Справа № 676/2255/19
Суддя: Швець О. Д.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 676/2255/19
Номер провадження 2-а/676/63/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільського міськрайонний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Швець О.Д.,

з участю секретаря Чекашкіній О.Л.

представників позивача Кушніренко М.В., Костенко В. ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Кам`янець-Подільського районного відділу управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Кам`янець-Подільського районного відділу управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень. В обгрунтування заяви зазначає, що відповідно до рішення Кам`янець-Подільського районного відділу управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) від 22 березня 2019 року, позивача вирішено примусово повернути до Російської Федерації та зобов`язано покинути територію України до 06 квітня 2019 року. Оскаржуване рішення підлягає скасуванню, оскільки є незаконним та необгрунтованим, ухваленим небезсторонніми службовими особами без оцінки доказів та без всебічного і повного з`ясування обставин справи. 22.03.2019 року ОСОБА_6 був доставлений працівниками поліції до Кам`янець-Подільського районного відділу УДМС України в Хмельницькій області. Після проведененої прервірки документів відносно ОСОБА_3 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 203 КУпАП та рішення про примусове повернення до країни походження. На даний час Подільським районним судом м. Києва розглядається справа № 2607/5757/12 по обвинуваченню ОСОБА_4 та інші у скоєнні кримінального правопорушення, і по відношенню до позивача застосовано та продовжує діяти запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, що унеможливлює залишення позивачем території України. А відповідно до ч. 18 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» позивач визнається таким, що на законних підставах тимчасово перебуває в України на період дії обставин, що унеможливлюють його примусове видворення за межі України. Про існування обставин, що унеможливлюють примусове видворення позивача було доведено до відому посадової особи відповідача ОСОБА_7 адвокатом Долатова Кушніренко М.В., ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , яка перебувала з ОСОБА_9 в автомобілі під час його затримання, а також посадовій особі було запропоновано ознайомитись з цією інформацією на сайті «Судова влада». Рішення суб`єкта владних повноважень не містить законних підстав його прийняття, не містить відомостей, передбачених ч. 3 ст. 26 Закону, додатком 1 Інструкції про примусове поверення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, а також не роз`яснений порядок його оскарження та наслідки невиконання. Для забезпечення прав ОСОБА_10 не був залучений адвокат, перекладач. Просить визнати протиправним та скасувати рішення суб`єкта владних повноважень про примусове поверення до країни походження або третьої країни громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 від 22 березня 2019 року.

В суді позивач та її представники позов підтримали, просять задовольнити.

В суді представник відповідача позов не визнала, заперечила протии його задоволення, мотивує тим, що 22 березня 2019 року під час проведення цільових профілактичних заходів із нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері під умовною назвою «Мігрант», працівниками Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області в м. Кам`янці-Подільському було виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На вимогу працівника міграційної служби ОСОБА_11 пред`явив паспорт громадянина Російської Федерації, виданий 16.07.2018 р. Виходячи з того що згідно чинного законодавства ОСОБА_6 має право перебувати на території України 90 днів протягом 180 днів, а перебуває на території України з 2011 року, було винесене рішення про примусове повернення позивача в країну походження. Перебування позивача на підписці про невиїзд не підтверджує законність перебування ОСОБА_4 на території України, тому суб`єктом владних повноважень прийнято таке рішення. Дане рішення не тягне за собою примусового відворення іноземця до країни походженн та не зобов`язує його покинути територію України на час розгляду кримінальної справи відносно нього. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши сторонни, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням Кам`янець-Подільського районного відділу управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) від 22 березня 2019 року, позивача вирішено примусово повернути до Російської Федерації та зобов`язано покинути територію України до 06 квітня 2019 року. Підставою для прийняття вказаного рішення стали висновки органу міграційної служби про ухилення ОСОБА_4 від виїзду з України після закінчення терміну 90 днів, із 2011 р. проживає в Україні перейшовши на нелегальне становище, про що складено протокол від 22.03.2019 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП, та винесено відповідну постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач оскаржив його в судовому порядку.

Порядок регулювання суспільних відносин у сфері примусового повернення чи примусового видворення іноземця або осіб без громадянства за межі території України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VI.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 25 Закону України від 22.09.2011 року № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення.

Порядок провадження за заявами іноземців та осіб без громадянства про добровільне повернення визначається Кабінетом Міністрів України.

