Справа № 540/1417/19
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1417/19
16 год. 30 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Підлатюк О.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_2.,

представника відповідача - Буги А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Херсонській області, за участю третьої особи - Суворовського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Держпраці у Херсонській області (далі - відповідач), за участю третьої особи - Суворовського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі-третя особа), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача, вчинені при винесенні та реалізації постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 25.04.2019 року № ХС4071/1817/АВ/ТД-ФС;

- зобов`язати відповідача відкликати безпідставно винесену постанову від 25.04.2019 року № ХС4071/1817/АВ/ТД-ФС з Суворовського РВ ДВС м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області, де знаходиться виконавче провадження № 59440625.

Ухвалою від 12.07.2019 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, судове засідання призначене на 08.08.2019 року о 14:00 год.

У судовому засіданні представник позивача, підтримавши позовні вимоги у повному обсязі, пояснив, що постановою від 25.04.2019 року № ХС4071/1817/АВ/ТД-ФС перший заступник начальника Головного управління Держпраці у Херсонській області Франкевич Т.І. наклала на позивача штраф у розмірі 375570,00 грн. за порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України - допуск працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника. Дана постанова стала підставою для відкриття Суворовським РВ ДВС виконавчого провадження щодо примусового стягнення з ФОП ОСОБА_1 суми штрафу. Позивач вважає, що приймаючи постанову про притягнення позивача до відповідальності на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, та передаючи дану постанову до органу ДВС на примусове виконання, відповідач діяв протиправно, оскільки вийшов за межі наданих йому повноважень. Дана норма трудового кодексу передбачає, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, як стверджує позивач, повноваження щодо накладення на роботодавця штрафу за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) належать виключно Держпраці України. Посилаючись на дані обставини, просить задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що повноваження голови територіальної органу Держапраці та його першого заступника щодо прийняття рішення про накладення на роботодавця штрафу за порушення законодавства про працю, зокрема, за допуск працівника до роботи без укладення трудового договору, визначені Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509, Положенням про Державну службу України з питань праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96 та Положенням про Головне управління Держпраці у Херсонській області. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа - Суворовський РВ ДВС м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не забезпечив явку свого представника у судове засідання, причини неявки суду не повідомив.

Згідно із ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Таким чином, суд розглядає справу за відсутності представника третьої особи.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини.

За результатами розгляду справи, на підставі акту інспекційного відвідування від 16.04.2019 року № ХС4071/1817/АВ перший заступник начальника Головного управління Держпраці у Херсонській області Франкевич Т.І. на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП прийняла постанову від 25.04.2019 року № ХС4071/1817/АВ/ТД-ФС про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу за порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України № 413 у розмірі 375570,00 грн.

03.07.2019 року старший державний виконавець Суворовського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Міндра К.С. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № 59440625 про примусове виконання постанови від 25.04.2019 року №ХС4071/1817/АВ/ТД-ФС щодо стягнення з ОСОБА_1 штрафу у сумі 375570,00 грн.

Позивач звернувся до суду із даним позовом, вважаючи дії відповідача щодо прийняття постанови від 25.04.2019 року такими, що вчинені посадовою особою органу державного нагляду поза межами повноважень, наданих йому законодавством України, що регулює дані правовідносини.

Надаючи оцінку даній позиції позивача, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96 (далі - Положення № 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Згідно із п.п. 6 п. 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Пунктом 7 Положення № 96 визначено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється з урахуванням вимог статей 259-265 Глави XVIII Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Так, статтею 259 КЗпП України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За змістом абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 4 ст. 265 КЗпП України).

Відповідно до частини четвертої статті 265 Кодексу законів про працю України та частини дев`ятої статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" Кабінет Міністрів України постановою від 17.07.2013 року № 509 затвердив Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок № 509).

Пунктом 1 Порядку № 509 визначено, що цей Порядок визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення".

Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (п. 2 Порядку № 509).

Таким чином, із аналізу наведених вище правових норм слідує, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю, у тому числі фізичними особами - підприємцями, а також накладення штрафів, передбачених ч. 2 ст. 265 КЗпП України, здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, тобто у порядку передбаченому Порядком № 509. У свою чергу, даний Порядок визначає, що штрафи за порушення законодавства про працю, передбачені ч. 2 ст. 265 КЗпП України, накладаються, зокрема, Головою Держпраці, його заступниками, начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.

Отже, до повноважень начальників територіальних органів Держпраці та їх заступників належить накладення штрафів, зокрема, на фізичних осіб - підприємців за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору, тобто за порушення, передбачені ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Варто відмітити, що право Головного управління Держпраці в області накладати у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, передбачене також п.п. 50 п. 4 Положення про Головне управління Державної служби України з питань праці в областях, затвердженого наказом Мінсоцполітики від 27.03.2015 року № 340, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.04.2015 року за № 438/26883.

Відтак, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про належність таких повноважень виключно центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю - Держпраці України.

Постанова від 25.04.2019 року № ХС4071/1817/АВ/ТД-ФС про накладення штрафу є виконавчим документом, що не заперечується сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС визначено перелік критеріїв, на відповідність яким суд повинен перевірити рішення (дії, бездіяльність) суб`єкта владних повноважень у справах про їх оскарження.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду достатні докази, які б спростовували твердження позивача, а відтак довів правомірність своїх дій щодо прийняття постанови від 25.04.2019 року про накладення штрафу та її звернення до примусового виконання.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач, приймаючи спірну постанову, діяв обґрунтовано, на підставі та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, відтак відмовляє у задоволенні позовних вимог ФОП Ісакова Р.В .

На підставі ст. 139 КАС України, судовий збір не підлягає відшкодуванню позивачу у випадках відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд, -

вирішив:

Відмовити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у задоволенні позовних вимог до Головного управління Держпраці у Херсонській області (, 73003, м.Херсон, вул. Тираспільська, 1), за участю третьої особи - Суворовського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (, 73003, м. Херсон, вул. Бориса Мозолевського, 2) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 12 серпня 2019 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 112040100