Справа № 640/20186/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 травня 2019 року №640/20186/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (далі також - суд) звернувся ОСОБА_1 (далі також - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі також - відповідач, ГУ ПФУ в м.Києві), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про нарахування йому з 01.10.2017 пенсії за віком у розмірі 10 740,00 грн. та поновити з 01.10.2017 нарахування та виплату раніше призначеної пенсії за віком у розмірі 13 094,05 грн.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що позивач перебуває на обліку у відповідача та в установленому порядку йому призначено пенсію в розмірі 13 094,05 грн., виплату якої відповідно до частини третьої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування» із урахуванням норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 06.12.2016 №1774-VIII, тимчасово в період з 01.01.2017 до 31.12.2017 обмежено розміром 10 740,00 грн.

Водночас 19.10.2017 відповідач перерахував пенсію позивача за новою формулою, встановивши з 01.11.2017 загальний розмір пенсії - 9 723,00 грн. та доплату до пенсії в розмірі 1 016,97 грн., що разом складало 10 740,00 грн.

Відтак, після 31.12.2017 розмір пенсії, виплачуваної позивачу, не змінився та становив 10 740,00 грн.

У відповідь на звернення позивача виплачувати йому пенсію з 01.01.2018 у раніше визначеному розмірі 13 094,05 грн. відповідач безпідставно відмовив позивачу, що порушує право позивача на належне пенсійне забезпечення.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість, стверджуючи, що внаслідок проведеного перерахунку позивачу в установленому порядку з 01.10.2017 визначено пенсію в розмірі 10 740,00 грн., у такому ж розмірі йому виплачувалась пенсія і до 01.10.2017, тому підстави для нарахування та виплати позивачу пенсії в розмірі 13 094,05 грн. відсутні. Оскільки розмір пенсії не зменшився, звуження змісту та обсягу прав і свобод позивача щодо належного пенсійного забезпечення не відбулось.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач як пенсіонер перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м.Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З 24.08.2017 позивачу призначено пенсію за віком в загальному розмірі 13 094,05 грн., яка складалася з:

- основного розміру пенсії 13 002,21 грн., де 3 764,40 грн. - середня заробітна плата (дохід), з якої сплачено страхові внески по Україні за 2016 рік; 6,04373 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати; 0,57150 - коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1,35%.

Призначення пенсії у вказаному розмірі сторонами не заперечується.

Разом з тим у період з 24.08.2017 по 31.10.2017 відповідно до частини третьої 3 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія позивачу виплачувалася в розмірі 10 740,00 грн.

11.10.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 №2148-VIII, відповідно до якого позивачу з 01.10.2017 перераховано пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014, 2015, 2016 роки в сумі 3 764,40 грн. із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, за результатами якого розмір його пенсії склав 10 740,00 грн., де

- 9 631,19 грн. - розмір пенсії за віком (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 6,04373 х показник середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки 3764,40 грн. х коефіцієнт страхового стажу 0,42333=9 631,19 грн.)

- 91,84 грн. - доплата за понаднормативний стаж;

- 1 016,97 грн. - доплата до розміру пенсії відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Копію рішення про здійснення такого перерахунку учасниками справи суду не надано, реквізити такого рішення суду також не повідомлено.

З 01.01.2018 розмір пенсії, виплачуваної позивачу, не змінився та становив 10 740,00 грн.

Вважаючи, що 01.01.2018 йому повинна виплачуватися пенсія у розмірі 13 094,05 грн., яка була призначена раніше, позивач звернувся до відповідача із заявами від 21.08.2018 та від 11.10.2018 про поновлення йому з 01.01.2018 виплати пенсії у цьому розмірі.

Листами від 11.09.2018 №76172/02/С-6487 ГУ ПФУ в м.Києві та від 08.11.2018 №108171/02/С-6487/1 ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що розмір пенсії визначено в установленому законом порядку.

Не погоджуючись із наведеним, позивач звернувся до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Щодо розміру пенсії позивача за період з 01.10.2017 по 31.12.2017.

11.10.2017 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII (далі - Закон № 2148-VIII), згідно з пунктом 2 Прикінцевих і перехідних положень якого установлено, що з 1 жовтня 2017 року до встановлення розміру прожиткового мінімуму, який буде більшим за розмір, встановлений на 1 грудня 2017 року та збільшений на 79 гривень, при призначенні та перерахунку пенсій, надбавок, підвищень, інших пенсійних виплат, встановлених законодавством, використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений на 1 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень.

У разі, якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Також Законом №2148-VIII доповнено Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV пунктами частини 4-3, 4-4, згідно з якими:

- пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень;

- з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

На підставі Закону №2148-VIII органами Пенсійного фонду України проведено перерахунок пенсій пенсіонерам, яким пенсія призначена раніше, в тому числі, і позивачу.

Для застосування положень Закону №2148-VIII перерахунок пенсії проводиться автоматично, подача заяви пенсіонера для цього не передбачена, оскільки це не є переходом на інший вид пенсії.