У разі прийняття рішення про добровільне повернення іноземцю та особі без громадянства, зазначеним у частинах першій і другій цієї статті, видається довідка про особу, яка добровільно повертається. Зазначена довідка є підставою для тимчасового перебування іноземця та особи без громадянства на території України на строк до завершення процедури добровільного повернення. У разі завершення процедури добровільного повернення така довідка вилучається або визнається недійсною.

За правилами ч. 1 ст. 26 Закону України від 22.09.2011 року №3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно із ч. 5 вказаної статті Закону іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Аналіз наведених норм показав, що підставою для прийняття рішення про примусове повернення позивача є перебування іноземця на території України з порушенням чинного законодавства, у тому числі, за відсутності паспортного документа та документа, що дозволяє перебування на території України, законних джерел існування тощо.

Порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства (далі - іноземців), їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України визначає Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року №353/271/150 .

Згідно з пунктом 1.5 Інструкції іноземці можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну зокрема на підставі рішення територіальних органів, територіальних підрозділів ДМС, про примусове повернення або примусово видворенні на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду про примусове видворення.

Пункт 1.6 Інструкції вказує, що підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців за межі України є:

- дії іноземців, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства;

- дії іноземців, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку;

- якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні.

Частиною 2 Закону № 3773 визначено, що рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки.

Аналіз зазначених норм права у цій справі дає підстави вважати, що для прийняття рішення компетентним органом про примусове повернення іноземця чи особи без громадянства має бути наявність обґрунтованих підстав вважати, що останній ухилятиметься від процедури добровільного поверенння до країни походження.

Матеріалами справи підтверджується, що в провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 2607/5757/12 про притягнення ОСОБА_3 та інші до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189 КК України. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 05.05.2015 р. ОСОБА_3 обрана міра запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд з адреси АДРЕСА_1 .

З урахуванням наведених обставин позивач позбавлений можливості вільно залишити територію України, оскільки відносно нього судом розглядається кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону №3773 в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється: - в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку;- якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні; - якщо при клопотанні про в`їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи; - якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі; - якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, органів доходів і зборів та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні; - якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну; - якщо така особа намагається здійснити в`їзд через контрольні пункти в`їзду - виїзду на тимчасово окуповану територію без спеціального дозволу або така особа під час попереднього перебування на території України здійснила виїзд із неї через контрольний пункт в`їзду - виїзду.

Відповідно ст 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, мають право у встановленому порядку вільно залишити територію України, крім випадків, встановлених законом. Виїзд з України іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, якщо:йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення або кримінальна справа розглядається судом - до закінчення кримінального провадження;його засуджено за вчинення кримінального правопорушення - до відбування покарання або звільнення від покарання; його виїзд суперечить інтересам забезпечення національної безпеки України - до припинення обставин, що перешкоджають виїзду. Виїзд з України іноземця або особи без громадянства може бути за рішенням суду тимчасово відкладено до виконання ним майнових зобов`язань перед фізичними та юридичними особами в Україні, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. За наявності підстав, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, відомості про іноземця або особу без громадянства вносяться до бази даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежується право виїзду з України.

Крім того, згідно п.1.6 інструкції № 353/271/150 примусове повернення з підстав, передбачених пунктом 5 цього розділу, здійснюється за рішенням органів ДМС, органу охорони державного кордону (стосовно іноземців, затриманих ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), органу СБУ з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурора про підстави прийняття такого рішення, оформленням відповідних документів, доведенням цього рішення до іноземця та взяттям з нього зобов`язання про добровільний виїзд з України у визначений у рішенні строк, а також здійсненням подальшого контролю за фактичним виконанням іноземцем цього рішення.

22 березня 2019 року Кам`янець-Подільским РВ УДМСУ в Хмельницькій області прийнято рішення про повернення ОСОБА_10 у країну походження та зобов`язано покинути територію України до 06 квітня 2019 року. Однак в порушення зазначеної Інструкції рішення не було доведено до відому позивача. Відповідачем долучено до матеріалів справи як доказ повідомлення про роз`яснення рішення. Суд вважає даний доказ не належним оскільки в документі відсутній підпис ОСОБА_10 , до цієї дії не залучався перекладач.

Згідно ст. 29 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві".

Суд вважає, що відповідачем не доведений факт ухилення позивача від добровільного поверенння до країни громадянства, а тому рішення суб`єкта владних повноважень протиправним і підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.5. ст. 139 КАС України, якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 160161, 288 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до Кам`янець-Подільського районного відділу управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кам`янець-Подільського РВ УДМС України в Хмельницькій області про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 від 22 березня 2019 року.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.