Справа № 300/1238/19
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2019-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" серпня 2019 р. справа № 300/1238/19
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шумея М.В.,
секретаря судового засідання - Шпак М.М.,
за участю: представника позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - Прос Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Івано-Франківської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -
10.06.2019 ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Івано-Франківської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення Івано-Франківської митниці ДФС про коригування митної вартості від 29.01.2019 № UA 206010/2019/000512/2.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно в порушення норм законодавства України винесено рішення про коригування митної вартості від 29.01.2019 № UA 206010/2019/000512/2. Просить задовольнити позов у повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи із викликом сторін.
10.07.2019 ОСОБА_2 подав суду відповідь на відзив, у яком не погоджується із відзивом на позов та просить задовольнити позов.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задоволити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила та просила відмовити у його задоволенні.
Розглянувши справу в порядку визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи, відзив та відповідь на відзив, судом встановлено наступне.
15 грудня 2018 року позивач уклав з громадянином Республіки Польща Farid Djidjеh договір купівлі-продажу, у відповідності до якого купив транспортний засіб марки Volkswagen модель GOLF SPORTSVAN WE 235JP VIN-код НОМЕР_1 за ціною 25 000 польських злотих. Цей договір купівлі-продажу, між продавцем (громадянином РП Farid Djidjeh) та покупцем (позивачем) був засвідчений в установленому порядку 20 грудня 2018 року Департаментом обслуговування та адміністрації уряду міста Лодзь за № Е4 7592 РО/АА115089740. Відповідно до цієї угоди покупцем були сплачені кошти в сумі 25 000 польських злотих продавцю, що підтверджується підписами, які наявні на екземплярі угоди.
18 січня 2019 року ОСОБА_2 , на підставі нотаріальної довіреності уповноважив ОСОБА_3 бути його представником з питань купівлі на його ім`я транспортного засобу за кордоном - Volkswagen модель GOLF SPORTSVAN WE 235JP VIN-код НОМЕР_1 , а саме перегнати та транспортувати його до України.
22 січня 2019 року на території Республіки Польща була оформлена митна декларація країни відправлення № 19PL402010E0063523, у якій відображено, що вартість експортованого автомобіля Volkswagen модель GOLF SPORTSVAN WE 235JP становить 25 000 польських злотих.
29 січня 2019 року декларантом подано до Івано-Франківської митниці митну декларацію № UA206010/2019/403112 товар "Автомобіль легковий марки WV модель GOLF, № кузова НОМЕР_1 , номер двигуна - немає даних, тип двигуна-дизель, об`єм двигуна 1598 cm3, потужність двигуна - 81 KW, тип кузова - комбі, колісна формула 4x2, загальна кількість місць, включаючи водія - 5, кількість дверей - 5, призначений для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, бувший у використанні, колісна формула 4x2, календарний рік виготовлення 2014, модельний рік виготовлення 2015. Країна виробництва - DE, бувший у використанні".
2. роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: "Необхідно подати МД згідно винесеного рішення по митній вартості товару № UA206010/2019/000512/2 від 20.01.2019 року";
Позивач вважаючи протиправним рішення про коригування митної вартості від 29.01.2019, звернувся до суду із даним позовом.
Вирішуючи спірні відносини, суд вказує наступне.
Відповідно до статті 49 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частинами першою та другою статті 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 8 вказаного розділу.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно із частинами першою та другою статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів: копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Для підтвердження заявленої митної вартості товару вказаної митної декларації декларантом долучено:
- рахунок-фактуру (інвойс) б/н від 15.12.2018;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 20.12.2018;
- некласифікований комерційний документ квитанція від 21.01.2019.
- паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні СЕ НОМЕР_3 від 04.04.2015;
- паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні 001132516 від 26.10.2017;
- інші некласифіковані документи VAT FAI063/2017 від 29.12.2017;
- інші некласифіковані документи доручення 136 від 18.01.2019;
- інші некласифіковані документи протокол 2965/12/2018/ZP від 18.12.2018;
- копія митної декларації країни відправлення 19PL402010E0063523 від 22.01.2019;
- митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів поданих № UA206010/2019/403112 від 29.01.2019.
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: І) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів: б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість): г) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підтягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировими.
Положеннями частини першої статті 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до частини другої статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за піною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.
Разом з тим, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору піде гав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.
Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості ОСОБА_4 обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Аналізуючи подані документи до митного оформлення, декларантом не було подано повний перелік первинних документів, зазначених в частині другій статті 53 Митного кодексу України, а саме підтверджуючих сплату коштів за ТЗ згідно заявленої митної вартості.
