Справа № 357/5536/19
Суддя: Кошель Б. І.
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/5536/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Кошель Б. І. ,

при секретарі - Тодосієнко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради Дорогань Володимира Леонідовича про визнання протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради Дорогань Володимира Леонідовича, посилаючись на те, що 10 травня 2018 року відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради Дорогань В.Л. винесено постанову № А-1005/2, якими ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 9 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн. Зазначила, що підставою для винесення оскаржених постанов суб`єктом владних повноважень та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, стало: - виконання будівельних робіт по реконструкції власного індивідуального житлового будинку під багатоквартирний житловий будинок (влаштувала відокремлені квартири 1, 2, 3) з порушенням установлених вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності - не отримала містобудівні умови та обмеження, не розробила робочий проект, не забезпечила авторського та технічного нагляду на об`єкт будівництва; влаштовані квартири експлуатуються без введення їх в експлуатацію. Позивачка вважає зазначену постанову протиправною, прийнятою з численними порушеннями законодавства та такою, що підлягає скасуванню, так як в її діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення та такою, що підлягає скасуванню. А тому, просила визнати протиправною та скасувати постанову від 10 травня 2018 року №А-1005/2 по справі про адміністративне правопорушення винесену начальником Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради Дорогань Володимиром Леонідовичем, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн.

Ухвалою суду від 27.05.2019 року у вказаній справі відкрито провадження

Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження, скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк. Відзив мотивував тим, що позовні вимоги є неогрунтованими, перевірка проводилась відповідно до норм чинного законодавства, оскаржуваний припис позивач не виконав, тому відповідачем згідно закону складено протокол про адміністративне правопорушення, притягнуто позивача до відповідальності, про що винесено Постанови № А-1005/2, а тому просив відмовити в задоволенні позову.

Позивачка надала відповідь на відзив, в якому зазначає, що позивач неправомірно притягнув її до адміністративної відповідальності, оскільки будівельні роботи та реконструкція житлового будинку закінчилась близько 10 років тому, а закон України від 17 січня 2017 року № 1817-VIII набрав чинності з 10.06.2017 року. Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, відповідачем на час винесення оскаржуваної постанови не взято до увани, що документація, яка виготовлена компетентним органом, відповідно до вимог ст. 27, 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 на момент перевірки була чинна.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України, Законами України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17 лютого 2011 року, Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року та Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 8 квітня 2011 року № 439/2011.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так судом встановлено, що 12.04.2018 року на підстві наказу відділу державного архітектурно-будівельного контролюБілоцерківської міської ради від 12.04.2018 року №28 та звернення гр.. ОСОБА_1 від 28.03.2018 року за вих. №М-1774, відділом державного архітектурно-будівельного контролю видано направлення для здійснення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті будівництва «Реконструкція частини житлового будинку під відокремлені квартири 1, 2, 3» за адресою: АДРЕСА_2.

З 12 квітня 2018 року по 25 квітня 2018 року управлінням проводилась позапланова перевірка в присутності ОСОБА_1 щодо дотримання вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт на об`єкті будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, за результатами якої складено акт.

У ході проведеної перевірки встановлено, що ОСОБА_1 на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 виконала будівельні роботи по реконструкції індивідуального житлового будинку під багатоквартирний житловий будинок, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), а саме: відокремлені квартири №1, 2, 3 відповідно до будівельних паспортів №884, 85, 86 від 07 липня 2016 року виданих Управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області та повідомлень про початок виконання будівельних робіт, які відправлені до Департаменту державної архітектурно- будівельної інспекції у Київській області. Виявлено порушення: гр. ОСОБА_1 виконала будівельні роботи по реконструкції індивідуального житлового будинку під багатоквартирний житловий будинок, а саме: відокремлені квартири АДРЕСА_2 з порушенням установлених вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме: не отримано містобудівні умови та обмеження, відсутній розроблений робочий проект відповідно до ДБН А.2.-3:2014 п.4.6 пп. 4.6.1; ОСОБА_1 не забезпечено здійснення авторського та технічного нагляду на об`єкті будівництва; квартири 1, 2, 3 в житловому будинку за вказаною адресою після реконструкції експлуатуються без введення їх в експлуатацію; що є порушенням ст. ст. 29, 31, ч. 88 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ч.ч. 1,2,3 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», Порядку видачі паспортів забудови земельної ділянки затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 05.07.2011 №103.

За результатами перевірки відповідачем в присутності ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення та прийнято приписи.

10 травня 2018 року відповідачем винесено постанову №А-1005/2, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст. 96 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 гривень.

Не погодившись з такою постановою, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17 лютого 2011 року (Закон №3038) до повноважень Інспекції ДАБК віднесено здійснення державного - архітектурно будівельного контролю шляхом проведення планових та позапланових перевірок об`єктів містобудування та накладення штрафів на порушників містобудівного законодавства.

Згідно п.1 ч.4 ст.41 Закону №3038 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню.

Пунктом 3 ч.4 ст.41 Закону №3038 визначено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:

- усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

- зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Так, Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (Порядок №553), визначено процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів будівництва.

