Справа № 520/5840/19
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2019-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

02 серпня 2019 р. справа №520/5840/19

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Мар`єнко Л.М.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (адреса: пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ), яка полягає у нездійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі 82% грошового забезпечення та обмеженням максимальним розміром пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (адреса: пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі 82% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром з 11.12.2005 та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму перерахованої пенсії за період з 11.12.2005 однією сумою з компенсацією за несвоєчасну виплату пенсії, згідно Постанови Кабінету Міністрів №159 від 21.02.2001 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером ОВС. Перебуває на обліку у ГУ ПФ України в Харківській області з 11.12.2005 відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі документів наданих відділом забезпечення соціальних виплат УФРЕ ГУМВС України в Харківській області. Оскільки на час підготовки вказаних документів позивачу невірно було визначено вислугу років, відповідачем, відповідно не було вірно визначено основний розмір у відсотковому співвідношенню грошового забезпечення. Також позивач зазначив, що постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.06.2007 по справі № 2-а- 327/07, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2008 по справі № 2-а-327/07 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, зокрема: Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України внести зміни до наказу МВС України від 25.11.2005 №862 о/с в частині визначення вислуги років ОСОБА_1 , визнавши, що вислуга років на 30.11.2005 в календарному обчислені складає 29 років 3 місяці 3 дні.

На підставі нових документів, враховуючи, що пенсія була призначена в не правильному розмірі та враховуючи, що в нових документах чітко зазначено що перерахунок повинен бути здійснений з дня призначення пенсії, пенсійний орган повинен був здійснити перерахунок невірно призначеної пенсії з дня призначення - 11.12.2005, тобто з дня, коли були порушені права позивача. Проте, відповідачем був здійснений перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2008, з обмеженням максимальним розміром. Водночас, позивач повідомив, що про вказані обставини позивачу стало відомо 22.05.2019 під час ознайомлення з матеріалами справи у зв`язку з виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 по справі № 2040/6989/18.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - начальника ГУ ПФ України в Харківській області - Ачкасова В. через канцелярію суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач під час спірних правовідносин діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи положення ч.11 ст.126 КАС, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 є пенсіонером ОВС МВС України, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області з 11.12.2005 та отримує пенсію у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Як вбачається з витягу з матеріалів пенсійної справи, при призначені пенсії позивач виходив з отриманих документів наданих відділом забезпечення соціальних виплат УФРЕ ГУМВС України в Харківській області, виходячи із основаного розміру пенсії 66% грошового забезпечення.

Листом ГУ МВС України в Харківській області від 08.12.2008 №100/29275 на адресу відповідача направлено копію постанови та ухвали суду, новий розрахунок вислуги років, грошовий атестат №95, 2 довідки про грошове забезпечення на пенсіонера МВС ОСОБА_1 для перерахунку пенсії.

Згідно матеріалів справи, підставою для направлення нового розрахунку стала постанова Дзержинського районного суду від 18.06.2007 по справі № 2-а- 327/07, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2008 по справі № 2-а-327/07, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України внести зміни до наказу МВС України від 25.11.2005 №862 о/с в частині визначення вислуги років ОСОБА_1 , визнавши, що вислуга років на 30.11.2005 в календарному обчислені складає 29 років 3 місяці 3 дні.

Так, у вказаному розрахунку визначена вислуга років позивача - 29 років 3 місяці 3 дні. При цьому, відповідно до довідки про грошове забезпечення для нарахування (перерахунку) пенсії визначено 82% грошового забезпечення для обчислення пенсії позивачу.

Згідно витягу з матеріалів пенсійної справи, відповідачем на підставі вказаних документів було здійснено перерахунок пенсії, виходячи з основного розміру пенсії - 82% грошового забезпечення з 01.01.2008.

Водночас, суд зазначає, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 року по справі № 2040/6989/18 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 в розмірі 82% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром з 01.01.2016 року та виплатити ОСОБА_1 суму перерахованої пенсії за період з 01.01.2018 року з компенсацією за несвоєчасну виплату пенсії, згідно Постанови Кабінету Міністрів №159 від 21.02.2001 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській виплатити ОСОБА_1 суму перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року без відстрочення та прив`язки до періодів, які встановлено Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року з компенсацією за несвоєчасну виплату пенсії, згідно Постанови Кабінету Міністрів №» 159 від 21.02.2001 року "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати".

Зазначене рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 року по справі №2040/6989/18 набрало законної сили 24.11.2018.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача на адресу відповідача направлено адвокатський запит, в якому міститься прохання до відповідача про здійснення перерахунку пенсії позивачу з 11.12.2005 в розмірі 82% грошового забезпечення без обмеження пенсії максимальним розміром, а також виплати різниці недоплаченої пенсії з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу.

У відповідь на вказаний запит ГУ ПФ України в Харківській області надано відповідь листом від 06.06.2019 №19568-14/20, в якому зазначено про те, що за матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 уточнюючу довідку про розмір вислуги років, обчислену ГУМВС України в Харківській області на виконання постанови Дзержинського районного суду Харкова, надано уповноваженим органом 16.12.2008.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням оновленої довідки про розрахунок вислуги років, наданої управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУМВС України в Харківській області на виконання постанови суду, в розмірі 82% грошового забезпечення за 29 років вислуги. Перерахунок проведено з 01.01.2008, з урахуванням вимог статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі-Закон). Різницю пенсії на період з 01.01.2008 по 31.01.2009 зараховано на особовий рахунок заявника в лютому 2009 року. Починаючи з 01.01.2008, пенсійні виплати здійснювались з додержанням вимог ст. 43 Закону.

Не погоджуючись з тим, що відповідачем перераховано та виплачується пенсія, виходячи з 82% грошового забезпечення, лише з 01.01.2008, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Стосовно дотримання позивачем строків звернення до адміністративного суду, суд зазначає, що згідно положенням ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (ч.1 ст. 122 КАС України).

Таким чином, діюче законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З наведених норм законодавства вбачається, що за загальним правилом, перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, відповідно ч. 3 ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що відсутні правові підстави вважати, що позивачем пропущено строк на звернення до суду.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 5-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції, що діяла станом на призначення позивачу пенсії - 11.12.2005, особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, поновленим у

військовому (спеціальному) званні, крім осіб, звільнених зі служби у зв`язку із засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища, пенсії призначаються на умовах і за нормами, встановленими цим Законом, якщо вони на день позбавлення військового (спеціального) звання мали право на пенсію за вислугу років або по інвалідності (статті 12, 18-20).

Згідно положень ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції, що діяла станом на призначення позивачу пенсії - 11.12.2005, пенсія за вислугу років призначається, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше, за винятком осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону.

Відповідно до положень ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Суд зауважує, що відповідач, обґрунтовуючи підстави для перерахунку позивачу пенсії з 01.01.2008, посилався на положення ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Так, відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції, що діяла станом на призначення позивачу пенсії - 11.12.2005, перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Проте, суд зазначає, що в даному випадку застосування вказаних положень ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може бути застосовано до даних спірних правовідносин, оскільки в судовому порядку зобов`язано внести зміни до наказу МВС України від 25.11.2005 №862о/с в частині вислуги років позивача, вказавши що станом на 30.11.2005 вислуга років в календарному обчислені складає 29 років 3 місяці 3 дні. Зазначені обставини призвели до зміни основного розміру пенсії у відсотковому відношенні грошового забезпечення, через що 08.12.2008 ГУ МВС України в Харківській області було направлено нові документи для призначення позивачу пенсії.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, наявні правові підстави для задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у нездійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі 82% грошового забезпечення та обмеженням максимальним розміром пенсії в період з 11.12.2005 по 31.12.2007, з огляду на те, що перерахунок відповідачем вже здійснено з 01.01.2008.

Таким, чином, враховуючи положення ст. 245 КАС України, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії в розмірі 82% грошового забезпечення в період з 11.12.2005 по 31.12.2007 однією сумою, підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії в частині без обмеження максимального розміру пенсії в період з 11.12.2005 по 31.12.2007, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 5 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції Закону № 3668-VI від 08.07.2011), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24.12.2015 (який набрав чинності 01.01.2016), ч.5 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Таким чином, частина 5 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції Закону № 3668-VI від 08.07.2011; із змінами, внесеними згідно із Законом № 911-VIII від 24.12.2015) викладена в такій редакції: "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Разом з тим, згідно з пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24.12.2015, дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.

Проте, у випадку позивача пенсію останньому було призначено з 2005 року.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №1774-VIII від 06.12.2016 (який набрав чинності 01.01.2017), у ч.7 ст.43 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено "по 31 грудня 2017 року".

Крім того, суд зазначає, що рішенням Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зі змінами, а саме:

- частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень;

- першого речення частини першої статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України Про державну службу, Закону України Про прокуратуру, Закону України Про судоустрій і статус суддів, призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються;

Положення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII від 9 квітня 1992 року зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Відповідно до статті 152 Конституції України, закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, положення частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII від 9 квітня 1992 року зі змінами, щодо встановлення максимального розміру пенсії не більше десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, та щодо встановлення максимального розміру пенсії тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, не більше 10740 гривень, - втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 20.12.2016 р.

Суд зазначає, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24.12.2015 (який набрав чинності 01.01.2016), та Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 1774-VIII від 06.12.2016 (який набрав чинності 01.01.2017) не вносились зміни щодо встановлення періоду дії максимального розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), яка не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (це положення діє в редакції Закону № 3668-VI від 08.07.2011), а тому положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24.12.2015 (який набрав чинності 01.01.2016), та Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 1774-VIII від 06.12.2016 (який набрав чинності 01.01.2017) не поширюються на позивача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, через що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплати позивачу компенсацію за несвоєчасну виплату пенсії, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно положень ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (ч.2 ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати").

Статтею 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно положень ст. 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Враховуючи викладене, а також з огляду на те, що визнано протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у нездійсненні перерахунку пенсії позивачу в розмірі 82% грошового забезпечення та обмеженням максимальним розміром пенсії в період з 11.12.2005 по 31.12.2007, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Отже, позов ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (адреса: пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ), яка полягає у нездійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі 82% грошового забезпечення та обмеженням максимальним розміром пенсії в період з 11.12.2005 по 31.12.2007.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (адреса: пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період 11.12.2005 по 31.12.2007 в розмірі 82% грошового забезпечення однією сумою без обмеження максимального розміру пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (адреса: пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію за несвоєчасну виплату пенсії, згідно постанови Кабінету Міністрів №159 від 21.02.2001 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати".

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07 серпня 2019 року.

Суддя Мар`єнко Л.М.