Справа № 214/3281/19
Суддя: Гринь Н. Г.
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/3281/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 серпня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гриня Н.Г.,

при секретарі судового засідання - Печарник З.І.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №2 Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Сушко Олександра Сергійовича про визнання незаконним рішення суб`єкт владних повноважень та скасування незаконного правового акту індивідуальної дії - постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом 06.05.2019 року, в якому просив визнати незаконним (протиправним) рішення інспектора роти №1 батальйону №2 Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Сушко О.С. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП; скасувати постанову серії ЕАВ №1107741 від 28.04.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, оскільки винесення даної постанови є безпідставним, як і вимога надання страхового полісу відповідачем. Керуючи транспортним засобом він жодних порушень Правил дорожнього руху не допускав та просто зупинився на вимогу поліцейського. Причини зупинки його транспортного засобу не було, тому вважає вимагу для огляду страхового полісу безпідставно. Не дивлячись на всі його пояснення та заперечення та потребу у захиснику відповідачем все одно винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності. Відповідач не дотримався вимог закону при складанні оскаржуваної постанови. Відтак, на його переконання, інспектор виніс постанову без законних на те підстав, діючи упереджено та суб`єктивно.

Ухвалою суду від 07.05.2019 року заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надав відзив на позов. В обґрунтування заперечень відповідач зазначив, що 04.04.2019 року під час здійснення патрулювання по вул. Невській було виявлено транспортний засіб Део сенс, р/н НОМЕР_1 , він перевіривши базу МТСБУ встановив, що водій даного автомобіля керував автомобілем без поліса (сертифікату) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власниками наземних транспортних засобів,чим порушив виоги п. 2.1 (ґ) та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП. Він зупинив транспортний засіб, відрекомендувався водієві відповідно до вимог п.3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», попросив пред`явити водійське посвідчення та документи на автомобіль, страховий поліс, але той його не знайшов. Позивач зазначав, що він не повинен нікому пред`являти страховий поліс. Крім того, позивач намагається ввести суд в оману, оскільки він жодних клопотань не заявляв під час розгляду справи. На відео зафіксовано, як під час розгляду справи позивач відмовлявся надати страховий поліс, а потім надав, але він був не чинним. Встановивши особу водія, яким виявився ОСОБА_1 виконавши вимоги ст.278 КУпАП та роз`яснивши водієві його процесуальні права, він перейшов до розгляду справи по суті та виніс законну постанову. На переконання відповідача, винесена ним постанова є правомірною, обґрунтованою, а факт порушення ОСОБА_1 ПДР України є доведеним.

Відповідь на відзив у встановлений судом строк позивач не подав, заяв про надання додаткового строку не подавав.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, оглянувши відеозапис на диску DVD-R, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, суд приходить до наступного висновку.

28.04.2019 року поліцейським Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Сушко О.С. винесено постанову серії ЕАВ №1107741 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, із накладенням штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.7). Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 28.04.2019 року о 20 год. 38 хв. водій транспортного засобу Daewoo Sens номерний знак НОМЕР_1 не мав при собі та не пред`явив страхового поліс цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 «ґ» ПДР України. Порушення зафіксовано на боді камеру 00110.

Не погодившись з постановою, позивач звернувся до суду з вимогами щодо визнання дій відповідача незаконними та скасування постанови, а також закриття відносно нього провадження про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом №1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 2 Розділу III Інструкції передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема приписами ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.1 «ґ» ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий серт ифікат «Зелена карта») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електроному або паперовому носії, відомості про який підтверджується інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних договір

Згідно з п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (зокрема страховий поліс); дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 32 Закону України «Про Національну поліцію» визначено перелік випадків, коли поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення. зокрема, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Разом з тим, згідно матеріалів справи, відповідач зупинивши позивача не вказав жодної із зазначених у Законі підстав, які давали йому право вимаги для огляду його документи. При цьому відповідачем належним чином також не задокументовано, не доведено належними та допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України.

Також відповідачем не надано доказів в розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували правомірність вимоги в позивача в межах ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» пред`явлення посвідчення водія і страхового полісу під час зупинки 28.04.2019 року керованого ним транспортного засобу марки Daewoo Sens, номерний знак НОМЕР_1 .

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Так, ч.1 ст.40 Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Натомість, всупереч приписам ст.283 КУпАП, відеозапис не було зазначено в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення в графі 8 «До постанови додається». Більш того, в постанов і є посилання на фіксацію правопорушення за допомогою боді камери 00110, однак під час огляду відеозапису встановлено, що фіксація здійснювала на іншу камеру АЕ 0021.

Крім того, аналізуючи хронологію подій, судом встановлено, що в постанові інспектором зазначено, що начебто порушення п.2.1 (ґ) ПДР України Сушко О.С. вчинив об 20:38 годин, при цьому відеозапис № починається об 21:34 год.

Згідно з ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, судом не може бути визнаний належним доказом наданий відповідачем відеозапис який містить інформацію про обставини події, оскільки в оскаржуваній постанові відсутні відомості про технічний запис, як це передбачено ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В КУпАП та КАС України визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та її перегляду судом у випадку оскарження, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. У даній категорії справ відповідач як суб`єкт владних повноважень, повинен зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача та його заперечення проти пред`явленого йому обвинувачення, адже в силу ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За даних обставин, недоведеність відповідачем відповідно до приписів ч.2 ст. 77 КАС України правомірності застосування до позивача адміністративного стягнення в розмірі 425 грн. за приписами ч.1 ст.126 КУпАП, відповідно до винесеної постанови про адміністративне правопорушення Серії ЕАВ №1107741 від 28.04.2019 року, а тому винесення постанови про притягнення Сушка О.С. до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП є неправомірним у зв`язку із чим постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи сукупність викладених обставин та доведеність неправомірності винесення відповідачем оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із скасуванням оскаржуваної постанови та закриттям справи у відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАС України.

Натомість суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині визнання незаконним рішення суб`єкту владних повноважень, оскільки прийняття такого рішення не передбачено ст.286 КАС України, в той час як скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи вже є дієвим способом захисту порушених прав позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, звільненого від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Підстави, визначені ст.371 КАС України, для звернення судового рішення до негайного виконання, відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, п.10 ч.6 ст.12, ст.ст.72-79, 139, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №2 Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Сушко Олександра Сергійовича про визнання незаконним рішення суб`єкт владних повноважень та скасування незаконного правового акту індивідуальної дії - постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову серії ЕАВ №1107741 від 28.04.2019 року про притягнення Сушка Олександра Сергійовича до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП - скасувати, а справу закрити.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Рішення суду складено та підписано 09.08.2019 року.

Суддя Гринь Н.Г.