Положенням частини другої статті 361 Митного кодексу України визначено, що органи доходів і зборів застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю.
Вітчизняний інститут управління ризиками ґрунтується на концепції, що викладена у Положенні про систему аналізу й селекції факторів ризику при визначенні окремих форм митного контролю, затвердженому наказом Державної митної служби України від 27 травня 2005 року № 435. Згідно з пунктом 3.5 цього Положення одним із критеріїв ризику закріплено факт того, що заявлена митна вартість товарів значно відрізняється від ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів при їх увезенні на митну територію України.
За результатами оцінки ризику у конкретному випадку переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України, в тому числі за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками, що здійснюється відповідно до статті 337 МКУ, митні органи обирають форми та обсяг митного контролю. При цьому формується перелік митних формальностей, визначених за результатами застосування інструментів з управління ризиками (пункт 7.1 Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками в митній службі України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 597).
Згідно статті 320 Митного кодексу України форми та обсяги контролю обираються на підставі результатів застосування АСАУР.
Під час проведення митних формальностей за МД автоматичною системою аналізу і управління ризиками (АСАУР) згенеровано наступні форми митного контролю: "105-2 Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів".
Посадові особи митниці (митного поста) ДФС, які здійснюють митний контроль та митне оформлення у конкретному випадку здійснення митного контролю товарів, транспортних засобів, в обов`язковому порядку переглядають сформований за допомогою інформаційних технологій Перелік митних формальностей за результатами застосування СУР (п.4 розділу IV Порядку 684) з метою визначення митних формальностей, виконання яких належить до їх компетенції.
Відповідно до Правил митного контролю та митного оформлення ТЗ, що переміщуються громадянами через митний кордон України, мають бути в наявності документи, які підтверджують право власності ТЗ. У разі придбання у громадян чи підприємств - засвідчені нотаріально в країні придбання або в консульських установах чи посольствах України договори купівлі-продажу, міни чи дарування. У разі придбання у підприємства - оформлені на відповідних бланках та завірені печатками цих осіб чи інших організацій та установ оригінали рахунків, чеків, рахунків-фактур, інвойсів, інших документів.
Також в цих документах мають міститись дані чеку, і дані для ідентифікації ТЗ, а саме дата продажу, номери шасі, кузова, двигуна НОМЕР_4 , його модель, і рік виготовлення, а також прізвище, ім"я, по-батькові особи, якій продано ТЗ.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати органу доходів і зборів (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації.
Згідно ч. 6 ст.54 МКУ митний орган може відмовити у митному оформленні товару за заявленою митною вартістю, у разі неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другі й-четвертій статті 53 МКУ. Відповідно ч. 1 ст.55 МКУ Рішення про коригування митної вартості приймається митним органом у випадках, передбачених ч. 6 ст.54 МКУ, коли виявлено, що надано неповні відомості про митну вартість товару.
Судом встановлено, що декларантом до митного оформлення не було подано жодного документу, який би підтвердив сплату коштів за даний ТЗ, відповідно до заявленої митної вартості.
Статтею 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року передбачено, що ніщо в цій Угоді не тлумачиться як таке, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданих для цілей митного оцінювання.
МКУ не обмежує декларанта при поданні документів до митного оформлення. Згідно п.4 і п.5 ч.2 ст.53 МКУ, то у разі сплати коштів за товар декларант має подати для підтвердження заявленої митної вартості банківський платіжний документ або інший платіжний документ який містить ідентифікуючі дані товару.
Також згідно МКУ, а саме п.2 ч.2 ст. 52 вказує, що обов`язок покладається на декларанта подавати органу доходи і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які мають базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних, що відповідають обчисленню.
Суд зазначає, що декларант під час митного оформлення не усунув неповноту заявлених відомостей. Однак цей обов`язок покладається на декларанта, а інспектор вже аналізує ті документи, які подає декларант та опрацьовує їх.
З приводу наданого рахунку-фактури, то він не може підтвердити заявлену митну вартість виходячи з наступного.
Копія митної декларації країни зазначає фірму декларанта "Р ОСОБА_6 Н. НОLТЕD", згідно п.1 ч. 10 ст.58 МКУ, то витрати понесені на брокерську винагороду за кордоном мають включатись в заявлену митну вартість.
