Справа № 200/548/19-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року справа №200/548/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача: Ястребової Л.В., суддів: Компанієць І.Д., Казначеєва Е.Г.,

секретар Сізонов Є.С.,

за участі представника позивача Ліневич Л.В.,

представника відповідача Кравченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року (повне судове рішення складено 28 травня 2019 року у м. Слов`янськ Донецька область) у справі № 200/548/19-а (суддя в І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі Електромережі» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

УСТАНОВИВ:

В січні 2019 року Акцонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі (далі позивач, платник податків) звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області (далі відповідач, контролюючий орган), в якому просило суд, визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 29 жовтня 2018 року № на суму штрафу 50,24 грн.; № на суму штрафу 269,60 грн.; № на суму штрафу 130,94 грн.; № на суму штрафу 702,69 грн.; № на суму штрафу 1227,55 грн.; № на суму штрафу 6587,95 грн. Заявлені вимоги обґрунтовані безпідставністю прийнятих спірних податкових повідомлень-рішень. Так, позивач зазначив, що податковим органом не враховано, що платником податку до звітних декларацій подано уточнюючі податкові декларації із земельного податку та орендної плати з юридичних осіб, в яких нараховано до зменшення податкові зобов`язання за періоди: січень - травень та частина 2016 року, які прийняті податковим органом. Крім того, не враховано той факт, що позивач є суб`єктом господарювання, що здійснює діяльність на території проведення антитерористичної операції та до нього застосовуються норми статей 6, 7 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", тобто у позивача станом на червень 2016 року податкового боргу не існувало, тому штраф за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань застосовано безпідставно.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року позовні вимоги задоволені.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі апелянт наголошує, що факт порушення граничних строків сплати узгоджених податкових зобов'язань позивачем зафіксований у Акті камеральної перевірки від 28.09.2018 № 2498/05-99-47-07/00131268. Звертають увагу суду, що м. Лиман та населені пункти, розташовані у Лиманському районі не входять до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. Зазаначають, що Закон № 1669 не є законом із питань оподаткування або внесення змін до Податкового кодексу, таким чином його положення суперечать нормам пункту 2.1 статті 2 та пункту 7.3 статті 7 Кодексу щодо визначення, у тому числі й зміни основних елементів податків.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити. Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперчувала.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» (ідентифікаційний код юридичної особи: 00131268; місцезнаходження юридичної особи: 84302, Донецька обл., м. Краматорськ, вул.Комерційна, буд. 8) зареєстровано в якості юридичної особи 12 листопада 1998 року, є платником, зокрема, земельного податку з юридичних осіб (т. 1 а.с. 12-20).

У постійному користуванні позивача перебувають земельні ділянки, які розташовані у м. Лиман, смт Ярова, с. Крива Лука, що підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 12 серпня 2016 року №28-5-0.27-6651/2-16. Дані обставини не є спірними (т. 2 а.с. 22).

15 лютого 2016 року позивачем до Слов`янської ОДПІ подано: звітну податкову декларацію з плати за землю по Краснолиманській міській раді (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік №, якою визначено грошове зобов`язання у розмірі 121266,47 грн. із щомісячною платою 10105,54 грн. (т. 1 а.с. 209).

28 грудня 2016 року - подано уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік № , якою зменшено податок на 52885,66 грн. (т. 1 а.с. 205).

15 лютого 2016 року - звітну податкову декларацію з плати за землю по Ярівській селищній раді (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік № , якою визначено грошове зобов`язання у розмірі 4962,42 грн. із щомісячною платою 413,54 грн. (т. 1а.с. 213).

28 грудня 2016 року - подано уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік № якою зменшено податок на 2164,19 грн. (т. 1 а.с. 202).

15 лютого 2016 року - звітну податкову декларацію з плати за землю по Криволуцькій сільській раді (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік № , якою визначено грошове зобов`язання у розмірі 12934,81 грн. із щомісячною платою 1077,90 грн. 28 грудня 2016 року - подано уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік № , якою зменшено плату за землю на 5641,01 грн. (т. 1 а.с. 199).

