Справа № 2а-0870/12123/11
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 серпня 2019 року Справа № 2а-0870/12123/11 СН/280/21/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянувши за правилами загального провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Конка-Оріхів» (70500, Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів, вул. Вержбицького,24, )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області(69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2011 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Конка-Оріхів» (далі ТОВ «Конка-Оріхів», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Пологівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Запорізькій області (далі Пологівська ОДПІ Головного Управління Міндоходів у Запорізькій області, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.12.2011 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства у розмірі 406 068,50 грн., у тому числі за основним платежем 354 798,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 51 270,50 грн.

Запорізький окружний адміністративний суд постановою від 24.09.2014 позов залишив без задоволення.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 02.06.2015 залишив постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24.09.2014 без змін.

Постановою Верховного суду від 12.03.2019 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Конка-Оріхів» задоволено. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24.09.2014 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.06.2015 у справі №2а/0870/12123/11 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

10.04.2019 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 2а-0870/12123/11 передано на розгляд судді Конишевій О.В.

Ухвалою суду від 15.04.2019 прийнято справу №2а-0870/12123/11 до свого провадження та призначено підготовче засідання на 06.05.2019.

Протокольною ухвалою суду від 06.05.2019 відкладено підготовче засідання на 20.05.2019.

Протокольною ухвалою суду від 20.05.2019 відкладено підготовче засідання на 11.06.2019.

Ухвалою суду від 11.06.2019 замінено відповідача по справі Пологівську об`єднану державну податкову інспекцію Головного Управління Міндоходів у Запорізькій області на належного відповідача Головне управління ДФС у Запорізькій області, який є правонаступником та продовжено строк проведення підготовчого провадження строком на 30 днів. Наступне підготовче засідання призначено на 09.07.2019.

Протокольною ухвалою суду від 09.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 22.07.2019.

13.05.2019 від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов просить задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що дії податкового органу із проведення перевірки шляхом застосування вибіркового методу вчинені не на підставі, не у межах та не у спосіб, передбачений законодавством. В обґрунтування своєї позиції позивач зазначає, що відповідач був позбавлений права здійснювати перевірку на підставі Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів перевірок страховиків-юридичних осіб, а також їх філій, відділень та інших відокремлених підрозділів та документування виявлених порушень, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України від 16.07.2009 №378, оскільки позивач не відноситься до кола суб`єктів господарювання (страховики-юридичні особи, їх філії, відділення та інші відокремлені підрозділи), щодо яких положення названих Методичних рекомендацій можуть бути застосовані.

Відповідач позов не визнав, 14.05.2019 надав до суду відзив на позовну заяву та 11.06.2019 пояснення, в яких зазначає, що під час проведення перевірки ТОВ «Конка-Оріхів» не надано контрольні стрічки до реєстраторів розрахункових операцій, згідно яких можливо встановити обсяг та найменування реалізованого товару. Пояснює, що для необхідного рівня доказовості бази було застосовано вибірковий метод даних обліку обсягу виручки позивача від реалізації алкогольних напоїв та пива, взявши до врахування лютий 2011 року, за допомогою якого встановлено, що середній відсоток реалізації алкогольних напоїв та пива у лютому 2011 року склав 77,0%. Тому при обчисленні суми збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства за період з 01.04.2010 по 30.06.2011 було застосовано середній відсоток реалізації у розмірі 77%. Крім того, вказує, що у постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2013 зазначено, що застосувавши вибірковий метод проведення перевірки та визначивши за його допомогою суму збору на розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства податковий орган діяв у межах наданих йому законодавством повноважень. З урахуванням викладеного, вважає, що спірне рішення є правомірним та просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача під час розгляду справи підтримав позицію викладену у відзиві на позовну заяву та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі направлень від 06.10.2011 №299, 300, 301, 302 працівниками ДПІ у Оріхівському районі Запорізької області на підставі пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, ст.77 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI та відповідно до плану - графіка проведення планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання проведена планова виїзна перевірка ТОВ «Конка-Оріхів» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2010 по 30.06.2011, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2010 по 30.06.2011, за результатами якої складено відповідний акт від 23.11.2011 № 34/23-34119990 (далі Акт від 23.11.2011 № 34/23-34119990).

