Справа № 2040/5530/18
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

09 серпня 2019 р. рокуСправа № 2040/5530/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Ральченка І.М.,
Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,
розглянувши в порядку письмового провадження питання щодо прийняття додаткової постанови в адміністративній справі за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., повний текст складено 05.10.18 року по справі № 2040/5530/18
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Новаагро"
до Державної фіскальної службої України , Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області
про визнання неправомірними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ТОВ "Агропромислова компанія "Новаагро" звернулось до суду із позовом, у якому просило визнати неправомірними дії щодо відмови у реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №8 від 16.11.2017 р. до податкової накладної № 3 від 12.11.2017 р. органом ДФС України в Єдиному реєстрі податкових накладних та скасувати Рішення Комісії ДФС № 660237/40557237 від 23.04.2018 року; зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 8 від 16.11.2017 р. до податкової накладної № 3 від 12.11.2017 р.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 року адміністративний позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Головного управління ДФС у Харківській області щодо відмови у реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №8 від 16.11.2017 р. до податкової накладної № 3 від 12.11.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у Харківській області № 660237/40557237 від 23.04.2018 року.

Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 8 від 16.11.2017 р. до податкової накладної № 3 від 12.11.2017 р. датою фактичного подання - 15.12.2017 р.

Головне управління ДФС у Харківській області, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2019 року апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області залишено без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 по справі № 2040/5530/18 залишено без змін.

Представником ТОВ "Агропромислова компанія "Новаагро" надано клопотання про ухвалення рішення стосовно вирішення питання про судові витрати, у якій просив відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14439,68 грн.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, вважає заяву про ухвалення додаткового рішення частково обґрунтованою з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Положеннями п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Так, відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Крім того колегія суддів звертає увагу на положення ч. 6 та ч. 7 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до яких, визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, позивачем для підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано договір № 010816-1 від 01.08.2016 року про надання консультаційних послуг, додаткова угода № 3 до договору № 010816-1 від 01.08.2016 року, акт прийому-здачі наданих послуг за Договором № 010816-1 про надання послуг від 01.08.2016 року, складений 15.02.2019 року, платіжне доручення № 3717 від 15.02.2019 року.

Акт прийому-здачі наданих послуг містить наступний перелік виконаної роботи:

- підготовка відзиву на апеляційну скаргу ДФУ України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 року у справі № 2040/5530/18 - 3000 грн.;

- подання відзиву до суду, направлення копії відзиву із додатками відповідачу, підготовка інших документів по справі - 3000 грн.;

- супроводження справи в суді, контроль за відкриттям провадження у справі, відстеження дати судового засідання, допомога у виконанні ухвал суду, тощо - 3000 грн.;

- прибуття на участь у судових засіданнях з усіма необхідними повноваженнями (незалежно від того чи фактично воно відбулось та його тривалості) - 1000 грн. за одне судове засідання;

- забезпечення відшкодування судових витрат - 1000 грн.;

- надання необхідних консультацій, тощо - 1000 грн.;

- винагорода виконавця за вирішення справи судом апеляційної інстанції на користь замовника - 2439,68 грн.

Колегія суддів вказує, що будь-яка робота, виконана у ході підготовки та розгляду справи має своїм наслідком певні результати.

Втім, відповідно до акту прийому-здачі наданих послуг перелік робіт, а саме подання відзиву до суду, підготовка інших документів по справі, супроводження справи в суді, контроль за відкриттям провадження у справі, відстеження дати судового засідання, допомога у виконанні ухвал суду, забезпечення відшкодування судових витрат, надання необхідних консультацій не є конкретизованим, незрозумілий зміст таких послуг, в чому саме полягала суть роботи виконавця, та який юридичний результат був досягнутий за наслідками здійснення таких дій.

Стосовно підготовки відзиву на апеляційну скаргу ДФУ України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 року у справі № 2040/5530/18 колегія суддів зазначає, що із дослідженого відзиву ТОВ "Агропромислова компанія "Новаагро" (вх.№ 3 від 02.01.2019 року) встановлено, що останній зводиться до повторення змісту рішення суду першої інстанції. Будь-яких нових доводів чи аргументів на противагу апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області не викладено.

У той же час, колегія суддів вважає обґрунтованою заяву ТОВ "Агропромислова компанія "Новаагро" в частині відшкодування витрат, пов`язаних із направленням копії відзиву із додатками відповідачам, що підтверджені накладними ПАТ «Укрпошта» № 375 від 29.12.2018 року вартість пересилання відправлення - 24,84 грн., № 342 від 02.01.2019 року вартість пересилання відправлення - 38 грн., фактична сплата яких підтверджена відповідними фіскальними чеками.

Таким чином, колегія суддів вважає, що витрати понесені у зв`язку із направлення копії відзиву відповідачам підлягають відшкодуванню у повному обсязі, а саме у розмірі 62,84 грн.

Щодо заявлених до відшкодування витрат позивача на правову допомогу за представництво інтересів у суді колегія суддів зазначає, що при розгляді справи у суді апеляційної інстанції відбулось два судових засідання, а саме 17.12.2018 року, за наслідками якого розгляд справи відкладено у зв`язку із відсутністю учасників справи, та 12.02.2019 року, за наслідками якого вирішено проводити розгляд справи в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку із неприбуттям жодного з учасників справи у судове засідання.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2019 року прийнята за результатами розгляду справи в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Таким чином, витрати позивача на правову допомогу в частині представництва інтересів у суді не є доведеними, з огляду на що підстави для відшкодування таких витрат відсутні.

Стосовно відшкодування витрат у зв`язку з оплатою винагороди адвоката - гонорара за вирішення справи судом апеляційної інстанції на користь замовника у розмірі 2439,68 грн. колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 28 Правил адвокатської етики, схвалених схвалених Національною асоціацією адвокатів України 09.06.2017 року, формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту є гонорар.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, за змістом додаткової угоди № 3 до договору № 010816-1 про надання послуг від 01.08.2016 року сторони домовились, що у разі позитивного вирішення справи на користь замовника, виконавець отримує додаткову винагороду у розмірі 1 % від передбачуваної ціни позову, що складає 243968,13 грн.

Із матеріалів справи встановлено, що при зверненні до адміністративного суду позивачем заявлено вимоги немайнового характеру, а саме визнання неправомірними дій щодо відмови у реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників та зобов`язання вчинити дії щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних і вартісних показників.

При цьому розмір гонорару сторонами договору визначений не у фіксованій сумі, а виходячи із майнового характеру позову, що дає підстави для висновку про невідповідність змісту договору в частині визначення розміру гонорару та суті адміністративного спору.

З огляду на викладене, за умови відсутності визначеного сторонами фіксованого розміру гонорару, враховуючи немайновий характер адміністративного позову, колегія суддів зазначає про необгрунтованість заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу в цій частині.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви представника ТОВ "Агропромислова компанія "Новаагро" про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 62,84 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ТОВ "Агропромислова компанія "Новаагро" - задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України на користь ТОВ "Агропромислова компанія "Новаагро" судові витрати, пов`язані з розглядом справи, на професійну правничу допомогу у розмірі 31 (тридцять одна) грн. 42 коп., стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на користь ТОВ "Агропромислова компанія "Новаагро" судові витрати, пов`язані з розглядом справи, на професійну правничу допомогу у розмірі 31 (тридцять одна) грн. 42 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Катунов В.В. Бершов Г.Є.