Справа № 320/344/19
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

12 серпня 2019 року м. Київ Справа № 320/344/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши адміністративну справу за позовом Селянського (фермерського) господарства "Меркурій" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

21 січня 2019 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулось Селянське (фермерське) господарство "Меркурій" (далі - позивач) з позовом до Миронівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 4 червня 2015 р. № . При цьому у позові зазначалося про те, що позивачу не було відомо про винесення спірного рішення у 2015 році.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 6 травня 2019 р. клопотання сторін про заміну відповідача задоволено та замінено у справі первісного відповідача - Миронівську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області - на належного відповідача - ГУ ДФС у Київській області.

14 червня 2019 р. від відповідача до суду надійшла заява про залишення позову без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

У цей же день суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначив недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановив позивачу строк для усунення виявлених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

12 липня 2019 року до суду від позивача надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду.

У період з 5 липня 2019 р. по 9 серпня 2019 р. суддя перебував у щорічній плановій відпустці, а тому подане клопотання про поновлення строку звернення до суду розглянуто після завершення відпустки 12 серпня 2019 р.

Розглянувши подані клопотання, оцінивши письмові докази, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 99 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 р.) передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до вимог ч. 2 статті 99 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 р.) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 99 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 р.) для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення закріпленні в статті 122 КАС України (в редакції після 15 грудня 2017 р.).

Так, частиною 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, в частині 3 ст. 122 КАС України зазначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 161 КАС України (в редакції після 15 грудня 2017 р.) у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Верховний Суд у постанові від 21 червня 2018 р. (справа № 820/1667/16) зазначив про те, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як вбачається з позовної заяви, предметом оскарження у цій справі є податкове повідомлення-рішення від 4 червня 2015 р. № , яке прийняте Миронівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Київській області. Спірним рішенням позивачу нараховано штраф у сумі 23 414 грн. 71 коп.

Згідно з вимогами п. 56.18 ст. 56 ПК України (в редакції, яка була чинна на момент прийняття спірного податкового повідомлення-рішення) з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до вимог п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що строк для звернення до суду платника податків із вимогою щодо визнання протиправним рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання повинен визначатися за правилами пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України. Зазначений строк становить 1095 днів із дня отримання такого рішення, незалежно від того, чи скористалася особа своїм правом на досудове розв`язання спору шляхом застосування процедури адміністративного оскарження.

Обґрунтовуючи доводи щодо дотримання ним строку звернення до суду, позивач зазначив, що про наявність податкового боргу, нарахованого на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, дізнався лише під час розгляду Київським окружним адміністративним судом адміністративної справи № 810/3979/17 у квітні 2018 р.

Представник позивача в клопотання про поновлення строку звернення до суду зазначив про те, що на корінці податкового повідомлення-рішення від 4 червня 2015 р. № дійсно стоїть підпис голови СФГ "Меркурій", але під час підписання цього спірного податкового повідомлення-рішення посадові особи контролюючого органу повідомили про те, що його копія буде додатково надіслана на адресу СФГ "Меркурій", чого зроблено не було.

Отже, підтверджуючи наявність підпису керівника СФГ "Меркурій" на корінці податкового повідомлення-рішення, позивач заперечує факт вручення уповноваженій особі господарства копії такого податкового повідомлення-рішення.

Крім того, у клопотанні представник позивача зазначив, що контролюючий орган не надіслав спірне рішення на адресу СФГ "Меркурій" упродовж 2014-2017 рр., що на його думку свідчить про поважність причин пропуску строку позивачем на звернення до суду.

При цьому позивач зауважив, що копію податкового повідомлення-рішення від 4 червня 2015 р. № позивач отримав лише 24 квітня 2018 р., яке надійшло від контролюючого органу у відповідь на адвокатський запит, надісланий представником позивача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення було вручено позивачу нарочно, про що свідчить підпис голови СФГ "Меркурій" ОСОБА_1 на корінці податкового повідомлення-рішення, що відповідало встановленому податковим законодавством порядку вручення таких рішень.

Крім того, відповідач зазначив про те, що в рамках адміністративної справи №810/3279/15 за позовом Миронівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до Селянського (фермерського) господарства "Меркурій" про надання дозволу на погашення податкового боргу, яка розглядалась Київським окружним адміністративним судом, було встановлено, що до суми податкового боргу, який був предметом стягнення у вказаній справі, належала сума податкового зобов`язання, нарахованого, зокрема, на підставі податкового повідомлення-рішення від 4 червня 2015 р. № , яке оспорюється у цій справі.

Відповідач наголосив, що з постанови Київського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2015 р. в адміністративній справі № 810/3279/15 вбачається, що СФГ "Меркурій" «….. має заборгованість по податку на додану вартість в сумі 1169746,63 грн. Заборгованість у відповідача з податку на додану вартість утворилася на підставі податкових декларацій за вересень 2014 року - 262272 грн., за жовтень 2014 року - 390988 грн., за листопад 2014 року - 74602 грн., за грудень 2014 року - 24551 грн., за січень 2015 року - 82041 грн., за лютий 2015 року - 66953 грн., за березень 2015 року - 45786 грн., за квітень 2015 року - 106733 грн., за травень 2015 року - 178373 грн. в яких відповідачем самостійно визначено суму податкових зобов`язань. Податковим органом проведено невиїзні документальні перевірки своєчасності сплати податків до бюджету, за результатами яких складено акти перевірок від 5 лютого 2015 р. № 41/1601/20595194, від 16 квітня 2015 р. №99/1601/20595194 та від 4 червня 2015 р. № 126/1601/20595194.

За порушення платником вимог п.57.1 ст.57, п.203.2 ст.203 України позивачем винесено податкові повідомлення-рішення № від 5 лютого 2015 р., № від 27 квітня 2015 р., № від 4 червня 2015 р.

Податковий борг відповідачем не був погашений, у зв`язку з чим Миронівська ОДПІ звернулась до суду з позовом про стягнення боргу на користь держави. Так постановами Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2015 р. у справі № 810/6582/14 та від 2 квітня 2015 р. у справі № 810/1102/15 стягнуто з Селянського (фермерського) господарства "Меркурій" податковий борг на загальну суму в розмірі 880 373 грн. 04 коп. Ці постанови відповідачем не оскаржені, а отже набрали законної сили.».

У відзиві відповідач також зазначає, що позивачу було відомо про оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 4 червня 2015 р. № з постанови суду в адміністративній справі № 810/3279/15, так як позивач отримував поштову кореспонденцію.

Дослідивши вказані сторонами обставини та докази на їх підтвердження, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог п. 42.1 ст. 42 ПК України (в редакції, яка була чинна на момент прийняття оскаржуваного рішення) податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Згідно з пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Відповідно до вимог ч. 58.1 ст. 58 ПК України у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Абзацем 1 п. 58.2 ст. 58 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Як убачається з п. 58.3 ст. 58 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Згідно з вимогами абз. 1 п. 2.3 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 листопада 2012 р. № 1236 (далі - Порядок № 1336, який був чинним станом на день прийняття податкового повідомлення-рішення від 4 червня 2015 р. № , втратив чинність 28.12.2015) податкове повідомлення-рішення складається у двох примірниках за кожним окремим податком, збором разом із штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), або штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами, пенею), передбаченими Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією (штрафом) за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до вимог пункту 3.1 Порядку № 1236 структурний підрозділ органу державної податкової служби, який склав податкове повідомлення-рішення, уносить його до реєстру податкових повідомлень-рішень, направлених (вручених) платникам податків - юридичним особам (додаток 12), або реєстру податкових повідомлень-рішень, направлених (вручених) платникам податків - фізичним особам (додаток 13), які ведуться в цілому в органі державної податкової служби в електронному вигляді.

Пунктом 3.5 Порядку № 1236 після складання не пізніше наступного робочого дня податкове повідомлення-рішення передається структурному підрозділу, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції органу державної податкової служби. Один примірник податкового повідомлення-рішення направляється (вручається) платнику податків. У структурному підрозділі, який склав податкове повідомлення-рішення, залишається другий примірник податкового повідомлення-рішення, який долучається до матеріалів перевірки або безпосередньо до справи платника податків.

Як убачається з пункту 3.6 Порядку № 1236 структурний підрозділ, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції органу державної податкової служби, або відповідальна особа, визначена керівником органу державної податкової служби для виконання таких функцій, у день отримання податкового повідомлення-рішення від структурного підрозділу, що його склав, направляє (вручає) податкове повідомлення-рішення платнику податків. При цьому корінець податкового повідомлення-рішення залишається в органі державної податкової служби та долучається до матеріалів перевірки або безпосередньо до справи платника податків.

Відповідно до вимог п. 3.7 Порядку № 1236 передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Згідно з вимогами пунктом 3.9 Порядку № 1236 дата відправлення (вручення) проставляється на корінці податкового повідомлення-рішення: а) посадовою особою платника податків - юридичної особи (фізичною особою - платником податків) або її законним представником - у разі вручення податкового повідомлення-рішення під розписку; б) працівником структурного підрозділу, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або відповідальною особою, визначеною керівником органу державної податкової служби для виконання таких функцій, - у разі надіслання листом з повідомленням про вручення. При цьому повідомлення про вручення прикріплюється до корінця податкового повідомлення-рішення.

Отже, нормами Податкового кодексу України та чинного на час прийняття спірного рішення Порядку № 1236 передбачено два окремих способи отримання платником податків податкового повідомлення-рішення, а саме: вручення податкового повідомлення-рішення посадовій особі такого платника податків під розписку та надіслання податкового повідомлення-рішення листом з повідомленням про вручення.

При цьому, суд наголошує на тому, що з аналізу положень статей 42 та 58 Податкового кодексу та пункту 3.7 Порядку № 1236 слідує, що податкове повідомлення-рішення має бути направлено (вручене) платнику податків лише в один із визначених способів.

Таким чином, вручення контролюючим органом посадовій особі платника податків податкового повідомлення-рішення під розписку свідчить про дотримання контролюючим органом порядку направлення платнику податку податкового повідомлення-рішення, визначеного Податковим кодексом України та Порядком № 1236 і не передбачає одночасне направлення відповідного податкового повідомлення-рішення шляхом його направлення листом з повідомленням про вручення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення від 4 червня 2015 р. № , винесене Миронівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області, було отримано головою СФГ "Меркурій" ОСОБА_1 , про що свідчить підпис вказаної особи на корінці оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 4 червня 2015 р. № . Ця обставина не заперечується позивачем у клопотанні про поновлення строку звернення до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, керівником СФГ "Меркурій" був ОСОБА_1 , який і розписався в отримання спірного рішення.

Отже, факт отримання позивачем спірного рішення 4 червня 2015 р. судом достовірно встановлено на підставі наявних у справі доказів.

Крім того, отримання уповноваженою особою СФГ "Меркурій" копії оскаржуваного податкового повідомлення-рішення свідчить про дотримання контролюючим органом порядку направлення та вручення цього податкового повідомлення-рішення.

Щодо посилань позивача на те, що після підписання головою СФГ "Меркурій" ОСОБА_1 корінця податкового повідомлення-рішення від 4 червня 2015 р. № і не отримання ним копії податкового повідомлення-рішення, а також щодо повідомлення посадовою особою контролюючого органу про подальше направлення копії оскаржуваного податкового повідомлення-рішення поштою, то суд наголошує на тому, що у даному випадку відсутні підстави для направлення ще однієї копії оскаржуваного податкового повідомлення-рішення позивачу, оскільки представнику позивача вже вручено відповідний документ.

Суд визнає необґрунтованим твердження представника позивача про неотримання податкового повідомлення-рішення від 4 червня 2015 р. № після проставлення головою ФСГ "Меркурій" ОСОБА_1 підпису в його отриманні, оскільки саме розписка в отримання податкового повідомлення-рішення є належним доказом вручення платнику податків рішення контролюючого органу.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що позивач не був позбавлений права самостійно звернутись до контролюючого органу із запитом про отримання копії оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Проте, позивач до контролюючого органу із відповідною вимогою після 4 червня 2015 р. не звертався.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено, що позивач отримав копію оскаржуваного податкового повідомлення-рішення 4 червня 2015 р. №

Крім того, судом встановлено, що Миронівська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Київській області звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Селянського (фермерського) господарства "Меркурій" про стягнення податкової заборгованості.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2015 р. в адміністративній справі № 810/3279/15 адміністративний позов задоволено та надано Миронівській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу Селянського (фермерського) господарства "Меркурій" (08840, Київська область, Миронівський район, с. Пустовіти, вул. Шевченка, буд. 48, ) в розмірі 1169746 грн. 63 коп. за рахунок майна відповідача, що перебуває в податковій заставі відповідно до акту опису від 5 лютого 2015 р. № 1.