Із змісту Акта вбачається, що вибірковою перевіркою встановлено, що згідно даних обліку ТОВ «Конка Оріхів» обсяг виручки від реалізації алкогольних напоїв та пива за лютий 2011 року складає:

Магазин «Вина Мира» (м. Запоріжжя, вул. Космічна, 112) 259 232 грн. 90 коп., що складає 72,5 % від загального обсягу реалізації ТМЦ в сумі 357 632 грн. 12 коп.

Магазин «Вина Мира» (м. Дніпропетровськ, вул. Карла Маркса, 107) 386 189 грн. 80 грн., що складає 79,8 % від загального обсягу реалізації ТМЦ в сумі 484 099 грн. 05 коп.

Магазин «Вина Мира» (м. Мелітополь, вул. Ломоносова, 323) 506 659 грн. 33 коп., що складає 81,1 % від загального обсягу реалізації ТМЦ в сумі 624 595 грн.

Магазин «Вина Мира» (м. Запоріжжя, вул. Демократична, 69а) 102 888 грн. 01 коп., що складає 63,2 % від загального обсягу реалізації ТМЦ в сумі 162 693 грн. 69 коп.

Контрольні стрічки до реєстраторів розрахункових операцій на перевірку не надано.

Таким чином, вибірковою перевіркою встановлено, що середній відсоток реалізації алкогольних напоїв та пива в лютому 2011 року складає 77,0 %.

Проведеною перевіркою задекларованих ТОВ «Конка Оріхів» показників збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства за період з 01.04.2010 по 30.06.2011 встановлено порушення позивачем ст. 2 Закону України «Про збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства», в результаті чого занижено збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства в періоді, що перевірявся, на загальну суму 354 798,00 грн.

На підставі висновків Акта від 23.11.2011 № 34/23-34119990 та виявленого порушення відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.12.2011 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства у розмірі 406 068,50 грн., у тому числі за основним платежем 354 798,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 51 270,50 грн.

Не погоджуючись зазначеним рішенням позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходив з наступного.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24.09.2014 в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Конка-Оріхів» відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.06.2015 постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 24.09.2014 залишена без змін.

Постановою Верховного Суду від 12.03.2019 касаційну скаргу позивача задоволено. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24.09.2014 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.06.2015 у справі №2а/0870/12123/11 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

Суд касаційної інстанції зазначив, що суди попередніх інстанцій залишити поза увагою надання оцінки посиланням позивача на те, що проведення податковим органом перевірки за вибірковим методом у порядку, передбаченому Методичними рекомендаціями щодо оформлення матеріалів перевірок страховиків-юридичних осіб, а також їх філій, відділень та інших відокремлених підрозділів та документування виявлених порушень, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України від 16.07.2009 №378, не ґрунтується на законі, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Конка-Оріхів» не є страховиком або відокремленим підрозділом страховика.

Разом з тим, посилаючись на встановлені постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2013 у справі №0870/435/12 обставини, суди не звернули уваги на те, що таким судовим рішенням не досліджувалося питання правильності визначення податковим органом грошових зобов`язань зі збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства податковим повідомленням-рішенням від 07.12.2011 №000452302.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Порядок справляння та використання збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства визначає Закон України Про збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства від 09.04.1999 №587-XIV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України Про збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства від 09.04.1999 №587-XIV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) платниками збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності та підпорядкування, які реалізують в оптово-роздрібній торговельній мережі та мережі громадського харчування алкогольні напої та пиво.

У відповідності до статті 2 Закону України Про збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства від 09.04.1999 №587-XIV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що об`єктом оподаткування збором є виручка - товарооборот, одержаний на всіх етапах реалізації в оптово-роздрібній торговельній мережі та мережі громадського харчування алкогольних напоїв та пива, у тому числі за операціями, що не передбачають оплати у грошовій формі.

Статтею 3 Закону України Про збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства від 09.04.1999 №587-XIV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що ставка збору становить один відсоток від об`єкта оподаткування, визначеного статтею 2 цього Закону.

З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства справляється за реалізацію алкогольних напоїв та пива суб`єктами господарювання будь-яких форм власності та обчислюється, виходячи з обсягу отриманої виручки від такої реалізації.

Механізм справляння збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства та використання коштів, що надійшли від справляння такого збору до спеціального фонду державного бюджету у порядку та розмірі, встановлених Законом України Про збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства, визначає Порядок справляння збору та використання коштів на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2005 № 587 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 04.04.2007 № 613) (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 Порядку (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) контроль за правильністю обчислення збору, повнотою та своєчасністю його сплати до державного бюджету здійснюють органи державної податкової служби відповідно до законодавства.

