВ "ПМК - 68", ТОВ "Сонек", ПП "Стройгарант-ВТ", філії "Полтавський ВЕТЗВ" ДП "Укрдорзв`язок", ТОВ "Моноліт - РРА", ПП "Технополь ВК", ТОВ "Хімрезерв - Кіровоград", ПП "Укравто - 2000" перевіряючими зроблено висновок про заниження податкових зобов`язань від списання кредиторської заборгованості.

Так, в судовому засіданні представник позивача пояснив, що відносно взаєморозрахунків з вказаними підприємствами поділено на: грошову (заборгованість за отриманими товарами) та товарну (заборгованість за отриманою попередньою (авансовою) оплатою.

Якщо покупець на дату постачання товарів був платником ПДВ, то цією датою він мав визнати податковий кредит з ПДВ (п.198.2 ПК України).

Зокрема, у випадах коли платника ПДВ може коригувати суми податкового кредиту, передбачені п.192.1 ПК України. Так, згідно з п. 192.1 ПК України, податковий кредит платника ПДВ підлягає коригуванню в ситуаціях, якщо після постачання товарів (послуг) здійснюється: зміна суми компенсації вартості товарів/послуг (в тому числі наступний за постачанням перегляд цін); повернення постачальником суми попередньої оплати товарів / послуг; повернення постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг.

При цьому, встановлено, що списання безнадійної кредиторської заборгованості, в такому переліку випадків немає. Отже, списання кредиторської заборгованості (за якою минув строк позовної давності, так і в разі ліквідації кредитора) коригувати податковий кредит не потрібно.

Вказане узгоджується з позицією, викладеною в ухвалі ВАСУ від 19.04.2016р. №К/800/51539/15).

Отже, заниження податкового зобов`язання з ПДВ відсутнє, а тому не підлягає донарахуванню грошове зобов`язання та штрафна санкція по ПДВ.

Щодо кредиторської заборгованості філії "Полтавський ВЕТВЗ" ДП "Укрдорзв`язок", суд зазначає наступне.

Статтею 102 ПК України визначено строки давності та їх застосування.

Згідно з пунктом 102.1 цієї статті контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Так, представник позивача в судовому засіданні наголошував, що по кредиторській заборгованості філії "Полтавський ВЕТЗВ" ДП "Укрзв`язок" сплив термін позовної давності, оскільки взаємовідносини відбулись у грудні 2015 року, що підтверджено первинними документами та не може бути списана раніше спливу 1095 днів.

Однак, посадовими особами податкового органу не відображено у акті перевірки про завищення фінансового результату до оприбуткування по податку на прибуток по вказаному порушенню

Дослідивши надані до суду первинні документи, суд встановив, що останні складені відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

За таких обставин, факт здійснення господарських операцій підтверджується позивачем належним чином оформленими первинними та розрахунковими документами, що згідно з ст.198 Податкового кодексу України, свідчить про належне формування позивачем на підставі цих первинних документів податкового кредиту з податку на додану вартість.

Податковий кодексу України не ставить право на податковий кредит в залежність від обов`язкового підтвердження декларування відповідної суми податкових зобов`язань контрагентом.

Податок на додану вартість є непрямим податком і сплачується при придбання товару (послуги) не безпосередньо до Бюджету, а постачальнику товарів (послуг). І лише у такого постачальника товару (послуг), який у складі вартості придбаного товару (послуги) отримав податок на додану вартість, виникають зобов`язання стосовно сплати податку до бюджету. При цьому, покупець товарів (послуг) не може нести відповідальність за постачальника.

Дана позиція відповідає практиці Верховного Суду України у подібних правовідносинах (постанова від 11.12.2007 р., справа № 21-137во06), де ВСУ дійшов висновку про те, що у разі невиконання контрагентом зобов`язання зі сплати податку до бюджету, відповідальність та негативні наслідки настають саме щодо цієї особи. Ця обставина не є підставою для позбавлення платника ПДВ права на його відшкодування у разі, коли цей платник виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Така позиція також узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини.

Так, у справі "Булвес" проти Болгарії" (2009 рік, заява № 3991/03) визнано, що платник податку на додану вартість не має нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Із матеріалів справи вбачається, що зазначені вище договори були спрямовані на реальне настання правових наслідків та набуття сторонами цивільних прав та обов`язків, що обумовлені ними.

