Справа № 480/1439/19
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 серпня 2019 р. Справа № 480/1439/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просить суд скасувати постанову головного державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Товарніченко Євгенії Анатоліївни від 02.08.2018 ВП № 55234423 про стягнення виконавчого збору з позивачки в розмірі 75 727,84 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04.04.2017 у цивільній справі № 591/6581/16-ц за позовом ПАТ "ПроКредит Банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , з позивачки в солідарному порядку стягнуто заборгованість в сумі 769 983,99 грн за кредитним договором. У липні 2018 року солідарним боржником ОСОБА_2 борг перед ПАТ "ПроКредит Банк" погашено в повному обсязі. Однак, 11.08.2018 позивачка отримала постанови Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми від 02.08.2018 ВП № 55234423 про закінчення виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору в сумі 75 727,84 грн. Вважає вказану постанову від 02.08.2018 ВП № 55234423 про стягнення виконавчого збору протиправною, оскільки борг за кредитним договором погашено поза межами виконавчого провадження внаслідок домовленостей з банком. Крім того, зазначила, що не отримувала постанову про відкриття виконавчого провадження.
Ухвалою суду від 24.04.2019 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
07.05.2019 представник відповідача надіслав до суду відгук на позов (а.с. 30-34), у якому зазначив, що 23.11.2017 на підставі ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження замовною кореспонденцією. У ході виконання держаний виконавець вчиняв необхідні для виконання рішення суду дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", зокрема 29.11.2017 винесена постанова про арешт майна боржника, 11.01.2018 винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, з лютого 2018 року з пенсії ОСОБА_1 проводяться відрахування на депозитний рахунок ВДВС. Крім того, відповідач вважає, що ч. 3 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" є спеціальною нормою, яка регулює окремі випадки не стягнення виконавчого збору, а тому загальні правила, встановлені ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", не можуть застосовуватися. Тобто, якщо стягувач звернувся із заявою про повернення виконавчого документа, в зв`язку з чим настають наслідки, передбачені ч. 3 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору.
Ухвалою від 21.05.2019 провадження у справі було зупинено до набрання законної сили рішенням у справі № 480/1237/19.
Ухвалою від 15.07.2019 провадження у справі поновлено.
У судове засідання 07.08.2019 представники сторін, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не з`явились.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 23.11.2017 заступник начальника відділу Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 55234423 (а.с. 37) з примусового виконання виконавчого листа № 591/6581/16-ц (а.с. 51), виданого 23.05.2017 Зарічним районним судом м. Суми про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ "ПроКредит Банк" боргу в розмірі 769 983,99 грн. Копія постанови направлена боржнику за його місцем реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с. 36).
29.11.2017 заступник начальника відділу Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області виніс постанова про арешт майна боржника - ОСОБА_1 (а.с. 46). Крім того, ОСОБА_1 було направлено вимогу (а.с. 52), в якій призначено день та час для проведення опису та арешту майна.
11.01.2018 заступник начальника відділу Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 50). З лютого 2018 року з пенсії ОСОБА_1 проводяться відрахування на депозитний рахунок ВДВС (а.с. 19).
27.07.2018 до Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області надійшла заява стягувача (а.с. 54), в якій повідомлено про врегулювання питань заборгованості між боржником і стягувачем та відсутність з боку стягувача майнових претензій до боржника.
02.08.2018 головний державний виконавець Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області виніс постанову про закінчення виконавчого провадження згідно з п. 9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 57) та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 75 727,84 грн (а.с. 16).
Не погодившись із зазначеною постановою державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 02.08.2018 про стягнення виконавчого збору, ОСОБА_1 звернулась до суду.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1404-VIII).
Згідно зі ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Суд вважає необхідним зазначити, що відповідач у справі - суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладений обов`язок щодо примусового виконання рішень.
Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
Частиною ст. 28 Закону № 1404-VIII встановлено, що боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішення, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Отже, належне повідомлення боржника про початок примусового виконання рішення відповідно пов`язане з моментом виконання обов`язку державного виконавця про надіслання постанови, а не з моментом фактичного отримання постанови боржником. Суд вважає, що державний виконавець виконав цей обов`язок, надіславши боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом, тому підстави стверджувати, що позивач належним чином не повідомлений про початок примусового виконання рішення відсутні.
Частинами 1, 2 ст. 27 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.
За приписами пунктів 1-6 ч. 5 ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується:
1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;
2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;
3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";
4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;
5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;
6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.
Частиною 9 ст. 27 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що приписи частин 1, 2 ст. 27 Закону № 1404-VIII встановлюють загальні правила стягнення виконавчого збору виконавцем. При цьому, ця стаття передбачає вичерпний перелік підстав, коли виконавчий збір не стягується.
Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини 1 статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною 9 статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини 1 статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Отже, враховуючи те, що виконавче провадження № 55234423 з примусового виконання виконавчого листа № 591/6581/16-ц, виданого 23.05.2017 Зарічним районним судом м. Суми, закінчено в зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі судового рішення згідно з виконавчим документом, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", суд вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору діяв у відповідності до вимог ст.ст. 26, 27, 40 Закону України "Про виконавче провадження".
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал