Справа № 460/1237/19
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 липня 2019 року м. Рівне №460/1237/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудар О.М., за участю секретаря судового засідання Мороза Д.Ю., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі

позивача: представник ОСОБА_1.,

відповідача: представник Гоч Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
доГоловного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправною та скасування вимоги,
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги.

З урахування заяви про зміну предмету позову, позивач просив суд:

- визнати протиправними та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06.06.2019 №Ф-6303-17 на суму 9828,96грн та від 12.03.2019 №Ф-6303-17 на суму 9828,96грн;

- зобов`язати Головне управління ДФС у Рівненській області внести коригування до особового рахунку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 шляхом виключення з особового рахунку платника податків недоїмки з єдиного внеску у сумі 9828,96грн.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, який перебуває на спрощеній системі оподаткування. З 09.12.2017 є пенсіонером за віком. У зв`язку з власною необізнаністю 07.02.2019 подав звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (фізичні особи-підприємці) за 2018 рік, в якому самостійно визначив розмір єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 9828,72грн. Оскільки спірні вимоги було сформовано на підставі помилкового звіту, а в добровільному порядку відповідач їх скасовувати не бажає, права позивача порушено.

Ухвалою суду від 24.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Головним управлінням ДФС у Рівненській області, у межах встановленого судом строку, подано відзив. В обґрунтування заперечень відповідачем зазначено, що позивачем самостійно, у добровільному порядку подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік за формою згідно з додатком 5 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Виправлення помилок у зазначеному звіті не передбачено. Відповідальним за правильність та достовірність заповнення звіту є страхувальник. Враховуючи викладене, вимога від 12.03.2019 №Ф-6303-17 сформована правомірно.

У судових засіданняч 14.06.2019 та 16.07.2019 розгляд справи було відкладено у зв`язку з задоволенням клопотання представника позивача.

17.07.2019 представником позивача подано заяву про зміну предмету позову.

Протокольною ухвалою, постановлено судом у судовому засіданні 23.07.2019, закрито підготовче провадження та вирішено перейти до розгляду справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві та заяві про зміну предмету позову. Вказала, що позивач звільнений від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як фізична особа - підприємець, який обрав спрощену систему оподаткування, є пенсіонером за віком та не виявив бажання бути платником єдиного внеску шляхом укладення відповідного договору на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Просила суд позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача надала пояснення, тотожні позиції, викладеній у відзиві на позовну заяву. Вказала, що оскільки чинним законодавством не передбачено внесення змін та уточнень до відомостей, що зазначені у звіті про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, то дані відомості використані контролюючим органом для обчислення та призначення страхових виплат. Просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 20.11.1998, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.05.2019 (а.с.18-21).

З 09.12.2017 ОСОБА_2 отримує пенсію за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 11.05.2018 (а.с.16) та довідкою Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 22.05.2019 №1332 (а.с.17).

07.02.2019 ФОП ОСОБА_2 подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік, у якому самостійно визначено суму єдиного соціального внеску - 9288,72грн. (а.с.30).

12.03.2019, на підставі вказаного звіту, Головним управлінням ДФС у Рівненській області сформовано вимогу №Ф-6303-17 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 10478,96грн (а.с.13).

27.03.2019 позивач звернувся до Державної фіскальної служби України з листом, у якому повідомив про помилкове подання звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (фізичні особи-підприємці) за 2018 рік, з некоректно відображеними сумами. Вказав, що зареєстрований як фізична особа-підприємець, з 20.11.1998 перебуває на спрощеній системі оподаткування та є пенсіонером за віком. Просив скасувати поданий ним помилково звіт (а.с.29).

У відповідь на звернення Державною фіскальною службою України листом від 31.05.2019 за №25435/6/99-99-13-02-01-15 позивача повідомлено про те, що у разі самостійного визначення платником бази оподаткування єдиного внеску, сплата єдиного внеску здійснюється на загальних засадах, а отже, для скасування звіту за 2018 рік підстав немає (а.а.с.32-33).

06.06.2019 Головним управлінням ДФС України в Рівненській області виставлено позивачу нову вимогу про сплату боргу (недоїмки) за №Ф-6303-17 на загальну суму 9828,96грн.(а.с.54).

Вважаючи такі вимоги контролюючого органу протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI встановлено, що недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (ч.4 ст.8 Закону №2464-VI).

Згідно з ч.ч.1-4 ст.25 Закону №2464 рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Як зазначено судом вище, 07.02.2019 позивачем було подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік, згідно з яким сума єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування складає 9828,72грн.

Згідно з п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464, платниками єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є, зокрема, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Водночас, ч.4 ст.4 Закону №2464-VI передбачено, що особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 ч. 1 цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Дана норма кореспондує з п.3 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.04.2015 №435, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.04.2015 за №460/26905 (далі - Порядок №435), згідно з яким фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему, та члени фермерського господарства звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Звіт зазначеними особами не подається.

Стаття 10 Закону №2464-VI передбачає порядок добровільної сплати єдиного внеску, відповідно до якого особи, які беруть добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, укладають з органом доходів і зборів договір про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п.6 Порядку №435, особи, які досягли 16-річного віку, не перебувають у трудових відносинах з роботодавцями, визначеними пунктом 1 частини першої статті 4 Закону, не належать до платників єдиного внеску, визначених пунктами 4, 5, 5-1 частини першої статті 4 Закону, у тому числі іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють в Україні, громадяни України, які працюють або постійно проживають за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та уклали договір про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, а також члени особистого селянського господарства, які уклали договір на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, формують та подають самі за себе Звіт протягом 30 календарних днів після закінчення строків дії договору. Звітним періодом є термін дії договору, а якщо договором про добровільну участь передбачено одноразову сплату особою єдиного внеску за попередні періоди, в яких особа не підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню (у тому числі з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2010 року),- період, за який одноразово сплачено єдиний внесок за попередні періоди.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що добровільна участь особи, яка виявила бажання бути платником єдиного внеску, передбачає укладення особою договору на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Під час розгляду справи судом встановлено, що договір про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування ФОП ОСОБА_2 не укладався. Помилкове подання позивачем звіту за 2018 рік не підтверджує факту його добровільної участі у системі страхування.

Оскільки позивач є фізичною особою-підприємцем, який обрав спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, є пенсіонером за віком, та не виявив бажання бути платником єдиного внеску шляхом укладення договору на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, він звільнений від сплати єдиного внеску.

Відтак, правові підстави для прийняття вимог про сплату боргу (недоїмки) від 12.03.2019 та від 06.06.2019 за №Ф-6303-17 у відповідача відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.03.2019 №Ф-6303-17 та від 06.06.2019 №Ф-6303-17 є протиправними.

Відповідно до п.6 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953 (далі - Інструкція №449), вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо, зокрема, орган доходів і зборів скасовує або змінює раніше зазначену суму боргу (недоїмки) внаслідок її узгодження або оскарження - з дня прийняття органом доходів і зборів рішення про скасування або зміну раніше зазначеної суми боргу (недоїмки).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з вимогою про сплату боргу від 12.03.2019 №Ф-6303-17, заборгованість ФОП ОСОБА_2 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становить 10478,96грн., а згідно з вимогою від 06.06.2019 №Ф-6303-17 - 9828,96грн.

Оскільки відповідачем було змінено раніше зазначену суму боргу (недоїмки), то податкова вимога від 12.03.2019 №Ф-6303-17 вважається відкликаною в силу вимог Інструкції №449.

За таких обставин, підлягає скасуванню як протиправна податкова вимога про сплату боргу (недоїмки) від 06.06.2019 №Ф-6303-17 на суму 9828,96грн.

З 10.06.2016 набув чинності Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422, зареєстровано в Міністерстві юстиції 20.05.2016 за №751/28881 (далі - Порядок №422).

Положеннями Порядку №422 визначено, що оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС. Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень. Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії. При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою. У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи (пункти 3-5 розділу І). З метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу. Облікові та звітні показники включаються до еталонних довідників з подальшим обов`язковим внесенням відповідних змін до реєстрів операцій та показників, які формуються ДФС за погодженням Міністерства фінансів України. Зміни до реєстрів операцій та показників вносяться не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем впровадження нових операцій та/або показників (пункт 1 розділу ІІ). У розділі VII Порядку №422 визначений механізм перенесення до ІКП результатів адміністративного та/або судового оскарження рішень органів ДФС та методи контролю достовірності відповідних показників, положеннями якого передбачено, що інформація, внесена та збережена відповідальним юристом в інформаційній системі, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, щодня автоматично відображається в реєстрі «Апеляційне та судове оскарження» підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.

Відповідно до правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 13.02.2018 у справі №816/2042/16, у платника податків наявний матеріально-правовий інтерес в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.

Суд врахував зазначену правову позицію Верховного Суду, як це передбачено ч.5 ст.242 КАС України.

Відтак, з метою належного захисту прав, свобод, інтересів ФОП ОСОБА_2 суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління ДФС у Рівненській області здійснити коригування особового рахунку позивача шляхом виключення з особового рахунку платника податків недоїмки з єдиного внеску у сумі 9828,96 грн.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, Головне управління ДФС у Рівненській області, як суб`єкт владних повноважень, не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Оскільки, факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то, враховуючи викладене, поданий позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області, судові витрати у сумі 768,40грн, сплачені згідно з квитанцією №0.0..1 від 22.05.2019, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи (а.с.4).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Рівненській області (вул.Відінська, 12, м.Рівне, 33023, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 6 червня 2019 року №Ф-6303-17.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Рівненській області здійснити коригування особового рахунку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 шляхом виключення з особового рахунку платника податків недоїмки з єдиного внеску у сумі 9828,96грн.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, Головного управління ДФС у Рівненській області (), судові витрати зі сплати судового збору у сумі 768,40грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02 серпня 2019 року.

Суддя Дудар О.М.