Як зазначено вище, згідно з проведеним перерахунком пенсії позивача з 01.10.2017 розмір його пенсії склав 10 740,00 грн., де

- 9 631,19 грн. - розмір пенсії за віком (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 6,04373 х показник середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки 3764,40 грн. х коефіцієнт страхового стажу 0,42333=9 631,19 грн.)

- 91,84 грн. - доплата за понаднормативний стаж;

- 1 016,97 грн. - доплата до розміру пенсії відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини третьої статті 27 Закону №2148-VIII позивачу виплачувалось 10 740,00 грн., оскільки згідно з указаними положеннями максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Таким чином, у період до 31.12.2017 розмір пенсії позивача визначено у максимально можливому розмірі 10 740 грн.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи рішення про перерахунок пенсії позивача в період до 31.12.2017 діяв правомірно, тому підстави для задоволення вимоги позивача про визнання цього рішення протиправним та його скасування у суду відсутні.

Щодо розміру пенсії позивача з 01.01.2018.

Вищевказані положення частини третьої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, і передбачено тимчасово, по 31 грудня 2017 року, обмеження максимального розміру пенсії не більше 10740 гривень, чинне станом на 01.01.2018.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень.

Відповідно, загальне правило, визначене частиною третьою статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має застосовуватися з урахуванням статті 7 Законів України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», «Про Державний бюджет України на 2019 рік», оскільки встановлений у вказаній статті розмір пенсії 10 740 грн. діє тимчасово до 31.12.2017 і не поширюється на наступні роки.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2148-VIII у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Відповідно до матеріалів справи після осучаснення розмір пенсії позивача становить 10 740 грн., тобто, менший, ніж був визначений до набрання чинності Законом №2148-VIII - 13 094,05 грн.

Доцільно зауважити, що визначення розміру пенсії позивача залежить від тлумачення пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2148-VIII, а саме - що є раніше встановленим розміром - нарахована чи виплачена пенсія, оскільки їх розмір різниться в даному випадку.

На думку суду, з огляду на зміст частини третьої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» обмеження стосується саме виплаченої пенсії, при цьому цей мінімум змінюється залежно від зміни прожиткового мінімуму.

Закон від 03.10.2017 №2148-VIII набрав чинності з 11.10.2017 для всіх, в тому числі й пенсіонерів, яким нараховано пенсію у більшому, ніж 10 740 грн. розмірі, і згідно з доводами відповідача означало б, що для всіх пенсіонерів осучаснення пенсій мало відбуватися з урахуванням максимального розміру попередньо призначеної пенсії - 10 740 грн., оскільки вони всі отримували пенсію саме з таким обмеженням, тоді як загальне положення частини третьої статті 27 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мало би стосуватися лише пенсіонерів, яким пенсію призначено після 11.10.2017.

За висновком суду, якщо законодавець, запроваджуючи пенсійну реформу Законом №2148-VIII, мав на увазі таке загальне обмеження максимального розміру раніше встановленої пенсії для порівняння її розміру з осучасненою пенсією особи, він мав би про це прямо зазначити у вказаному Законі.

Оскільки законодавцем в ухвалених законах будь-які норми подібного змісту відсутні, суд вважає, що загальне положення частини третьої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має застосовуватися саме щодо нарахованої, а не фактично виплаченої пенсії особи, призначеної до 11.10.2017 і стосується всіх пенсіонерів незалежно від того, коли їм призначено пенсію - до чи після жовтня 2017 року.

Таким чином, починаючи з 01.01.2018, розмір пенсії позивача не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, без застосування тимчасового обмеження не більше 10740 гривень, враховуючи розмір призначеної позивачу пенсії до набуття чинності Законом №2148-VIII -13 094,05 грн.

Тобто, з 01.01.2018 максимальний розмір пенсії не може перевищувати 13 730,00 грн., а з 01.07.2018. - 14350,00 грн. Тому з 01.01.2018 позивачу мала виплачуватись пенсія в розмірі 13 094,05 грн., оскільки її розмір не перевищував 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з матеріалами справи, з 01.01.2018 позивачу виплачується пенсія у розмірі 10 740,00 грн., тобто у розмірі меншому, ніж це визначено законодавством, що порушує право позивача на отримання пенсії у належному розмірі 13 094,05 грн.

За наведених обставин суд вважає, що вимога позивача про зобов`язання відповідача поновити йому виплату раніше призначеної пенсії в розмірі 13 094,05 грн. з 01.10.2017 є частково обґрунтованою, а тому підлягає до часткового задоволення, а саме шляхом зобов`язання відповідача поновити позивачу виплату пенсії в розмірі 13 094,05 грн. з 01.01.2018, а не з 01.10.2017.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією від 30.11.2018.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Ураховуючи, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення судом, позивачу частково підлягає відшкодуванню сплачений ним судовий збір, а саме в розмірі 352,40 грн.

Керуючись статтями 9, 241-246, 255, 257-262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (04053, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 16, ) задовольнити частково.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві виплачувати ОСОБА_1 з 01.01.2018 пенсію за віком в розмірі 13 094,05 грн. (тринадцять тисяч дев`яносто чотири гривні п`ять копійок)

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 352,40 грн. (триста п`ятдесят дві гривні сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко