Справа № 480/1654/19
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2019 р. Справа № 480/1654/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агронордвест" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агронордвест» (далі - позивач, ТОВ «Агронордвест») звернулося до суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Сумській області (далі - відповідач, Укртрансбезпека), в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 18.03.2019 №102249 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00грн.

Свої вимоги мотивував тим, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки відповідно до статей 48, 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» суб`єктом правовідносин, який може понести встановлену законом відповідальність, виступає виключно перевізник, а не власник транспортного засобу. Враховуючи, що постанова прийнята щодо власника транспортного засобу, а не до перевізника оскаржувану постанову вважає протиправною.

Ухвалою суду від 28.05.2019 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

10.06.2019 представником позивач подана заява про стягнення судових витрат у розмірі 48000грн. На підтвердження розміру витрат надав копію договору про надання правової допомоги, копію акта приймання-передачі наданих послуг, копію прибуткового касового ордеру, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.24-30).

Відповідач, заперечуючи проти позову, подав до суду відзив на позов (а.с.31-36), в якому просив залишити позов без задоволення.

З посиланням на Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567), Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» від 879 №27.06.2007 (далі - Порядок здійснення габаритно-вагового контролю №879), ч.3 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон України «Про автомобільний транспорт») зазначила, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами.

При цьому, за результатами габаритно-вагового контролю вантажного автомобіля марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом модель GROENEWEGEN, реєстраційний номер НОМЕР_2 виявлено перевищення вагових параметрів від нормативно допустимих, а саме: фактична маса транспортного засобу понад 40 т, перевищення на одиночну вісь понад 11 т та строєну вісь понад 22 т, у зв`язку з чим 06.02.2019 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Сумській області складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

На розгляд справи, автомобільний перевізник, повідомлений з дотримання норм Порядку №1567, не з`явився, у зв`язку з чим справа була розглянута без його участі та застосовано адміністративно-господарський штраф.

Щодо посилання позивача про передачу в оренду та суборенду транспортного засобу, стверджує, що вказані договори є недійсними, які не створюються юридичних наслідків, а тому автомобільним перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт» є ТОВ СКБ «Вуглеавтоматика». Відмічає, що договори укладені ТОВ «Агронордвест», в той час як відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів вони належать ТОВ СКБ «Вуглеавтоматика».

Додатково зазначила, що водій під час складання акта №093935 надав документи, зокрема свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, проте не надавав ніяких договорів оренди транспортних засобів (їх копії), а також не повідомляв про передачу в оренду (суборенду) транспортні засоби (марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом модель GROENEWEGEN, реєстраційний номер НОМЕР_2 ). Також підпис водія з написом «ознайомлений, згоден», на думку представника відповідача, свідчить про те, що на момент перевірки водій здійснював перевезення від ТОВ СКБ «Вуглеавтоматика» без дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами (ч.1 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Ухвалою суду від 24.07.2019 було витребувано додаткові докази у позивача.

Станом на сьогодні відповіді на відзив від позивач не надходило.

Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вбачає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного.

На підставі графіку проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Сумській області в період з 04.02.2019 по 10.02.2019 (а.с.47) було видано уповноваженій особі направлення на рейдову перевірку від 04.02.2019 №005328 для проведення перевірки транспортних засобів автомобільних перевізників, що здійснюють перевезення пасажирів та вантажів на автомобільній дорозі Київ-Суми-Юнаківка 322км, м.Суми, м.Ромни Роменського району, м.Охтирка Охтирського району (а.с.46).

В ході даної перевірки був проведений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом модель GROENEWEGEN, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Під час даного габаритно-вагового контролю було виявлено перевищення вагових параметрів від нормативно допустимих, а саме: загальна маса автомобіля з напівпричепом склала 45т при допустимій 40т, навантаження на одиночну вісь склала 12,45т при допустимому 11,0т, на строєну вісь 25,9т при допустимому 22,0т., однак, дозволу на перевищення транспортного засобу нормативних вагових параметрів, виданий компетентним уповноваженим органом для проїзду дорогами України надано не було.

Вказані обставини були зафіксовані в акті №093935 від 06.02.2019 (а.с.42). Так, в акті зазначено, що під час перевірки встановлено порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема, надання послуг по перевезенню вантажів (соняшник; товарно-транспортна накладна від 06.02.2019 №В2767 (а.с.43-44), відправник - філія «Конотопський елеватор «ТОВ «Агро-поліс», одержувач - ТОВ «Агро-поліс», перевізник - ТОВ СКБ «Вуглеавтоматика» без оформлених документів, передбачених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме, дозволу на перевищення транспортного засобу нормативних вагових параметрів, виданий компетентним уповноваженим органом для проїзду дорогами України.

18.02.2019 Управлінням Укртрансбезпеки у Сумській області для з`ясування обставин та розгляду справи про порушення законодавства на автомобільному транспорті, скоєного 06.02.2019, було направлено лист від 19.02.2019 №198 на ім`я ТОВ СКБ «Вуглеавтоматика» про дату призначення розгляду справи на 18.03.2019 (а.с.40,41).

18.03.2019 начальником Управлінням Укртрансбезпеки у Сумській області за результатами розгляду справи винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 18.03.2019 №102249, якою за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз.3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», до ТОВ СКБ «Вуглеавтоматика» () застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 1700,00грн. (а.с.9,37), та яку направлено ТОВ СКБ «Вуглеавтоматика» (а.с.38,39).

Позивач, не погодившись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу від 18.03.2019, звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що в даному випадку склалися між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення про Укртрансбезпеку), Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно із п.п. 15,27 п. 5 Положення про Укртрансбезпеку, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (п.8 вказаного Положення про Укртрансбезпеку).

Правові засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт», відповідно до ч.ч.12, 14 ст.6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. Державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Згідно із ч.17 ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 Порядку №1567 встановлено, що державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з вимогами п.п.12,13 Порядку № 1567 рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується наказом Укртрансінспекції або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Згідно з п. 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абз.3 ч.1 ст. 60).

Із наведених вище норм вбачається, що за відсутності документів, на підставі яких виконуються пасажирські та вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

При цьому, як зазначено частиною 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт є автомобільний перевізник.

В свою чергу, у розумінні ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

За правилами ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже, з наведених норм чинного законодавства, вбачається, що адміністративно-господарські штрафи за порушення законодавства про автомобільний транспорт адміністративно-господарські штрафи застосовуються виключно до автомобільних перевізників.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії (для виконання перевезень небезпечних вантажів) надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах (ст.33 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Як встановлено судом, позивач є власником транспортного засобу марки DAF номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки GROENEWEGEN, реєстраційний номер НОМЕР_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 25.07.2013 та НОМЕР_5 від 25.07.2013 (а.с.45).

Дійсно відповідно до вказаних реєстраційних свідоцтв власником вказаних транспортного засобу та напівпричепу значиться ТОВ СКБ «Вуглеавтоматика».

Однак, як встановлено судом, ТОВ «СКБ «Вуглеавтоматика» (), на підставі рішення засновника №3 від 29.11.2013 було змінено назву підприємства у зв`язку з виробничою необхідністю з товариства з обмеженою відповідальністю Спеціальне конструкторське бюро «Вуглеавтоматика» (ТОВ «СКБ «Вуглеавтоматика») на ТОВ «Агронордвест» СКБ (а.с.57) та затверджено зміни до статуту. На підставі вказаного рішення 29.11.2013 зроблено відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за №0000178. Дані обставини підтверджуються рішенням засновника №3 ТОВ «СКБ «Вуглеавтоматика» від 29.11.2013 (а.с.57), змінами до статуту ТОВ «Агронордвест», що затверджені рішенням засновника від 29.11.2013 №3 (а.с.58-59), випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААВ №551487 (а.с.60) та витягом з Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, громадських формувань (а.с.63-67).

Відповідно до договору оренди вантажного автомобіля №3 від 01.01.19 (а.с.10-11), акту приймання-передачі орендованого майна до договору оренди від 01.01.2019 (а.с.12) з 01.01.19, серед іншого, транспортний засіб марки DAF номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки GROENEWEGEN, реєстраційний номер НОМЕР_2 був переданий в тимчасове володіння фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 для використання потреб останнього.

В свою чергу фізична особа-підприємець ОСОБА_1 уклав з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 договір суборенди транспортного засобу з екіпажем (водієм) №1-2019/1 від 01.01.2019, та акт приймання-передачі від 01.01.2019 (а.с.13-14) відповідно до якого передав у тимчасове платне володіння та користування, серед іншого, транспортний засіб марки DAF номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки GROENEWEGEN, реєстраційний номер НОМЕР_2 для перевезення вантажу (п.2.1 договору суборенди). Строк договору встановлений до 31.12.2019.

Відтак, зазначені вище транспортний засіб з напівпричепом з 01.01.2019 перебували у тимчасовому платному володінні та користуванні фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) з метою здійснення цим суб`єктом господарювання перевезення вантажу.

Варто відмітити, що згідно товарно-транспортної накладної від 06.02.2019 №В2767 (а.с.8,43), яка була надана під час контролю, саме автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_2 (а не ТОВ «Агронордвест»), під управлінням транспортним засобом водієм ОСОБА_3 здійснював перевезення вантажу від відправника - філії «Конотопський елеватор «ТОВ «Агро-поліс» до одержувача - ТОВ «Агро-поліс».

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що ТОВ «Агронордвест» в межах розгляду даних спірних правовідносин не є перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», а тому не може нести відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт згідно з положеннями ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Посилання представника відповідача на те, що ТОВ «Агронордвест» не є належним позивачем у справі, а такою особою є ТОВ «СКБ «Вуглеавтоматика», не приймається до уваги, оскільки, як вже зазначено вище ТОВ «СКБ «Вуглеавтоматика» (), на підставі рішення засновника №3 від 29.11.2013 було змінено назву підприємства у зв`язку з виробничою необхідністю з товариства з обмеженою відповідальністю Спеціальне конструкторське бюро «Вуглеавтоматика» (ТОВ «СКБ «Вуглеавтоматика») на ТОВ «Агронордвест» СКБ (а.с.57) та затверджено зміни до статуту. На підставі вказаного рішення 29.11.2013 зроблено відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за №0000178..

Приймаючи оскаржувану постанову, відповідач, зазначаючи реквізити перевізника вказує код 31016136, однак, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, громадських формувань за вказаним код значиться лише одна юридична особа - ТОВ «Агронордвест» (а.с.63-67). При прийнятті рішення відповідачем не було перевірено вказану обставину.

Посилання представника відповідача на те, що договори оренди та суборенди є нікчемним з тих підстав, що укладений позивачем як фізичною особою, не приймаються до уваги, оскільки сторонами вказаних договорів були юридична особа (позивач) та фізичні особи-підприємці. Будь-яких доказів про визнання недійсними (нікчемними) зазначених договорів відповідачем суду не надано.

Доводи з приводу того, що водієм не було надано вказаних договорів під час контролю також є безпідставними, оскільки, як вже зазначалось вище відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для водія, зокрема, посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, які, як встановлено судом, були надані.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не обґрунтовано, тобто без з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), з порушенням вимог Закону України «Про автомобільний транспорт», така постанова не відповідає критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань в рахунок повернення суму судового збору в розмірі 1921грн., сплачених позивачем за подання позовної заяви згідно платіжного доручення від 21.05.2019 №192 (а.с.3).

Що стосується стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Судом встановлено, що 06.05.2019 між ТОВ «Агронордвест» та адвокатом Кириченком Р.Ю. укладений договір про надання правової допомоги. Відповідно до п.1.2 договору, адвокатом надаються такі види правової допомоги: надання консультацій та роз`яснень з юридичних питань, усних та письмових довідок щодо законодавства; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів клієнта в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, організаціях будь-якої форми власності, перед фізичними та юридичним особами. Обсяг правової допомоги визначений п.3 договору, відповідно до якого така допомога надається щодо представництва та відстоювання інтересів клієнта в судах України з питання, яке стосується або пов`язане із визнанням протиправною та скасуванням постанови Укртрансбезпеки в особі Управління Укртрансбезпеки в Сумській області від 28.03.2019 №102249 (а.с.27).

07.06.2019 представником ТОВ «Агронордвест» та адвокатом підписаний акт приймання-передачі наданих послуг за договором (а.с.25), зокрема до переліку наданих послуг включено:

а) збір та опрацювання всіх документальних матеріалів, які мають відношення до прийняття спірного рішення - дії у формі окремої позасудової процесуальної процедури загальною тривалістю 2 години;

б) надання загальних консультацій, роз`яснень та письмових висновків про положення законодавства, пов`язаного з оспорюваним рішенням - дії у формі окремої позасудової процесуальної процедури загальною тривалістю 1 година;

в) розроблення, структуризація та складання процесуальних документів: позовної заяви від 07.05.19, подання позову на підпис уповноваженій особі клієнта, оформлення документальних матеріалів додатку позову, направлення цих матеріалів до Сумського окружного адміністративного суду - дії у формі окремої позасудової процесуальної процедури загальною тривалістю 5 годин;

г) складання заяви від 21.05.2019 з №А01-21/5 по справі №480/1654/19, подання заяви на підпис уповноваженій особі клієнта, надіслання заяви з додатком даних документів до Сумського окружного адміністративного суду - дії у формі окремої позасудової процесуальної процедури загальною тривалістю1 година;

д) надання клієнту роз`яснень та письмових висновків щодо судової практики з предмету спору та спірних правовідносинах по справі №480/1654/19 - дії у формі окремої позасудової процесуальної процедури загальною тривалістю 2 години.

Пунктами 3,4,5 акта зафіксовано тривалість часу, протягом якого здійснювалася правова допомога клієнту у формі надання послуг, 11 годин, вартість 1 години роботи адвоката встановлена 3800,00 грн., загальна вартість послуг склала 41800,00 грн.

На підтвердження факту сплати коштів надано прибутковий касовий ордер №1-07-06/19 від 07 червня 2019 року про прийняття адвокатом коштів в сумі 41800,00 грн. (а.с.26).

Відмовляючи в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката закладений у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VІ (далі - Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Водночас, наданий позивачем акт не містить детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, а перераховані в ньому види послуг, як-то: збір та опрацювання всіх документальних матеріалів, інших матеріалів, надання загальних консультацій, роз`яснень та письмових висновків про положення законодавства, судової практики не дають змоги визначити об`єм та кількість опрацьованих матеріалів, їх відношення до предмету спору, ступінь впливу на кінцевий результат, якого прагне досягти сторона при розгляді даної справи, та кількість витраченого часу на кожен вид робіт. При цьому, визначити вартість правничої допомоги у вигляді складення та подання адміністративного позову, яка на думку суду підлягає компенсації, суд позбавлений можливості через відсутність доказів, що підтверджують витрачений на надання такої послуги час.

Також ряд вказаних у акті послуг, що полягали у поданні заяв на підпис клієнту, передача їх нарочним , оформлення додатків, направлення матеріалів до суду, не є юридичними послугами, не потребують спеціальних професійних навичків, відповідно не підлягають відшкодуванню.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Агронордвест" (41615, Сумська область, м.Конотоп, вул.Червонозаводська, буд.5, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, прос. Перемоги, 14, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Сумській області від 18.03.2019 №102249 про застосування адміністративно-господарського штрафу до товариства з обмеженою відповідальністю "Агронордвест" у розмірі 1700,00грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, прос. Перемоги, 14, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агронордвест" (41615, Сумська область, м.Конотоп, вул.Червонозаводська, буд.5, ) в рахунок повернення сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00коп.

У задоволенні заяви представника позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 13.08.2019.

Суддя І.Г. Шевченко