У ситуації, що розглядається, податковим органом за результатами виїзної перевірки встановлено факт заниження позивачем збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства вибірковим методом, а саме: шляхом застосування середньомісячного показника реалізації алкогольних напоїв та пива за лютий 2011 року до усього періоду, що охоплювався перевіркою. Фактичною підставою для використання відповідачем вибіркового методу слугувало ненадання позивачем під час перевірки контрольних стрічок реєстратора розрахункових операцій, що позбавило можливості співставити задекларовані показники з даними фіскального розрахункового апарату.

Як встановлено судом, відповідачем не було надано жодного доказу щодо реалізації алкогольних напоїв та пива позивачем в інші місяці, це доводило б той факт, що за інші місяці позивачем була отримана виручка в ідентичному розмірі.

Суд вважає за необхідне зазначити, що визначений податковим органом середньостатистичний обрахунок обсягу виручки за реалізацію алкогольних напоїв та пива за один місяць (лютий 2011 року) не може бути достовірним доказом того, що у іншій місяці, які охоплювалися перевіркою позивач отримав виручку в ідентичному розмірі, за відсутності будь-яких інших доказів реалізації алкогольних напоїв та пива у такі місяці. При цьому, середній показник не відображає фактичних обсягів отриманої виручки і є приблизним, що свідчить про не вірно проведений відповідачем розрахунок.

Так, статтею 42 Господарського кодексу України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Аналіз наведених норм законів дає підстави для висновку, що здійснення суб`єктом господарювання підприємницької діяльності направлене на отримання доходу, утім не завжди може мати позитивний економічний ефект, що є нормальним процесом здійснення господарської діяльності та відповідає звичайному комерційному ризику.

Крім того, ненадання позивачем контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій під час проведення контрольного заходу є підставою для застосування податковим органом до платника податків штрафу (за змістом абзацу 1 пункту 44.6 статті 44, пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), утім не може бути підставою для визнання викладених в акті перевірки розрахунків достовірними та достатніми за відсутності доказів фактичної реалізації алкогольних напоїв та пива протягом періоду, що перевірявся.

Крім того, судом встановлено, що донарахування зобов`язань зі збору на розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства здійснювалось за допомогою вибіркового методу на підставі Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів перевірок страховиків-юридичних осіб, а також їх філій, відділень та інших відокремлених підрозділів та документів виявлених порушень, розроблених на підставі ст. 8 Закону України від 04.12.1990 № 509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні», які затверджені наказом ДПА України від 16.07.2009 року № 378 (далі-Методичні рекомендації).

В Методичних рекомендацій чітко визначено суб`єкт господарювання до якого мають застосовуватися вказані рекомендації під час перевірки -це страховики - юридичні особи, а також їх філій, відділень та інших відокремлених підрозділів.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про страхування», страховиками, які мають право здійснювати страхову діяльність на території України є: фінансові установи, які створені у формі акціонерних, повних, командитних товариств або товариств з додатковою відповідальністю згідно із Законом України «Про господарські товариства", з урахуванням того, що учасників кожної з таких фінансових установ повинно бути не менше трьох, та інших особливостей, передбачених цим Законом, а також одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Предметом безпосередньої діяльності страховика може бути лише страхування, перестрахування і фінансова діяльність, пов`язана з формуванням, розміщенням страхових резервів та їх управлінням.

Враховуючи вищевикладене та відсутність доказів того, що позивач здійснює страхову діяльність, суд приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Конка-Оріхів» не є страховиком або відокремленим підрозділом страховика, а отже проведення податковим органом перевірки за вибірковим методом у порядку, передбаченому Методичними рекомендаціями не грунтується на законі і свідчить про не вірне донарахування зобов`язань зі збору на розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства.

У відповідності із ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, за вказаних обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість висновків контролюючого органу, у зв`язку із чим податкове повідомлення-рішення: від 07.12.2011 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Конка-Оріхів» (70500, Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів, вул. Вержбицького,24, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області(69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Оріхівському районі Запорізької області від 07.12.2011 № .

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Конка-Оріхів» (70500, Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів, вул. Вержбицького,24, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 31,00 грн. (тридцять одну гривню 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 08.08.2019.

Суддя О.В.Конишева