У вказаній постанові зазначено, що підставою виникнення податкового боргу у розмірі 1169746 грн. 63 коп., який був предметом стягнення у зазначеній справі, є, зокрема, нараховані відповідно до податкового повідомлення-рішення від 4 червня 2015 р. № штрафні (фінансові) санкції у сумі 23414 грн. 71 коп.

Відповідно до інформації з автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" та матеріалів адміністративної справи № 810/3279/15 судом встановлено, що позивач 15 серпня 2015 р. отримав копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та надавав заяви по справі, а постанову суду в адміністративній справі №810/3279/15 позивач отримав 22 вересня 2015 р. Крім того, суд зазначає, що постанову Київського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2015 р. в адміністративній справі № 810/3279/15 не було оскаржено в апеляційному та касаційному порядку.

Отже, суд зазначає, що позивачу станом на 15 серпня 2015 р. з матеріалів адміністративної справи № 810/3279/15 вже також було відомо про прийняття Миронівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області податкового повідомлення-рішення від 4 червня 2015 р. № . Тому з постанови Київського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2015 р. в адміністративній справі № 810/3279/15 позивач мав можливість дізнатись про наявність податкового повідомлення-рішення від 4 червня 2015 р. №.

Щодо посилань позивача на адміністративну справу № 810/3979/17, то судом встановлено, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 р. у цій справі, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2019 р., позовні вимоги Головного управління ДФС у Київській області до Селянського (фермерського) господарства "Меркурій" про надання дозволу на погашення податкового боргу - задоволено. Надано Головному управлінню ДФС у Київській області дозвіл на погашення податкового боргу у загальному розмірі 1 315 924 грн. 10 коп. за рахунок майна Селянського (фермерського) господарства "Меркурій", що перебуває у податковій заставі. Із вказаного рішення вбачається, що сума податкового боргу 1 315 924 грн. 10 коп. включає, у тому числі, податковий борг, який виник на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи те, що матеріали справи свідчать, що уповноважений представник позивача особисто отримав податкове повідомлення-рішення від 4 червня 2015 р. № (що підтверджується підписом на корінці вимоги та не заперечується позивачем в клопотання про поновлення строку звернення до суду), суд дійшов висновку про те, що перебіг 1095-денного строку для оскарження позивачем спірного податкового повідомлення-рішення розпочався 4 червня 2015 р., а відповідно останнім днем вказаного строку є 3 червня 2018 р.

Таким чином, звернувшись 21 січня 2019 р. до суду з даною позовною заявою, позивачем було пропущено передбачений строк звернення до суду і підстав для його поновлення позивачем не підтверджено і судом не встановлено.

Крім того, як встановлено судом, наведені у позові твердження позивача про те, що про спірне рішення йому стало відомо лише у квітні 2018 р. з іншої адміністративної справи, з урахуванням наведених вище обставин та наявних у справі доказів не відповідають дійсності.

Суд зазначає про те, що незнання про пропущення строку звернення до суду через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є дії такої особи, як спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльності), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Водночас, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Як встановлено судом, спірне рішення було вручено керівнику позивача 4 червня 2015 р. під розпис, на підставі спірного рішення з позивача стягувалася заборгованість у судовому порядку в інших справах, в яких він був учасником процесу.

Враховуючи обізнаність позивача з існуванням оскаржуваного податкового повідомлення-рішення ще з червня 2015 року, суд дійшов висновку про те, що наведені у письмових поясненнях обставини пропуску відповідного строку не є поважними.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду необхідно відмовити, а позов Селянського (фермерського) господарства "Меркурій" до Головного управління ДФС у Київській області про визнання дій незаконними та скасування податкового повідомлення-рішення слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 123, 240, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні клопотання Селянського (фермерського) господарства "Меркурій" про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

2. Позов Селянського (фермерського) господарства "Меркурій" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без розгляду.

2. Копію ухвали видати (надіслати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Журавель В.О.