Також суд звертає увагу, що надана довіреність на ім`я ОСОБА_3 , за якою дану особу уповноважують на придбання саме цього ТЗ, датується 18.01.2019 року, а рахунок фактура укладений 15.12.2018 року. Цей факт також ставить під сумнів заявлену митну вартість.
МКУ зазначає, що процедура консультацій проводиться з декларантом, а декларант в свою чергу має повідомити позивача про обставини митного оформлення. Відповідно до ч.5 і ч. 6 ст.55 МКУ декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обгрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді. Однак як встановлено судом в ході розгляду справи - така вимога на Івано-Франківську митницю ДФС не надходила.
Слід також зазначити, що спрацювання системи ризиків дає інспектору підстави для більш глибшого аналізу наданих документів до митного оформлення.
Контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.
Крім того, стандартними правилами 6.3, 6.4 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур визначено, що при застосуванні митного контролю використовується система управління ризиками. Митна служба застосовує метод аналізу ризиків для визначений осіб та товарів, в тому числі транспортних засобів, що підлягають перевірці, та ступеня такої перевірки.
В обов`язковому порядку переглядають сформований за допомогою інформаційних технологій Перелік митних формальностей за результатами застосування СУР. Пунктами 1. 2.2, 2 5. 2.12 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, які затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 №689 встановлено, що робота з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється посадовою особою органу доходів і зборів, що здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів. Робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється, в тому числі, шляхом перевірки документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в органу доходів і зборів інформацією про рівень цін на такі товари: перевірки наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів; порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.
В даному випадку було спрацювання системи ризиків, що означає митна вартість занижена. Система проводить аналіз цінової політики в країні придбання, за основу було взято витяг з каталогу Schwacke №058800/S. Використання даного джерела не є забороненим і не суперечить Генеральній угоді з тарифів і торгівлі (GATT). Інформація з витягу даного каталогу внесена в систему АСАУР, про що зазначено в самому ризику 105-2, що аналіз проводиться з зовнішніх джерел.
Розрахунок числового знесення вартісного рівня транспортних засобів здійснюється відповідно до формул, наведених у пункті 7.53.3 пункту 7.53 розділу VII Методики, та методик розрахунку вартісного рівня, наведеного у спеціалізованих офіційних виданнях, які містить інформацію про ціни на транспортні засоби сформовані на світовому ринку (видавництва "Kelley Blue Book", "Eurotax", "Nadа", тощо), з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). При цьому, для моторних транспортних засобів враховуються відомості, що містяться у товаросупровідних документах та актах про проведення фізичного або митного огляду щодо: марки, моделі, модифікації, типу та маркування кузова, об"єму та потужності двигуна, типу пального, повної маси, вантажопідйомності, фактичного терміну експлуатації, пробігу, технічного етапу, комплектації, функціонального призначення. Ідентифікація кожного транспортного засобу проводиться на основі даних його виробника; визначальним при цьому є ідентифікаційний номер VIN конкретного транспортного засобу.
Згідно з пунктом 10 Додатку 8 до Методики періодичний довідник "SuperSCHWACKE" (Eurotax, Швейцарія) рекомендований для використання при проведенні товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів.
Так як спочатку до митного оформлення подасться попередня митна декларація, документи, які до неї прикріплені, вносяться в ЦБД, тому система АСАУР аналізує документи, в тому числі і акт огляду, в якому зазначаються пошкодження ТЗ. При аналізі даних документів, а саме в товаросупровідному документі рахунку-фактурі не зазначено про те, що автомобіль має пошкодження, та немає опису пошкоджень. Відповідно до підпункту 7.33.9 Методики необхідно дотримання 2-ох обов`язкових умов для зменшенні вартості ТЗ. Зазначення таких пошкоджень має бути в товаросупровідних документах, акті огляду і описі в графі 31. В даному випадку в товаросупровідних документах не зазначається конкретний перелік пошкоджень. Тому митна вартість не зменшувалась на пошкодження.
Пункт 7.53.8. Методики передбачає, що коригування вартості КТЗ залежно від комплектності, умов догляду, зберігання та використання, відновлення і оновлення складників здійснюється за інформацією довідників, які відображають ринкову ціну КТЗ у відповідній країні.
Таким чином, суд робить висновок, що відповідачем правомірно, у відповідності до статті 58 Митного кодексу України, здійснено визначення митної вартості імпортованого транспортного засобу не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням резервного методу визначення митної вартості.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.
В силу вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні підстави для розподілу судових витрат.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Шумей М.В.

Рішення складене в повному обсязі 08 серпня 2019 р.