5 січня 2017 року позивачем до Слов`янської ОДПІ подано звітну податкову декларацію з плати за землю по Криволуцькій сільській раді (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік №, якою визначено грошове зобов`язання у розмірі 13712,29 грн. із щомісячною платою 1142,69 грн. (т.1 а.с. 187)

5 січня 2017 року - звітну податкову декларацію з плати за землю по Краснолиманській міській раді (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік № , якою визначено грошове зобов`язання у розмірі 128515,70 грн. із щомісячною платою 10709,64 грн. (т. 1 а.с.191).

5 січня 2017 року - звітну податкову декларацію з плати за землю по Ярівській селищній раді (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік № , якою визначено грошове зобов`язання у розмірі 5260,61 грн. із щомісячною платою 438,38 грн. (т. 1 а.с. 195).

Крім того, 18 січня 2018 року позивачем до Слов`янської ОДПІ подано: уточнюючу податкову декларацію з плати за землю по Краснолиманській міській раді (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік № , якою зменшено податок на 84616,03 грн.; уточнюючу податкову декларацію з плати за землю по Криволуцькій сільській раді (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік №, якою зменшено податок на 9026,95 грн.; уточнюючу податкову декларацію з плати за землю раді (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік № , якою зменшено податок на 3462,44 грн.(т. 1 а.с. 227-228).

Звітні та уточнюючі податкові декларації прийняті відповідачем, що підтверджується квитанціями та сторонами не оспорюються.

ГУ ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати платника податку з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) згідно податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік № від 15 лютого 2016 року, за 2017 рік № від 17 лютого 2017 року, № від 17 лютого 2017 року, № від 15 лютого 2016 року № від 17 лютого 2017 року та 2017.

За результатами проведеної перевірки було складено акт № 2498/05-99-47-07/00131268 від 28.09.2018, у висновках якого зазначено, що перевіркою встановлено порушення термінів сплати платником податків узгодженого податкового грошового зобов`язання по податковим деклараціям з плати за землю, що були предметом перевірки (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), внаслідок чого відповідачем відповідно до ст.126 Податкового кодексу України (далі - ПК України) 29.10.2018 були прийняті податкові повідомлення-рішення: № , яким за затримку сплати грошового зобов`язання по земельному податку зобов`язано сплатити штраф у сумі 50,24 грн. за платежем орендна плата з юридичних осіб; № , яким за затримку сплати грошового зобов`язання по земельному податку зобов`язано сплатити штраф у сумі 269,60 грн. за платежем орендна плата з юридичних осіб; № , яким за затримку сплати грошового зобов`язання по земельному податку зобов`язано сплатити штраф у сумі 130,94 грн. за платежем орендна плата з юридичних осіб; № , яким за затримку сплати грошового зобов`язання по земельному податку зобов`язано сплатити штраф у сумі 702,69 грн. за платежем орендна плата з юридичних осіб; № , яким за затримку сплати грошового зобов`язання по земельному податку зобов`язано сплатити штраф у сумі 1227,55 грн. за платежем орендна плата з юридичних осіб; № , яким за затримку сплати грошового зобов`язання по земельному податку зобов`язано сплатити штраф у сумі 6587,95 грн. за платежем орендна плата з юридичних осіб. Загальна сума податкових зобов`язань за оскаржуваними податковими повідомленнями - рішеннями - 8 968,97 грн. (т. 1 а.с. 37-46).

Матеріали справи свідчать, що починаючи з 8 червня 2016 року позивач здійснює сплату грошових зобов`язань з земельного податку та орендної плати з юридичних осіб, що підтверджується платіжними дорученнями щодо сплати позивачем власних зобов`язань з земельного податку (т. 1 а.с. 230-250, т. 2 а.с. 1-15).

Відповідно до п.п. 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За приписами пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

За змістом пункту 286.2 статті 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 287.3 статті 287 ПК України визначено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

За несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань ПК України передбачена відповідальність для платника податків у вигляді нарахування штрафу (стаття 126) та пені (стаття 129).

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, 2 вересня 2014 року прийнято Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" № 1669-VII (далі - Закон № 1669-VII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1669-VII період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до статті 6 Закону України N 1669-VII від 2 вересня 2014 року "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (далі - Закон N 1669) в редакції, чинній до 8 червня 2016 року, суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, звільнено від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Статтею 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" передбачено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 5 вересня 2014 року Торгово-промислова палата України відповідно до Сертифікатів №2878/05-4 та № 2888/05-4 засвідчила факт настання обставин непереборної сили, зумовлених використанням зброї на території розташування ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» з 14 квітня 2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення податків та обов`язкових платежів (т. 1 а.с. 48,49, т.1).

Отже, суд вірно зазначив, що позивач є звільненим від сплати орендної плати за користування земельною ділянкою державної та комунальної власності з 14 квітня 2014 року.

Разом з тим, згідно статті 7 Закону України № 1669, в редакції чинній до 8 червня 2016 року, скасовано на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування державним та комунальним майном суб`єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ч.3 ст.11 "Прикінцеві та перехідні положення" наведеного Закону, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Розпорядженням КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1669-VII затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р. "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" (далі - Розпорядження №1275) на виконання абзацу третього пункту 5 статті 1-1 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1669-VII був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Місто Лиман (Лиманська міська рада), смт Ярова (Ярівська селищна рада), с. Крива Лука (Криволуцька сільська рада) віднесені до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених Розпорядженням №1275.

Тобто, позивач в період з 14 квітня 2014 року до 8 червня 2016 року був звільнений від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Слід зазначити, що звільнення від сплати за користування землею у період з 14 квітня 2014 року до 8 червня 2016 року не звільняє від обчислення цього податку, у зв`язку з чим відображення у деклараціях певних сум зобов`язань за зазначений період є належним виконанням передбаченого пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України обов'язку з обчислення плати за землю.

Суд вірно звернув увагу, що зазначення у період з 14 квітня 2014 року до 8 червня 2016 року певних сум зобов`язань не може автоматично зобов`язувати платника сплачувати такі зобов`язання, оскільки від їх сплати він звільнений на підставі ст. 6 Закону № 1669-VII. Вказана стаття не передбачає будь-яких додаткових умов для звільнення платників від сплати за користування землею держаної і комунальної власності та не вимагає від платника вчинення додаткових дій.

Згідно частини 3 статті 11 Закону № 1669-VII закони та інші нормативно-правові акти України (у тому числі Податковий кодекс України) діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Матеріали справи свідчать, що підставою для застосування до позивача штрафних санкцій є подання позивачем уточнюючих розрахунків, якими зменшені податкові зобов`язання та у зв`язку з несвоєчасної сплатою грошових зобов`язань за цей період також застосовано штраф.

За статтею 50 Податкового кодексу України, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується матеріалами справи та не спростовано під час апеляційного розгляду, що позивач реалізував право на подання уточнюючих розрахунків відповідно до положень статті 50 Податкового кодексу України, надавши до відповідача уточнюючі податкові декларації з земельного податку та орендної плати з юридичних осіб, в яких у рядку 6-14 нараховане до зменшення податкові зобов`язання за періоди з січня по грудень 2015 року, а також з січня по червень 2016 року. Надані уточнюючи податкові декларації з земельного податку та орендної плати з юридичних осіб прийнятті відповідачем, що підтверджено квитанціями № 2 наявними в матеріалах справи.

Подання уточнюючої декларації, на зменшення раніше визначених грошових зобов`язань, не є їх сплатою, та з огляду на що, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем протиправно застосовані штрафні санкції за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання внаслідок відображення в обліковій картці зменшення зобов`язання згідно уточнюючої декларації.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги, а тому позовні вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що місцевим судом правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року у справі № 200/548/19-а залишити без змін.

Повне судове рішення 13 серпня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді І.Д. Компанієць

Е.Г. Казначеєв