Згідно із п.9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Відповідно до п.5 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Так, згідно із п.7 Порядку №553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

- подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

- необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

- виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

- перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

- вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки;

- звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства;

- вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Відповідно до п.11 Порядку №553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, серед інших:

1) складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом;

2) видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:

- усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

- зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до пунктів 16, 17 Порядку № 553, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

З матеріалів справи вбачається, що Припис про усунення правопорушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 24.04.2018 року не містить визначення заходів щодо усунення порушень, що суперечить нормам чинного законодавства, та порушує право позивача, визначене Порядком № 553, бути обізнаним щодо того, які дії позивач має вчинити, щоб уникнути подальших заходів з притягнення його до відповідальності за невиконання вказаного Припису.

Відповідно до п.18 Порядку №533 акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб`єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Пунктом 19 Порядку №533 визначено, що припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку.

Згідно із п.20 Порядку №533 протокол протягом трьох днів після його складання та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Відповідно до п.21 Порядку №533 якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Згідно із п.22 Порядку №533 постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф.

Крім того, відповідальність у сфері будівництва несуть не лише суб`єкти будівництва, але і органи публічної адміністрації, на які, в першу чергу, Конституцією України покладений обов`язок діяти виключно в межах і способами, передбаченими законами України.

Так, у разі порушення органами владних повноважень передбачених законодавством обов`язків, такі неправомірні дії можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, здійснення правопорушення у сфері містобудування породжує виникнення відносин реагування, які виражаються у появі обов`язку у відповідного органу виконавчої влади, що реалізовує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю припинити таке правопорушення і накласти штраф на правопорушника.

Відповідно до положень містобудівного законодавства, будівництво вважається правомірним, якщо власник земельної ділянки чи землекористувач або інша особа одержали у встановленому містобудівельним законодавством порядку дозволи на забудову об`єкта містобудування та виконання будівельних робіт відповідно до статей 29, 30, 31, 34, 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

При цьому, під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» дозвільний документ, що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об`єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі.

Під проектом слід розуміти залежно від категорії об`єкта будівництва відповідний склад документації, визначеної ст.ст.1, 7, 8 Закону України «Про архітектурну діяльність», отриманої відповідно до ст.ст. 29, 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до ст.ст. 27, 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з частиною 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання, містобудівної документації» експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Частиною 9 ст. 96 КУпАП передбачена відповідальність за експлуатацію об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною восьмою цієї статті.

Вказана норма була введена в дію з 10.06.2017 року. До зазначеної дати законом не передбачалася відповідальність за експлуатацію об`єктів будівництва, які завершені будівництвом з 19 січня 2012 року та не прийняті в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Як вбачається з матеріалів справи, реконструкція житлового будинку та добудова прибудови проведені в 2009 році, що підтверджується технічним паспортом, виготовленим Комунальним підприємством Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» від 18.01.2016 року.

В постанові Верховного Суду України від 04 березня 2014 року по справі №21-433а14 вказано, що конституційний принцип незворотності дії законів, які погіршують становище особи, дає підстави для висновку про неможливість застосування санкцій за дії (бездіяльність), які на момент, коли вони мали місце, за попереднього правового регулювання не були правопорушенням. В контексті хронології правового регулювання спірних відносин поняття «експлуатація не прийнятого в експлуатацію об`єкта» не може тлумачитись як триваюче правопорушення.

В оскаржуваній постанові відповідачем не зазначено дату реконструкції частини житлового будинку під відокремлені квартири 1, 2, 3 та періоду їх експлуатації.

Отже, оскільки стаття 96 КУпАП (в редакції від 10.06.2017 року) вводить відповідальність за діяння, за які раніше не було передбачено адміністративної відповідальності, при розгляді адміністративної справи відповідач мав встановити на підставі належних доказів чи вказані об`єкти були завершені будівництвом до 19 січня 2012 року, але не прийняті в експлуатацію, відповідач мав з`ясувати, чи може позивач нести у цьому випадку адміністративну відповідальність.

Відповідно п.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як закріплено в нормі ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з вимогами ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.05.2019 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області з метою ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП №56769576, та 17.05.2019 року відділом було надано ОСОБА_2 , який діє від імені позивачки на підставі довіреності від 12.10.2016 року, копію оскаржуваної постанови. Враховуючи, що позивачці Відділом ДАБК БМР було направлено постанову №А-1005/2 від 10.05.2018 року поштою, однак відправлення позивачкою отримано не було, що підтверджується повідомленням ПАТ «Укрпошта», отже, клопотання ОСОБА_1 про поновлення їй строку для подання позову є обгрунтованим, тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст.19, 20, 72, 77, 242, 243, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, ст.ст.9, 178, 245, 251, 254, 256, 258, 268, 276, 278, 279, 283, 287-288 КУпАП, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з позовом до начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради Дорогань Володимира Леонідовича про визнання протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № А-1005/2 від 10.05.2018 року складену начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради Дорогань Володимиром Леонідовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.9 ст.96 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Білоцерківський міськрайонний суд.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБ. І. Кошель