А саме, контрагенти позивача передали товар, а позивач їх прийняв, здійснив його оплату на користь контрагентів, відповідно до платіжних документів.

Матеріалами справи доведений факт дійсного виконання позивачем та його контрагентами господарських угод. Позивач не мав підстав вважати діяльність зазначених контрагентів протиправною, так як на час дії угод контрагенти позивача були зареєстровані в установленому порядку як платники ПДВ, мали право виписувати та надавати податкові накладні, не були виключені із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Судом встановлено, що господарські операції між позивачем та його контрагентами були спрямовані на настання реальних наслідків та спричинили реальні зміни майнового стану платників податків. Доказів на спростування таких висновків відповідачем до суду не було надано.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем, в установленому порядку, не доведені факти невідповідності задекларованих у податковому обліку результатів господарської операції позивача фактичним обставинам здійснення господарських операцій з його контрагентами, внаслідок чого, відповідні податковий кредит та валові витрати, слід вважати такими, що сформовані позивачем правомірно.

За таких умов суд доходить висновку, що матеріалами справи підтверджено право позивача на формування податкового кредиту та витрат, а тому податкові повідомлення - рішення від 06.12.2018 року №1 в частині нарахування 18 583 216 грн. основного платежу та 9 291 608 грн. штрафних (фінансових) санкцій, а також, податкове повідомлення-рішення від 06.12.2018 року №1 в частині нарахування 4 943 160 грн. основного платежу та 2 471 580 грн. штрафних (фінансових) санкцій є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо податкового повідомлення - рішення №1 від 06.12.2018 року, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток в розмірі 8 061 872,00 грн. суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що посадовими особами податкового органу під час перевірки зроблено висновок, що підприємством завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування з податку на прибуток у періоді, що перевірявся в сумі 8 061 872 грн.

Так, матеріалами справи підтверджено, що при винесені оскаржуваного рішення, працівниками податкового органу враховано результати попередньої планової перевірки, оформленої Актом №86/11-28-14-02/32039992 від 07.11.2016 року, в якому встановлено порушення про завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся, за півріччя 2016 року на суму 2 127 551 грн. (стор. 247 Акту перевірки) (т.2,а.с.62).

Згідно із п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до п. 135.1. ст. 135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що правомірність висновків, викладених в Акті перевірки №86/11-28-14-02/32039992 від 07.11.2016 року були предметом розгляду в адміністративній справ №П/811/244/17 за позовом Дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.09.2018 року в справі №П/811/244/17 позовні вимоги ДП "Кіровоградський облавтодор" - задоволено частково, зокрема визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 07 лютого 2017 року, яким Дочірньому підприємству "Кіровоградський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" зменшено розмір від`ємного значення суми податку на прибуток у розмірі 2127551,00 грн., в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на прибуток у розмірі 941125 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 07 лютого 2017 року, яким Дочірньому підприємству "Кіровоградський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток всього, у розмірі 1371254 грн., з них за основним платежем - 966128,00 грн. та 405126,00 грн. за штрафними фінансовими санкціями, в частині збільшення суму грошового зобов`язання з податку на прибуток за основним платежем - 812706,42 грн. та 328415,21 грн. за штрафними фінансовими санкціями.

В судовому засіданні встановлено та не спростовано представником відповідача, що на даний час суми порушень по Акту №86/11-28-14-02/32039992 від 07.11.2016 року не узгоджені.

Отже, врахування перевіряючими порушень минулих періодів є неправомірним, тому податкове повідомлення - рішення №1 від 06.12.2018 року є таким, що підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення - рішення № від 06.12.2018 року та податкового повідомлення - рішення № від 06.12.2018 року судом встановлено наступне.

Зміст акту перевірки свідчить, що в періоді, що перевірявся ДП "Кіровоградський облавтодор" працівникам виплачувались доходи, нараховані (сплачені) у зв`язку з відносинами трудового найму, що згідно з вимогами Закону України «Про оплату праці» належать до категорій заробітної плати та прирівняних до неї виплат.

Первинними документами обліку, відповідно до яких здійснювались нарахування і виплата найманим особам доходів (зарплата, інші види доходів) були: табелі обліку використання робочого часу, відомості нарахування заробітної плати, платіжні відомості на виплату коштів, видаткові касові ордери, чекова книжка, виписки банку з розрахункових рахунків та відомості по рахунку 661 «Розрахунки по заробітній платі».

В ході перевірки встановлено, що в ДП "Кіровоградський облавтодор" ВАТ "ДАК Автомобільні дороги України", станом на 30.06.2018 року по податку на доходи з фізичних осіб із заробітної плати кредиторської заборгованості становить 207 533,98 грн.

При цьому, відповідно до акту попередньої документальної планової перевірки ГУ ДФС у Кіровоградській області від 07.11.2016 р. №86/11-28-14-02/32039992, станом на 30.06.2016 року, кредиторська заборгованість по податку на доходи фізичних осіб складала 171793,79 грн.

Перевіркою встановлених строків сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб позивачем встановлено несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб, за перевіряємий період, чим порушено пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, п. 176.2 ст.176 ПК України.

В ході перевірки встановлено, що в ДП "Кіровоградський облавтодор" станом на 30.06.2018 року кредиторська заборгованість по військовому збору склала 131806,04 грн.

Відповідно до акту попередньої документальної планової перевірки ГУ ДФС у Кіровоградській області від 07.11.2016 року №86/11-28-14-02/32039992 станом на 30.06.2016 року кредиторська заборгованість по військовому збору складала 81546,42 грн.

Згідно даних бухгалтерського обліку на кінець перевіряємого періоду ДП "Кіровоградський облавтодор" по військовому збору має кредиторську заборгованість в сумі 131 806,04 грн., в тому числі заборгованість - 9348,86 грн. по якій термін сплати не настав. Сума неперерахованого до бюджету військового збору становить - 122457,18 грн. (131806,04 грн. - 9348,86 грн.)

Відповідно до пункту 54.2 статті 54 ПК України, грошове зобов`язання щодо суми податкових зобов`язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов`язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Згідно пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до підпунктів 168.1.1, 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

При цьому згідно з підпунктом 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 ПК України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

За правилами пункту 127.1 статті 127 ПК України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Отже, положення цієї статті встановлюється як міра відповідальності, яка покладається на платника податків, у тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. Тобто, склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулись до чи на момент виплати доходу.

В свою чергу, відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Положення статті 126 ПК України щодо застосування штрафної санкції використовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати.

Тобто, у разі якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов`язання протягом строків, передбачених податковим законодавством, такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до статті 126 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Наведене правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду України, який викладений в постановах від 10.11.2015 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Самбірської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, а також від 22.03.2016 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Золочівської міжрайонної державної податкової інспекції Львівської області в особі Перемишлянського відділення про скасування податкового повідомлення-рішення, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, суд дійшов висновку, що має місце лише несвоєчасне перерахування сум податку, відповідальність за яке передбачено статтею 126 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), а не статтею 127 цього Кодексу, як помилково вважає орган доходів і зборів.

Судом встановлено, що податкове зобов`язання з основного боргу по заборгованості з податку на доходи фізичних осіб та військового збору складається з податкового боргу, який існував станом на 30.06.2018 р., в тому числі за травень 2018 року. Вказаний борг сплачено позивачем до моменту винесення оскаржуваних рішень.

Зокрема, заборгованість з податку на доходи фізичних осіб сплачена в розмірі 97268 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1969 від 05.07.2018р., №2087 від 18.07.2018р., №2186 від 20.07.2018р., №2289 від 31.07.2018р., №2368 від 09.08.2018р. (т.11,а.с.247-250, т.12,а.с.1).

Заборгованість з військового збору сплачено в розмірі 6177 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1968 від 05.07.2018р., №2086 від 18.07.2018р., №2187 від 20.07.2018р., №2290 від 31.07.2018 р. та №2367 від 09.08.2018р. (т.12,а.с.2-6).

Отже, станом на день прийняття податкових повідомлень-рішень можна було встановити кількість днів затримки сплати узгодженого грошового зобов`язання, обов`язок сплати якого виник до 30.06.2018р.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що оскаржувані № від 06.12.2018 року та податкового повідомлення - рішення № від 06.12.2018 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо податкового повідомлення - рішення №1 від 27.02.2019р., яким застосовано штрафну санкцію за відсутність реєстрації протягом граничного строку податкових накладних в розмірі 40 287 420,55 грн., судом встановлено наступні обставини.

В ході планової виїзної перевірки за період з 01.07.2016 року по 30.06.2018 року встановлено, що ДП "Кіровоградський облавтодор" ДАК "Автомобільні дороги України" податкові накладні на постачання послуг (товарів, робіт), що не налаються отримувачу (покупцю), не реєструвались в Єдиному реєстрі податкових накладених на суми попередньої оплати (виконаних робіт, послуг).

Вказане порушення представником позивача не заперечувалось. При цьому, спростовуючи допущене порушення, представником позивача зазначено, що відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів (послуг), які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в ЄРПН.

При цьому, у ст.120-1 ПК України, законодавцем визначені виключні випадки, які звільняють платника від штрафних санкцій, а саме - у випадку несвоєчасної реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів (послуг) для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

При цьому, представник позивача зазначив, що на його думку, застосування союзу «та» при тлумаченні ст.120-1.1 та п.120-1.2 ст. 120-1 ПК України відповідачем під час прийняття спірного податкового повідомлення - рішення є безпідставним.

Так, Верховний Суд розглядаючи подібні правовідносин в постанові від 20.03.2018, справа №826/1413/13-а (провадження №К/9901/1387/18) та від 04.09.2018, справа № 816/1488/17 (провадження № К/9901/152/17) зазначив наступне.

За положеннями пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Відтак, однією із умов формування податкового кредиту покупцем є факт реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відсутність такої реєстрації виключає можливість формування податкового кредиту за такою податковою накладною.

За приписами пункту 11 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення ПК України реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить, зокрема понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

Отже є беззаперечним той факт, що на продавця, який в межах даної справи є позивачем, покладено обов`язок здійснювати реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, що не заперечується самим Товариством.

При цьому такий обов`язок не є беззаперечним, пільги щодо дій по ньому охоплені в застосованій судами статті 120-1 ПК України.

Зокрема, положеннями пункту 120-1.1 статті 120-1ПК України передбачено, що штраф за несвоєчасну реєстрацію відповідних податкових накладних не застосовується лише по податкової накладній, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Підсумовуючи вищевикладене, у разі порушення платником податку граничного строку реєстрації або відсутності реєстрації в ЄРПН податкових накладних, складених при визначені податкових зобов`язань з податку на додану вартість, відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України до такого платника податку застосовуються штрафні санкції, визначені відповідно до ст. 120-1 цього Кодексу, крім податкових накладних, складених відповідно до пп. «б» п.198.5 ст.198 ПК України.

Відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст.201 ПК України, податкових накладних та (або) розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що тягне за собою накладення штрафу у розмірах, визначених ст. 120-1.2 ст.120-1 ПК України всього у загальній сумі 40287434,55 грн.

Враховуючи вищевикладене, висновки, викладені в акті документальної планової виїзної перевірки ДП "Кіровоградський облавтодор" є правомірними, а тому податкове повідомлення - рішення №1 від 27.02.2019р. прийнято правомірно.

Щодо податкового повідомлення - рішення №1 від 26.04.2019 року, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідачем повторно нараховано суму штрафних санкцій за відсутність реєстрації протягом граничного строку податкових накладних в розмірі 40 287 420,55 грн.

Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ст. 4 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути притягнуто до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Також, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка висловлена у рішеннях «Надточій проти України», «Озтюрк проти ФРН», «Енгель та інші проти Нідерландів», «Равнсборг проти Швеції», «Путц проти Австрії», гарантії прав людини, передбачені Конвенцією щодо кримінального провадження, розповсюджується у тому числі й на інше кримінальне переслідування особи, якщо таке переслідування можливо визначити карно кримінально - правовим за національним правом; колом адресатів та правовими наслідками для адресатів. Тобто, гарантії, передбачені ст.4 Протоколу №7 стосуються не лише кримінального провадження у розумінні законодавства України, а й будь - якого публічного переслідування, яке здійснюється державою.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення - рішення №1 від 26.04.2019 року про нарахування штрафу в розмірі 40 287 420,55 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення - рішення №1 від 06.12.2018 року, яким застосовано суму штрафу в розмірі 510,00 грн.

Так, зміст акту перевірки свідчить, що підставою для застосування штрафу стало не надання позивачем первинних документів на запити від 26.10.2018р. та 29.10.2018 р. по взаємовідносинах з ТОВ "Будівельна група "Вавілон", ТОВ "Промбудконструкція", ТОВ "ЄвроБудСтиль" та ТОВ "Євросервіс Південний Буг", в зв`язку з чим складено відповідні акти від 29.10.2018 року №389/11-28-14-01/32039992 та від 30.10.2018 р. №391/11-28-14-01/32039992.

В ході судового розгляду представник позивача наголошував, що запитів від 26.10.2018 року не надходило.

При цьому, представник позивача зазначив, що в останній день перевірки, в кінці робочого дня, до підприємства було надано 2 запити про надання первинних документів: взаємовідносинах з ТОВ "Будівельна група "Вавілон", ТОВ "Промбудконструкція", ТОВ "ЄвроБудСтиль" та ТОВ "Євросервіс Південний Буг" та копій первинних документів по взаємовідносинам з ПП "Бі Транс" та ТОВ "Технофорум ЛТД"(т.14, а.с.23-24,26).

Листом від 31.10.2018 р. позивач повідомив податковий орган про те, що запит від 29.10.2018 р. суперечить нормам п.85.2 ст.85 ПК України. Зокрема, зазначено, що перевірку філій ДП "Кіровоградський облавтодор", в яких знаходяться первинні документи було завершено станом на 29.10.2018 року витребування документів, суперечить п.85.2 ст. 85 ПК України. Також зазначено, що всі первинні документи є в наявності в філіях платника податків, а тому контролюючий орган мав змогу їх перевірити під час проведення перевірки (т.14, а.с.25).

Листом від 31.10.2018 року позивач повідомив ГУ ДФС у Кіровоградській області, що 29.10.2018 р. о 16-45 год. підприємство отримало запит про надання копій документів. Позивач зазначив, що для перевірки були надані оригінали документів всіх первинних документів по взаємовідносинам з ПП «БіТранс» за період з 01.07.2016 по 30.06.2018, які підтверджують своєчасність, повноту нарахування та сплату усіх, передбачених Податковим кодексом України податків (т.14,а.с.27).

За змістом п. 44.6 ст. 46 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Відповідно до п. 121.1 ст. 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених ст. 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Суд зауважує, що з запитів податкового органу до позивача щодо надання до перевірки останнім первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, які пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством вбачається, що вони є неконкретними, містять загальний перелік документів та не витребують документи по конкретних операціях по яких виникли сумніви у податкового органу.

Отже, суд критично оцінює доводи податкового органу щодо ненадання позивачем документів на перевірку.

Таким чином, висновки відповідачем, що викладені в акті перевірки, здійснені без належного дослідження документів по господарським операціям та правомірність таких висновків не доведено.

З урахуванням зазначеного застосування податковим повідомленням - рішенням №1 від 06.12.2018 р штрафу у розмірі 510 грн., на підставі п. 121.1 ст. 121 ПК України, який передбачає відповідальність за не зберігання документів є також неправомірним.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового скасування оскаржуваних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З урахуванням того, що відмовлено у задоволенні позовних вимог у частині визнання протиправним та скасування податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області №1 від 27.02.2019 року - штрафна санкція за відсутність реєстрації протягом граничного строку податкових накладних в розмірі 40 287 420,55 грн., розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ДП "Кіровоградський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області:

1) №1 від 06.12.2018 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в сумі 27 874 824 грн., в тому числі - основного платежу в розмірі - 18 583 216 грн., фінансових санкцій - 9 291 608 грн.;

2) 1 від 06.12.2018 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання податку на прибуток в сумі 7 414 740 грн., з них основний платіж - 4 943 160 грн., фінансова санкція - 2 471 580 грн.

3) №1 від 06.12.2018 року, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток в розмірі 8 061 872,00 грн.

4) №1 від 06.12.2018 року, яким застосовано суму штрафу в розмірі 510,00 грн.;

5) № від 06.12.2018року, в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, в тому числі з податку на доходи фізичних осіб, в сумі 606 994,73 грн., з них основного зобов`язання - 95 348,38 грн., штрафних (фінансових) санкцій - 511 646,35 грн.;

6) № від 06.12.2018 року, в частині збільшення грошового зобов`язання з податків та зборів, в тому числі з військового збору, пені в сумі 77 201,82 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями - 6177,00 грн., штрафна (фінансова) санкція - 71 024,82 грн.

7) №1 від 26.04.2019 року про застосування штрафних санкцій за відсутність реєстрації протягом граничного строку реєстрації податкових накладних в розмірі 40 287 420,55 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення складено та підписано 07.08.2019 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко