Справа № 140/744/19
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/6437/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Ігнатьєва М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року (прийняте у м. Луцьку суддею Денисюком Р.С.; складене у повному обсязі 11 травня 2019 року) в адміністративній справі № 140/744/19 за позовом ОСОБА_2 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив визнати протиправним і скасувати рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 14 лютого 2019 року № UA205110/2019/000153/2.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що з метою митного оформлення придбаного у Республіці Польща транспортного засобу - легкового автомобіля марки «Volkswagen», модель «Passat», уживаного, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна - 1968 куб. см, рік виготовлення - 2014, тип двигуна - дизель (далі - ТЗ) за ціною договору ним разом із митною декларацією (далі - МД) подано до митного органу документи, які містять усі відомості про підтвердження числових значень складових митної вартості товару, включаючи інформацію щодо ціни товару, яка була фактично сплачена - 30 000 польських злотих. Жодних розбіжностей чи ознак підробки ці документи не містять, а об`єктивність відомостей про ціну товару додатково підтверджена експортною декларацією.

Тому, висновки Волинської митниці ДФС про те, що митна вартість зазначеного товару не може бути визнана за ціною договору, оскільки подані для підтвердження митної вартості документи не містять усіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містять розбіжності, не відповідають фактичним обставинам справи. Відтак, відповідач неправомірно визначив оскаржуваним рішенням митну вартість товару за резервним методом за ціною 11 300,00 євро.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржила Волинська митниця ДФС, яка вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам органу доходів і зборів, неповно з`ясував обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору та неправильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права. Тому просила скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що у митниці виникли обгрунтовані сумніви щодо достовірності відомостей про заявлену митну вартість та щодо числових значень складових митної вартості товару, а подані для підтвердження митної вартості ТЗ документи не містили усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містили розбіжності. У зв`язку із цим, а також спрацюванням АСАУР про те, що митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів декларанту було запропоновано надати в 10-денний строк відповідні документи. Проте, декларант додаткових документів не надав, що стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення, яким митну вартість товару визначено за резервним методом; вказане рішення є законним та обгрунтованим.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги із аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити. Крім того, він заявив, що позивач погодився із митною вартістю ТЗ, визначеною митним органом, подавши нову МД, відтак спір між сторонами вичерпано, а тому є підстави для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття рішення про відмову в задоволенні позову. На підтвердження вказаних обставин представник апелянта надав до суду відповідні докази.

Представник позивача, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін; також він заперечив проти додатково наданих представником апелянта доказів та щодо зазначених ним обставин, вказуючи, що такі не були надані і зазначені, як в суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Як встановлено судом, 01 лютого 2019 року ОСОБА_2 придбав у Республіці Польща в компанії Akonto Zbanski Edward транспортний засіб легковий автомобіль марки «Volksvagen», модель «Passat», уживаний, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна - 1968 куб. см, рік виготовлення - 2014, тип двигуна - дизель.

13.02.2019 декларант ПП «Вестброк» з метою митного оформлення вказаного ТЗ подав до Волинської митниці ДФС електронну МД № UA205100/2019/004189, у якій митну вартість товару визначив за основним методом, а саме: за ціною договору (контракту) у розмірі 30 000,00 злотих (графа 42 МД).

Для підтвердження митної вартості до МД ним додано такі документи (графа 44 та доповнення № 1): рахунок-фактуру ПДВ-маржа № рахунок експорт ПДВ 0 % 036/2019 від 01.02.2019; підтвердження платежу від 01.02.2019 на суму 30 000 злотих; експортну декларацію № 19PL301010Е0090074 від 05.02.2019; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA205010/2019/213472 від 06.02.2019; технічний паспорт НОМЕР_2 ; паспорт громадянина України.

13.02.2019 посадова особа митниці надіслала декларанту електронне повідомлення такого змісту: «Під час опрацювання документів, поданих для підтвердження митної вартості товару, встановлено, що ці документи містять розбіжності, а саме: відповідно до фактури № 036/2019 від 01.02.2019 продавцем товару є Akonto Zbanski Edward, покупцем ОСОБА_3 . У технічному паспорті № НОМЕР_3 вказано власника Arval Belgium NV 1930 Zaventem... У зв`язку з тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару, не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також у зв`язку зі спрацюванням ризиків АСАУР «Митна вартість товару нижча митної вартості товару ідентичних товарів. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення МВ за VIN-кодами: НОМЕР_1 , валюта EUR, вартість - 11 300» та згідно наказу ДФС України № 780 від 28.11.2018 «Про забезпечення моніторингу за митним оформленням транспортних засобів, бувших у використанні».

Відповідно до статтей 53, 54 МК України декларанту запропоновано протягом 10 днів надати такі документи: банківські платіжні документи (доручення, чеки), що підтверджують оплату за товар та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару - висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; каталоги, специфікації виробника товару; інші наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (за бажанням).

Листом від 14.02.2019 декларант ПП «Вестброк» повідомив про неможливість подання підтверджуючих документів, у зв`язку з їх відсутністю.

14.02.2019 Волинська митниця ДФС прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA205110/2019/000153/2 та визначила митну вартість ТЗ за резервним методом у сумі 48 913,00 злотих.

Обставинами прийняття цього рішення вказано те, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визначена у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом; також, ці документи містять розбіжності: відповідно до фактури № 036/2019 від 01.02.2019 продавцем товару є Akonto Zbanski Edward, покупцем - ОСОБА_3 ; а у техпаспорті № S271772635 власником вказано Arval Belgium NV 1930 Zaventem... У зв`язку з тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару, не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також у зв`язку зі спрацюванням ризиків АСАУР «Митна вартість товару нижча митної вартості товару ідентичних товарів. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення МВ за VIN-кодами: НОМЕР_1 , валюта EUR, вартість - 11 300» та згідно наказу ДФС України № 780 від 28.11.2018 «Про забезпечення моніторингу за митним оформленням транспортних засобів, бувших у використанні».

Згідно з статтями 53, 54 МК України декларанту було запропоновано протягом 10 днів, надати такі документи: банківські платіжні документи (доручення, чеки), що підтверджують оплату за товар та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару - висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; каталоги, специфікації виробника товару; інші наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (за бажанням).

Декларант не надав інших додаткових документів для підтвердження митної вартості, про що повідомив листом б/н від 14.02.2019, що відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК України може бути підставою для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме: методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 2б (стаття 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта, митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації ЄАІС ДФС, відповідно до наказу ДФС України № 780 від 28.11.2018 «Про забезпечення моніторингу за митними оформленнями транспортних засобів, бувших у використанні» та спрацюванням системи ризиків АСАУР «Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. Обов`язкове направлення запиту до спеціального підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення митної вартості за VIN кодами: НОМЕР_1 , валюта EUR, вартість - 11300», митну вартість визначено на рівні 11 300 євро. Водночас вказує на те, з декларантом була проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару. Також декларанта було повідомлено про можливість випуску задекларованого товару у вільний обіг у разі його незгоди з прийнятим рішенням за умови надання гарантій відповідно до розділу X та статті 55 МК України.

Коригування митної вартості стало підставою для видання картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205110/2019/00152.

Роз`яснено, що прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є можливим після приведення рівня митної вартості товару у графах 12, 45 ВМД відповідно до рішення про коригування митної вартості № UA205110/2019/000153/2 від 14.02.2019.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів, позивач оскаржив його до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що надані декларантом документи підтверджують митну вартість ТЗ, а виявлені митним органом у цих документах розбіжності жодним чином не вливають на числові значення складових митної вартості товару, тому у відповідача не було підстав для прийняття рішення про коригування митної вартості за резервним методом.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з таких підстав.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України) та іншими законами України.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За приписами статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право, зокрема:

на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Частинами першою, третьою статті 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи згідно переліку, наведеного у цій нормі.

За вимогами частин першої, третьої, шостої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За змістом цих норм митна вартість товарів визначається декларантом; водночас митний орган контролює правильність визначення такої вартості і за результатами здійснення такого контролю, у випадку неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині третій статті 53 МК України, приймає рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК України.

Як уже зазначено вище, відповідач не погодився із задекларованою позивачем митною вартістю ТЗ, з огляду на те, що подані декларантом документи містять розбіжності та не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також у зв`язку зі спрацюванням ризиків АСАУР і відповідно до статтей 53, 54 МК України запропонував декларанту протягом 10 днів надати додаткові документи.

Декларант листом повідомив митницю про неможливість подання підтверджуючих документів, у зв`язку з їх відсутністю, що стало підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від 14 лютого 2019 року за № UA205110/2019/000153/2.

Відповідно до частин першої, четвертої, сьомої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Під час митного оформлення при прийнятті органом доходів і зборів письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу.

Частиною другою статті 263 МК України визначено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації або в митному оформленні товарів, у тому числі у зв`язку з прийняттям органом доходів і зборів рішення про коригування митної вартості товарів нова митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, не пізніше 10 робочих днів з дати такої відмови, якщо товари протягом зазначеного часу не розміщено на складі тимчасового зберігання чи на складі органу доходів і зборів.

Тобто, у разі незгоди декларанта з митною вартістю, що визначена контролюючим органом передбачено подання нової МД, в якій зазначаються: сума митних платежів, обчислена згідно з митною вартістю, визначеною декларантом; сума платежів, обчислена згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом.

На різницю між зазначеними сумами декларант надає гарантії, зокрема шляхом забезпечення сплати різниці між самостійно визначеною сумою митних платежів та сумою митних платежів, що нарахована митним органом.

Як зазначено вище, 13.02.2019 декларант у цій справі подав до Волинської митниці ДФС електронну МД (форма МД-2) № UA205100/2019/004189, у якій митна вартість товару була визначена за основним методом - за ціною договору (контракту) (графа 43, код МВВ - 1).

14.02.2019 Волинська митниця ДФС прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA205110/2019/000153/2 та визначила митну вартість ТЗ за резервним методом (графа 31 рішення, код МВВ митного органу - 6).

А 15.02.2019 декларант подав до Волинської митниці ДФС нову електронну МД (форма МД-2) № UA205100/2019/004476, у якій митна вартість товару визначена за резервним методом (ліва колонка графи 43, код МВВ - 6; права колонка не заповнена), а у п`ятій колонці графи 47 (код способу розрахунків вказано «02»); графа 48 «Відстрочення платежів» не заповнена.

Правила заповнення граф митних декларацій (далі - МД) на бланках єдиного адміністративного документа форми МД-2 визначає Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затверджений наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 № 651; зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 р. за № 1372/21684 (далі - Порядок № 651).

Згідно глави 2 розділу ІІ «Заповнення граф митних декларацій» Порядку № 651 графа 43 «Метод визначення вартості» (далі також - МВВ) графа заповнюється в разі заявлення товарів у митний режим імпорту або в інший, відмінний від митного режиму імпорту, митний режим, зі справлянням митних платежів.

У лівому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався.

У разі наявності чинного рішення про коригування митної вартості товарів у правому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом.

Тобто, у лівому підрозділі графи вказується порядковий номер МВВ, який застосовано декларантом, а у правому підрозділі - порядковий номер МВВ, який застосовано митним органом у прийнятому рішенні про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до графи 47 «Нарахування платежів» глави 2 розділу ІІ цього Порядку у п`ятій колонці «Спосіб платежу» зазначається код способу розрахунку відповідно до класифікатора способів розрахунку, у графі B «Подробиці розрахунків» - код виду платежу відповідно до класифікатора видів надходжень бюджету, що контролюються митними органами.

Відповідно до Класифікатора способів розрахунків, який затверджено наказом Мінфіну від 20 вересня 2012 року № 1011, сплачені декларантом митні платежі (виходячи з митної вартості, визначеної декларантом) показуються з кодами розрахунку «01» (безготівкова форма сплати), «02» (унесення готівки до каси митниці), «15», «72», «91» або «92».

Різниця між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю, визначеною декларантом, і митною вартістю, визначеною митним органом (в разі внесення грошової застави на відповідний рахунок митного органу), зазначається з кодом розрахунку «55».

Як уже зазначено вище, 15.02.2019 декларант подав до Волинської митниці ДФС нову електронну МД (форма МД-2) № UA205100/2019/004476, у лівому підрозділі графи 43 якої проставлено «6» - тобто визначений декларантом резервний метод визначення митної вартості. Правий підрозділ залишено пустим, що свідчить про самостійне визначення декларантом митної вартості, без урахування рішення про коригування митної вартості.

Звертаючись із цим позовом до суду, позивач вказав, що він не згоден з митною вартістю, яка визначена митним органом у спірному рішенні.

Відтак, він мав право скористатись правом випущення товару у вільний обіг на умовах, визначених частиною сьомою статті 55 МК України (сплати самостійно нарахованих митних платежів та різниці між ними і митними платежами, нарахованими митним органом), вказавши у правому підрозділі графи 43 порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом, а у п`ятій колонці графи 47 щодо способу оплати - код розрахунку «55».

Крім того, у випадку забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х МК України у графі 48 «Відстрочення платежу», відповідно до глави 2 розділу ІІ Порядку № 651 зазначається кінцевий термін дії гарантії.

Однак він не зробив цього, фактично погодившись із митною вартістю, визначеною митним органом і у новій МД за № UA205100/2019/004476 від 15.02.2019 і, як уже було зазначено вище, праву колонку графи 43 не заповнив, а у п`ятій колонці графи 47 (код способу розрахунків вказано 02 - готівковий спосіб розрахунку); графа 48 «Відстрочення платежів» не заповнена.

А факт існування нової МД взагалі залишився поза увагою суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, до предмета доказування у цій справі входять обставини заповнення МД, яку подано до митного оформлення, а також обставини щодо подання нової МД у випадку прийняття митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості.

Дослідження відомостей з відповідних граф МД є необхідним для правильного вирішення такого спору, зокрема для висновку про те, погодився чи не погодився декларант із скоригованою митним органом митною вартістю.

Останнє, в свою чергу, має значення для висновку про те, чи продовжує існувати між сторонами правовий спір.

У випадку, якщо спір між сторонами вичерпано внаслідок погодження декларанта із митною вартістю, визначеною митним органом, у задоволенні позову про скасування рішення про коригування митної вартості необхідно відмовити.

Правова позиція з цього питання була висловлена Верховним Судом у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі № 816/2396/17.

Відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із доводами представника апелянта в тому, що подавши нову МД, позивач погодився із митною вартістю, визначеною відповідачем у оскаржуваному рішенні, тому спору між сторонами не існує; відтак у задоволенні позову про скасування рішення митного органу про коригування митної вартості необхідно відмовити.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року в адміністративній справі № 140/744/19 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 09 серпня 2019 року.