Справа № 640/1643/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 серпня 2019 року № 640/1643/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна»

до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві,

Державної фіскальної служби України

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "АвтоЛюб Україна" (надалі - позивач), адреса: 02068, м. Київ, вул. Ганни Ахматової, будинок 5, кв . 349 , до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (надалі - відповідач 1), адреса: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач 2), адреса: 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати повністю рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №983895/39870499 від 09 листопада 2018 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 06 грудня 2017 року №372;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №372 від 06 грудня 2017 року, складену та подану на реєстрацію товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її направлення на реєстрацію, а саме, 27 грудня 2017 року;

- визнати протиправним та скасувати повністю рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №983893/39870499 від 09 листопада 2018 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 07 грудня 2017 року №376;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №376 від 07 грудня 2017 року, складену та подану на реєстрацію товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її направлення на реєстрацію, а саме, 27 грудня 2017 року;

- визнати протиправним та скасувати повністю рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №983890/39870499 від 09 листопада 2018 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 06 грудня 2017 року №373;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №373 від 06 грудня 2017 року, складену та подану на реєстрацію товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її направлення на реєстрацію, а саме, 27 грудня 2017 року;

- визнати протиправним та скасувати повністю рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №983891/39870499 від 09 листопада 2018 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 15 грудня 2017 року №380;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №380 від 15 грудня 2017 року, складену та подану на реєстрацію товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її направлення на реєстрацію, а саме, 27 грудня 2017 року;

- визнати протиправним та скасувати повністю рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №983894/39870499 від 09 листопада 2018 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 12 грудня 2017 року №378;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №378 від 12 грудня 2017 року, складену та подану на реєстрацію товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її направлення на реєстрацію, а саме, 27 грудня 2017 року;

- визнати протиправним та скасувати повністю рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №983892/39870499 від 09 листопада 2018 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 14 грудня 2017 року №379;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №379 від 14 грудня 2017 року, складену та подану на реєстрацію товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її направлення на реєстрацію, а саме, 27 грудня 2017 року;

- визнати протиправним та скасувати повністю рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №985703/39870499 від 12 листопада 2018 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 15 грудня 2017 року №381;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №381 від 15 грудня 2017 року, складену та подану на реєстрацію товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її направлення на реєстрацію, а саме, 27 грудня 2017 року;

- визнати протиправним та скасувати повністю рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №985702/39870499 від 12 листопада 2018 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 15 грудня 2017 року №382;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №382 від 15 грудня 2017 року, складену та подану на реєстрацію товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її направлення на реєстрацію, а саме, 27 грудня 2017 року;

- визнати протиправним та скасувати повністю рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №985704/39870499 від 12 листопада 2018 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 15 грудня 2017 року №383;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №383 від 15грудня 2017 року, складену та подану на реєстрацію товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її направлення на реєстрацію, а саме, 27 грудня 2017 року;

- визнати протиправним та скасувати повністю рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №985705/39870499 від 12 листопада 2018 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 20 грудня 2017 року №384;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №384 від 20 грудня 2017 року, складену та подану на реєстрацію товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її направлення на реєстрацію, а саме, 27 грудня 2017 року;

- визнати протиправним та скасувати повністю рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №985708/39870499 від 12 листопада 2018 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 22 грудня 2017 року №385;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №385 від 22 грудня 2017 року, складену та подану на реєстрацію товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її направлення на реєстрацію, а саме, 27 грудня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що товариство з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб» є юридичною особою приватного права, основним видом діяльності підприємства є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, а також товариство здійснює виробництво продуктів нафтоперероблення, виробництво іншої хімічної продукції, н.в.і.у., роздрібну торгівлю пальним.

Крім того, позивач зазначає, що він здійснює свою господарську діяльність за допомогою орендованої матеріально-технічної бази, закуповує в якості сировини певні види хімічної продукції, продукти нафтоперероблення (оливи), здійснює їх напрацювання та розлив, після чого продає/поставляє контрагентам, в залежності від виду отриманої на виході готової продукції коди УКТ ЗЕД можуть різнитися.

02 січня 2017 року між позивачем та приватним підприємством «Оригінал Авто» укладено дистриб`юторський договір №009/2017, відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставляти підприємству товар, а останній взяв на себе зобов`язання оплачувати вартість товару та реалізовувати її кінцевим споживача, дотримуючись умов продажу, встановлених договором.

На виконання умов договору, як зазначено у позовній заяві, позивачем поставлено приватному підприємству «Оригінал Авто» чергові партії товару, що підтверджується, за доводами позивача, видатковими накладними №343 від 06 грудня 2017 року, №345 від 06 грудня 2017 року, №348 від 07 грудня 2017 року, №353 від 15 грудня 2017 року.

27 грудня 2017 року позивачем направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 06 грудня 2017 року №372, від 06 грудня 2017 року №373 та від 15 грудня 2017 року №380, реєстрація яких податковим органом була зупинена з підстав їх відповідності критеріям оцінки ступеня ризиків, а також зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:3820 та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, та/або таблицю даних платника податків.

07 листопада 2018 року позивачем подано до контролюючого органу письмові пояснення разом з копіями документів, як, як вважає позивач, підтверджують реальний характер поставок товару приватному підприємству «Оригінал Авто».

Крім того, у позовній заяві зазначено, що у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних від 06 грудня 2017 року №373 та від 15 грудня 2017 року вказано, що реєстрація зупинена з підстав їх відповідності критеріям оцінки ступеня ризиків, а також зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:2710 та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, та/або таблицю даних платника податків.

07 листопада 2018 року позивачем подано до контролюючого органу письмові пояснення разом з копіями документів, як, як вважає позивач, підтверджують реальний характер поставок товару приватному підприємству «Оригінал Авто».

Також, позивач зазначає, що 02 січня 2017 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Полтехкомплект» укладено дистриб`юторський договір №010/2017, відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставляти товариству товар, а останній взяв на себе зобов`язання оплачувати вартість товару та реалізовувати її кінцевим споживачам, дотримуючись умов продажу, встановлених договором.

На виконання умов договору позивачем поставлено товариству з обмеженою відповідальністю «Полтехкомплект» чергову партію товару, що, за доводами позивача, підтверджується видатковою накладною №350 від 12 грудня 2017 року та 27 грудня 2017 року позивачем направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №378 від 12 грудня 2017 року, реєстрація якої зупинена з підстав її відповідності критеріям оцінки ступеня ризиків та виявленням невідповідності обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 2710, а також запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування та/або таблицю даних платника податків.

07 листопада 2018 року позивачем направлено до контролюючого органу письмові пояснення та документів, які, за твердженнями позивача, підтверджують реальність здійснення господарської операції за податковою накладною №378 від 12 грудня 2017 року.

27 квітня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «Агротрансойл» укладено договір №27042017 поставки технічних олив, відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставляти та передавати товариству товар (технічні оливи), а останній взяв на себе зобов`язання приймати та оплачувати товар.

На виконання умов цього договору позивачем поставлено товариству з обмеженою відповідальністю «Агротрансойл» та виписано видаткову накладну №351 від 14 грудня 2017 року, на підставі якої сформовано та подано 27 грудня 2017 року до контролюючого органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №379 від 14 грудня 2017 року, реєстрація якої зупинена з підстав її відповідності критеріям оцінки ступеня ризиків та виявленням невідповідності обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 2710, а також запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування та/або таблицю даних платника податків.

07 листопада 2018 року позивачем направлено до контролюючого органу письмові пояснення та документів, які, за твердженнями позивача, підтверджують реальність здійснення господарської операції за податковою накладною №379 від 14 грудня 2017 року.

02 жовтня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «Вамп-Захід» укладено договір №02102017-1 поставки технічних олив, відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставляти товариству товар, а останній взяв на себе зобов`язання оплачувати вартість товару та реалізовувати її кінцевим споживачам, дотримуючись умов продажу, встановлених договором.

На виконання умов договору позивачем поставлено товариству з обмеженою відповідальністю «Вамп-Захід» партію товару та складено видаткову накладну №354 від 15 грудня 2017 року та 27 грудня 2017 року направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №381 від 15 грудня 2017 року, реєстрація якої зупинена з підстав її відповідності критеріям оцінки ступеня ризиків та виявленням невідповідності обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 2710, а також запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування та/або таблицю даних платника податків.

08 листопада 2018 року позивачем направлено до контролюючого органу письмові пояснення та документів, які, за твердженнями позивача, підтверджують реальність здійснення господарської операції за податковою накладною №381 від 15 грудня 2017 року.

15 жовтня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «ДС-Автосервіс» укладено дистриб`юторський договір №А1/002/15, відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставляти та передавати товариству товар, а останній взяв на себе зобов`язання приймати та реалізовувати його кінцевим споживачам.

На виконання умов цього договору позивачем поставлено товариству з обмеженою відповідальністю «ДС-Автосервіс» та виписано видаткову накладну №355 від 15 грудня 2017 року, на підставі якої сформовано та подано 27 грудня 2017 року до контролюючого органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №382 від 15 грудня 2017 року, реєстрація якої зупинена з підстав її відповідності критеріям оцінки ступеня ризиків та виявленням невідповідності обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 2710, а також запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування та/або таблицю даних платника податків.

08 листопада 2018 року позивачем направлено до контролюючого органу письмові пояснення та документів, які, за твердженнями позивача, підтверджують реальність здійснення господарської операції за податковою накладною №382 від 15 грудня 2017 року.

15 жовтня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Трейдінг» укладено дистриб`юторський договір №А1/005/15, відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставляти та передавати товариству товар, а останній взяв на себе зобов`язання оплачувати вартість товару та реалізовувати його кінцевим споживачам.

На виконання умов цього договору позивачем поставлено товариству з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Трейдінг» та виписано видаткові накладні №356 від 15 грудня 2017 року та №357 від 20 грудня 2017 року, на підставі якої сформовано та подано 27 грудня 2017 року до контролюючого органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №383 від 15 грудня 2017 року та №384 від 20 грудня 2017 року, реєстрація яких зупинена з підстав їх відповідності критеріям оцінки ступеня ризиків та виявленням невідповідності обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 2710, а також запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування та/або таблицю даних платника податків.

08 листопада 2018 року позивачем направлено до контролюючого органу письмові пояснення та документів, які, за твердженнями позивача, підтверджують реальність здійснення господарської операції за податковими накладними №383 від 15 грудня 2017 року та №384 від 20 грудня 2017 року.

27 січня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «НВР» укладено договір №2701/2017 поставки технічних олив, відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставляти та передавати товариству товар (технічні оливи), а останній взяв на себе зобов`язання приймати та оплачувати товар.

На виконання умов цього договору позивачем поставлено товариству з обмеженою відповідальністю «НВР» та виписано видаткову накладну №358 від 22 грудня 2017 року, на підставі якої сформовано та подано 27 грудня 2017 року до контролюючого органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №385 від 22 грудня 2017 року, реєстрація якої зупинена з підстав її відповідності критеріям оцінки ступеня ризиків та виявленням невідповідності обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 2710, а також запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування та/або таблицю даних платника податків.

08 листопада 2018 року позивачем направлено до контролюючого органу письмові пояснення та документів, які, за твердженнями позивача, підтверджують реальність здійснення господарської операції за податковою накладною №385 від 14 грудня 2017 року.

Проте, як вказує позивач, за результатами розгляду наданих позивачем пояснень та копій документів, які складалися в ході здійснення господарських операцій Комісією Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних №983895/39870499 від 09 листопада 2018 року, №983893/39870499 від 09 листопада 2018 року, №983890/39870499 від 09 листопада 2018 року, №983891/39870499 від 09 листопада 2018 року, №983894/39870499 від 09 листопада 2018 року, №983892/39870499 від 09 листопада 2018 року, №985703/39870499 від 12 листопада 2018 року, №985702/39870499 від 12 листопада 2018 року, №983895/39870499 від 12 листопада 2018 року, №985704/39870499 від 12 листопада 2018 року, №985705/39870499 від 12 листопада 2018 року, №985708/39870499 від 12 листопада 2018 року, підставою для відмови у реєстрації податкових накладних у рішеннях зазначено ненадання платником податку копій документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків, як додаткову інформацію у рішеннях від 12 листопада 2018 року також наведено «документи неможливо ідентифікувати/пошкоджений, а саме: документ довільного характеру (ua_payment.pdf)».

Позивач не погоджується з вказаними рішення з тих підстав, що відповідачем не зазначено конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкових накладних, також не зазначено конкретного переліку документів, які, на думку комісії, не надані позивачем, що свідчить про необгрунтованість прийнятих рішень, що стало підставою для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача 1 у відзиві на позовну заяву послався на те, що з Єдиного реєстру податкових накладних позивачу зупинено реєстрації податкових накладних №372 від 06 грудня 2017 року, №376 від 07 грудня 2017 року, №373 від 06 грудня 2017 року, №380 від 15 грудня 2017 року, №378 від 12 грудня 2017 року, №379 від 14 грудня 2017 року, №381 від 15 грудня 2017 року, №382 від 12 листопада 2017 року, №383 від 15 грудня 2017 року, №384 від 20 грудня 2017 року та №385 від 22 грудня 2017 року.

Для підтвердження реальності операцій, зазначених в податкових накладних, позивачем контролюючому органу надіслані повідомлення від 07 листопада 2018 року та від 08 листопада 2018 року щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій накладній та документи до нього, за результатом розгляду яких Комісією прийняті рішення №983895/39870499 від 09 листопада 2018 року, №983893/39870499 від 09 листопада 2018 року, №983890/39870499 від 09 листопада 2018 року, №983891/39870499 від 09 листопада 2018 року, №983894/39870499 від 09 листопада 2018 року, №983892/39870499 від 09 листопада 2018 року, №985703/39870499 від 12 листопада 2018 року, №985702/39870499 від 12 листопада 2018 року, №983895/39870499 від 12 листопада 2018 року, №985704/39870499 від 12 листопада 2018 року, №985705/39870499 від 12 листопада 2018 року, №985708/39870499 від 12 листопада 2018 року про відмову у реєстрації податкових накладних.

Підставами для прийняття рішення про відмову, як зазначив представник відповідача 1, є надання позивачем документів, які неможливо ідентифікувати, не надання інформації та документального підтвердження, а саме: розрахункових документів: банківських виписок, складських документів, товарно-транспортних накладних, що позбавило можливості підтвердити реальність господарської операції.

З огляду на вищевикладене, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача 2 послався на порядок зупинення та порядок здійснення моніторингу податкових накладних податковим органом, а також зазначив, що за результатами поданих позивачем податкових накладних та документів, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій платником податку, Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Не погоджуючись з доводами, викладеними у відзивах на позовну заяву представник позивача надав суду відповіді на відзиви на позовну заяву, в яких послався на те, що відповідачами не наведено доводів та доказів на підтвердження законності та обґрунтованості оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, тому просив задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

У відповідності до наданої суду копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань товариство з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» зареєстровано як юридична особа з 02 липня 2015 року, про що до реєстру внесено відповідний реєстраційний запис. Видами економічної діяльності є: Код КВЕД 19.20 Виробництво продуктів нафтоперероблення; Код КВЕД 20.59 Виробництво іншої хімічної продукції, н. в. і. у.; Код КВЕД 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; Код КВЕД 77.40 Лізинг інтелектуальної власності та подібних продуктів, крім творів, захищених авторськими правами; Код КВЕД 82.92 Пакування; Код КВЕД 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (основний); Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; Код КВЕД 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; Код КВЕД 47.30 Роздрібна торгівля пальним; Код КВЕД 52.10 Складське господарство (Т.1, арк. 42-43, https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch).

У відповідності до наданої суду копії договору зберігання, напрацювання та розливу олив №1/09-09 від 09 вересня 2015 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «Ресурс-ойл-А» (зберігач), товариство з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» передає, а зберігач приймає на зберігання, напрацювання та розлив нафтопродукти, найменування та кількість яких узгоджується сторонами в актах приймання-передачі, які є невід`ємною частиною цього договору (пункт 1.1. договору).

Згідно з пунктом 1.2. договору зберігання, напрацювання та розлив товару відповідно до цього договору здійснюється за адресою: 08662, Київська область , Васильківський район, смт Гребінки, вулиця Індустріальна, будинок 7.

Підпунктом 4.3.6 пункту 4.3 договору передбачено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Ресурс-ойл-А» зобов`язалось здійснювати видачу товару, прийнятого на зберігання та напрацьованого за рознарядками (довіреностями) товариства з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» в строк, який вказаний у рознарядці (Т.1, арк. 53-60).

Також, з матеріалів справи вбачається, що 02 січня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» (товариство) та приватним підприємством «Оригінал Авто» (дистриб`ютор) укладено дистриб`юторський договір №009/2017 (Т.1, арк. 63-71), відповідно до умов яких товариство зобов`язалось здійснювати поставку мастильних матеріалів, технічних рідин, інших продуктів нафтопереробки торгових марок, які належать товариству або використовуються ним на підставі договору чи інших правових підставах, надавати дистриб`ютору допомогу в бізнесі та рекламуванні продукції, а дистриб`ютор зобов`язався оплачувати вартість продукції та реалізовувати її кінцевим споживачам, дотримуючись умов продажу, встановлених цим договором (пункт 1.1. договору №009/2017).

Пунктом 2.1 договору №009/2017 передбачено, що дистриб`ютор зобов`язався здійснювати купівлю продукції в обсязі, не меншому ніж 150 тон на період дії договору.

Пунктами 3.11-3.15 договору №009/2017 передбачені умови та порядок передачі продукції товариством дистриб`ютору, що пунктом 3.14 передбачено, що у разі передачі продукції на складі товариства, який розташований за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Гребінки, вулиця Індустріальна, 7, роботи по завантаженню продукції виконуються силами і за рахунок товариства, а пунктом 3.15 встановлено, що передача продукції може відбуватись в іншому місці.

У відповідності до пункту 3.16. договору №009/2017 приймання продукції оформляється видатковою накладною. Товариство на кожну партію продукції, поставленої дистриб`ютору, видає рахунки, накладні та інші документи відповідно до діючих в Україні стандартів бухгалтерського обліку.

Пунктом 4.8. договору №009/2017 передбачено, що покупець здійснює оплату продукції на умовах 100% передплати вартості продукції.

Згідно з пунктом 11.1 договору №009/2017 договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін. Даний договір діє до 29 грудня 2017 року, а в частині фінансових зобов`язань - до повного їх виконання. При цьому, пунктом 11.5 передбачено, що якщо інше прямо не передбачено цим договором або чинним в Україні законодавством, зміни у цей договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем приватному підприємству «Оригінал Авто» видано видаткову накладну №343 від 06 грудня 2017 року на загальну суму вартості продукції 96699,84 грн, в тому числі ПДВ 16116,64 грн, підставою видачі видаткової накладної зазначено договір №А1/001/15 від 15 жовтня 2015 року (Т.1, арк. 125).

07 грудня 2017 року позивачем видано приватному підприємству «Оригінал Авто» видаткову накладну №348 на суму вартості продукції 20753,76 грн, у тому числі ПДВ 3458,96 грн, підставою видачі видаткової накладної зазначено договір №А1/001/15 від 15 жовтня 2015 року (Т.1, арк. 126).

Також, 06 грудня 2017 року позивачем видано приватному підприємству «Оригінал Авто» видаткову накладну №345 на суму вартості продукції 24000,00 грн, у тому числі ПДВ 4000,00 грн, підставою видачі видаткової накладної зазначено договір №А1/001/15 від 15 жовтня 2015 року (Т.1, арк. 196).

З матеріалів справи також вбачається, що позивачем приватному підприємству «Оригінал Авто» видано видаткову накладну №353 від 15 грудня 2017 року на загальну суму вартості продукції 151164,48 грн, в тому числі ПДВ 25194,08 грн, підставою видачі видаткової накладної зазначено договір №А1/001/15 від 15 жовтня 2015 року (Т.1, арк. 261).

На підтвердження оплати вартості продукції приватним підприємством «Оригінал Авто» позивач надав копії платіжних доручень №2371 від 18 грудня 2017 року на суму 100000,00 грн з призначенням платежу: «оплата згідно накл. 332 від 23 листопада 2017 року за оливи, моторн у т.ч. ПДВ 20% - 16666,67 грн» та №2408 від 20 грудня 2017 року на суму 50000,00 грн з призначенням платежу: «оплата згідно накл. 332 від 23 листопада 2017 року за оливи, моторн у т.ч. ПДВ 20% - 8333,33 грн», №2402 від 19 грудня 2017 року на суму 70000,00 грн з призначенням платежу «оплата згідно накл. 332 від 23 листопада 2017 року за оливи, моторн у т.ч. ПДВ 20% - 11666,67 грн», №298 від 22 грудня 2017 року на суму 270000,00 грн з призначенням платежу «оплата згідно нак. 5280 від 14 листопада 2017 року за оливу, ПДВ 20% =45000,00 грн» (Т.1, арк. 127,128,197,262).

За результатом вказаних господарських операцій позивачем складено податкову накладну №372 від 06 грудня 2017 року, податкову накладну №376 від 07 грудня 2017 року, податкову накладну №373 від 06 грудня 2017 року та податкову накладну №380 від 15 грудня 2017 року (Т.1, арк. 74-75,77-78,157-158, 213-214).

За наслідками обробки податкової накладної, контролюючий орган надіслав позивачу квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28 грудня 2017 року, відповідно до яких податкові накладні прийняті, однак їх реєстрацію зупинено у зв`язку з відповідністю податкових накладних пункту 6 Критеріїв ризиковості платника податку, також зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД 3820 та УКТ ЗЕД 2710, позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних та/або таблицю даних платника податків (Т.1, арк. 76, 79,158).

07 листопада 2018 року на підтвердження здійснення вказаних господарських операцій, позивачем направлено до податкового органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №1, №2, №3 разом поясненнями та документами, що підтверджують реальність здійснення господарської операції (Т.1, арк. 81,159,216).

09 листопада 2018 року Комісія Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, прийняла рішення №983895/39870499 про відмову у реєстрації податкової накладної №372 від 06 грудня 2017 року №983893/39870499 про відмову у реєстрації податкової накладної №376 від 06 грудня 2017 року, №983890/39870499 про відмову у реєстрації податкової накладної №373 від 06 грудня 2017 року та №983891/39870499 про відмову у реєстрації податкової накладної №380 від 15 грудня 2017 року у зв`язку із ненаданням платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків (Т.1, арк. 129-130, 143-144,198-199,263-264).

При цьому, суд вважає за доцільне зазначити, що з банківської виписки за грудень 2017 року (Т.1, арк. 72-73), наданої позивачем, не вбачається зарахування на рахунок останнього від приватного підприємства «Оригінал Авто» грошових сум 96699,84 грн, 20753,76 грн, 24000,00 грн, 151164,48 грн на підставі дистриб`юторського договору №009/2017 відповідно до сум, зазначених у видаткових накладних, також в матеріалах справи відсутні будь-які документи, з яких вбачалося б на яких умовах здійснювалась передача продукції (на складі позивача або в іншому місці).

Крім того, відповідно до умов дистриб`юторського договору №010/2017 від 02 січня 2017 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» (товариство) та товариством з обмеженою відповідальністю «Полтехкомплект» (Т.1, арк. 279-287), товариство зобов`язалось здійснювати поставку мастильних матеріалів, технічних рідин, інших продуктів нафтопереробки торгових марок, які належать товариству або використовуються ним на підставі договору чи інших правових підставах, надавати дистриб`ютору допомогу в бізнесі та рекламуванні продукції, а дистриб`ютор зобов`язується оплачувати вартість продукції та реалізовувати її кінцевим споживачам, дотримуючись умов продажу, встановлених цим договором (пункт 1.1. договору №010/2017).

Пунктом 2.1 договору №010/2017 передбачено, що дистриб`ютор зобов`язався здійснювати купівлю продукції в обсязі, не меншому ніж 150 тон на період дії договору.

Пунктами 3.11-3.15 договору №010/2017 передбачені умови та порядок передачі продукції товариством дистриб`ютору, що пунктом 3.14 передбачено, що у разі передачі продукції на складі товариства, який розташований за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Гребінки, вулиця Індустріальна, 7, роботи по завантаженню продукції виконуються силами і за рахунок товариства, а пунктом 3.15 встановлено, що передача продукції може відбуватись в іншому місці.

У відповідності до пункту 3.16. договору №010/2017 приймання продукції оформляється видатковою накладною. Товариство на кожну партію продукції, поставленої дистриб`ютору, видає рахунки, накладні та інші документи відповідно до діючих в Україні стандартів бухгалтерського обліку.

Згідно з пунктом 11.1 договору №010/2017 договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін. Даний договір діє до 29 грудня 2017 року, а в частині фінансових зобов`язань - до повного їх виконання. При цьому, пунктом 11.5 передбачено, що якщо інше прямо не передбачено цим договором або чинним в Україні законодавством, зміни у цей договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою.

Так, відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, позивачем товариству з обмеженою відповідальністю «Полтехкомплект» видано видаткову накладну №350 від 12 грудня 2017 року на загальну суму вартості продукції 228060,00 грн, в тому числі ПДВ 38010,00 грн, підставою видачі видаткової накладної зазначено основний договір (Т.2, арк. 29).

На підтвердження оплати вартості продукції товариством з обмеженою відповідальністю «Полтехкомплект» позивач надав копію платіжного доручення №3646 від 20 грудня 2017 року на суму 228060,00 грн з призначенням платежу: «оплата згідно накл. 350 від 12 грудня 2017 року у т.ч. ПДВ 20% - 38010,00 грн» та банківську виписку, з якої вбачається зарахування вказаних грошових коштів на рахунок позивача (Т.2, арк. 31,30).

За результатом вказаних господарських операцій позивачем складено податкову накладну №378 від 12 грудня 2017 року (Т.1, арк. 277), за наслідками обробки якої контролюючий орган надіслав позивачу квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28 грудня 2017 року, відповідно до якої податкова накладна прийнята, однак її реєстрацію зупинено у зв`язку з відповідністю податкових накладних пункту 6 Критеріїв ризиковості платника податку, також зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД 2710, позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних та/або таблицю даних платника податків (Т.1, арк. 278).

07 листопада 2018 року на підтвердження здійснення вказаних господарських операцій, позивачем направлено до податкового органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №4 разом поясненнями та документами, що підтверджують реальність здійснення господарської операції (Т.1, арк. 288-289).

09 листопада 2018 року Комісія Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, прийняла рішення №983894/39870499 про відмову у реєстрації податкової накладної №378 від 12 грудня 2017 року у зв`язку із ненаданням платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків (Т.2, арк. 32-33).

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які документи, з яких вбачалося б на яких умовах здійснювалась передача продукції товариству з обмеженою відповідальністю «Полтехкомплект» (на складі позивача або в іншому місці).

Як вбачається з наданої суду копії договору №27042017 від 27 квітня 2017 року (Т.2, арк. 46-47), укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Агртрансойл» (покупець), постачальник зобов`язався поставити та передати, а покупець зобов`язався прийняти та сплатити технічні оливи, номенклатура та кількість, яких приведені у рахунках-фактурах (пункт 1 договору №27042017).

Згідно з пунктом 3.1. договору №27042017, відпуск продукції здійснюється на умовах FCA (Інкотермс 2010) за адресою: Київська область, смт. Гребінки, вулиця Індустріальна, 7. За домовленістю сторін постачальник може здійснити доставку товару за адресою, вказаною покупцем.

Пунктом 5.1. договору №27042017 передбачено, що розрахунки за поставлену продукцію здійснюються шляхом 100% передплати покупцем кожної партії продукції на підставі рахунку-фактури, також, за домовленістю сторін може мати місце відстрочка платежу, на строк обумовлений сторонами.

Так, відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, позивачем товариству з обмеженою відповідальністю «Аргтрансойл» видано видаткову накладну №242 від 03 листопада 2017 року на загальну суму вартості продукції 326480,00 грн, в тому числі ПДВ 65296,00 грн, підставою видачі видаткової накладної зазначено договір №27/09-16 від 19 вересня 2016 року та рахунок на оплату продукції №233 від 01 листопада 2017 року та видаткову накладну №351 від 14 грудня 2017 року на загальну суму вартості продукції 23040,00 грн, в тому числі ПДВ 3840,00 грн, підставою видачі видаткової накладної зазначено основний договір (Т.2, арк. 69,72).

На підтвердження оплати вартості продукції товариством з обмеженою відповідальністю «Аргтрансойл» позивач надав копію платіжного доручення №624 від 06 листопада 2017 року на суму 300000,00 грн з призначенням платежу: «оплата за оливу И-20 згідно рах. №233 від 01 листопада 2017 року у тому числі ПДВ 20%-50000,00 грн», копію платіжного доручення №376 від 14 грудня 2017 року на суму 23040,00 грн з призначенням платежу: «за оливу И-20А згідно рах. ном. 354 від 14 грудня 2017 року, у тому числі ПДВ 20%= 3840,00 грн» та банківську виписку з рахунку позивача, з якої вбачається зарахування на рахунок суми 23040,00 грн (Т.2, арк. 70,74,73).

За результатом вказаних господарських операцій позивачем складено податкову накладну №379 від 14 грудня 2017 року (Т.2, арк. 44), за наслідками обробки якої контролюючий орган надіслав позивачу квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28 грудня 2017 року, відповідно до якої податкова накладна прийнята, однак її реєстрацію зупинено у зв`язку з відповідністю податкових накладних пункту 6 Критеріїв ризиковості платника податку, також зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД 2710, позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних та/або таблицю даних платника податків (Т.2, арк. 45).

07 листопада 2018 року на підтвердження здійснення вказаних господарських операцій, позивачем направлено до податкового органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №5 разом поясненнями та документами, що підтверджують реальність здійснення господарської операції (Т.2, арк. 48).

09 листопада 2018 року Комісія Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, прийняла рішення №983892/39870499 про відмову у реєстрації податкової накладної №379 від 14 грудня 2017 року у зв`язку із ненаданням платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків (Т.2, арк. 75-76).

З наданої суду копії договору №01/11/17 від 01 листопада 2017 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» (виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «ДС-Автосервіс» (замовник) (Т.2, арк. 140-144), вбачається, що виконавець зобов`язався виготовити та передати у власність виключно замовнику товар належної якості, а замовник зобов`язався прийняти вказаний товар та оплатити його вартість, обумовлену цим договором та вказану в накладних на товар, що відвантажується (пункт 1.1. договору №01/11/17).

У відповідності до пункту 5.1. договору №01/11/17 виконавець поставляє товар на умовах - самовивозу.

Товар супроводжується наступними товаросупровідними документами: рахунок-фактура, документи, які підтверджують відвантаження товару, сертифікат відповідності, сертифікат якості на товар (пункт 5.3. договору №01/11/17).

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, позивачем товариству з обмеженою відповідальністю «ДС-Автосервіс» видано видаткову накладну №355 від 15 грудня 2017 року на загальну суму вартості продукції 31781,52 грн, в тому числі ПДВ 5296,92 грн, підставою видачі видаткової накладної зазначено договір №А1/002/15 від 15 жовтня 2015 року (Т.2, арк. 146).

На підтвердження оплати вартості продукції товариством з обмеженою відповідальністю «ДС-Автосервіс» позивач надав копію платіжного доручення №156 від 20 грудня 2017 року на суму 50000,00 грн з призначенням платежу: «за оливи зг. договору у сумі 41666,67 грн, ПДВ - 20% 8333,33 грн» (Т.2, арк. 148).

За результатом вказаних господарських операцій позивачем складено податкову накладну №382 від 15 грудня 2017 року (Т.2, арк. 89), за наслідками обробки якої контролюючий орган надіслав позивачу квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28 грудня 2017 року, відповідно до якої податкова накладна прийнята, однак її реєстрацію зупинено у зв`язку з відповідністю податкових накладних пункту 6 Критеріїв ризиковості платника податку, також зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД 2710, позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних та/або таблицю даних платника податків (Т.2, арк. 91).

08 листопада 2018 року на підтвердження здійснення вказаних господарських операцій, позивачем направлено до податкового органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №6 разом поясненнями та документами, що підтверджують реальність здійснення господарської операції (Т.2, арк. 92).

12 листопада 2018 року Комісія Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, прийняла рішення №985702/39870499 про відмову у реєстрації податкової накладної №382 від 15 грудня 2017 року у зв`язку із ненаданням платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків (Т.2, арк. 149-200).

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявна копія дистриб`юторського договору №А1/002/15 від 15 жовтня 2015 року (Т.2, арк. 131-139), на підставі якого виписана видаткова накладна №355 від 15 грудня 2017 року, проте, зазначає, що у відповідності до пункту 11.1 цього договору даний договір діяв до 31 грудня 2016 року, а в частині фінансових зобов`язань - до повного їх виконання, в той же час, господарська операція, за наслідками якої позивачем виписана податкова накладна №382 від 15 грудня 2017 року, мала місце у грудні 2017 року, тобто після закінчення строку дії договору №А1/002/15. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи відсутні документи, передбачені пунктом 5.3. Договору №01/11/17, зокрема, рахунок-фактура та документи, що підтверджують відвантаження товару.

З наданої суду копії договору №02102017-1 від 02 жовтня 2017 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Вамп-Захід» (покупець) (Т.2, арк. 193-194), вбачається, що постачальник зобов`язався поставити та передати, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити технічні масла, номенклатура та кількість яких, приведені у рахунках-фактурах (пункт 1.1. договору №02102017-1).

У відповідності до пункту 3.1. договору №02102017-1 відвантаження продукції здійснюється на умовах FCA (Інкотермс 2010) за адресою: Київська область, смт. Гребінки, вулиця Індустріальна, 7. За домовленістю сторін постачальник може здійснити доставку товару за адресою, вказаною покупцем.

Пунктом 5.1 договору №02102017-1 передбачено, що розрахунки за продукцію здійснюються шляхом 100% передплати покупцем кожної партії продукції на підставі рахунку-фактури, також, за домовленістю сторін може мати місце відстрочка платежу, на строк обумовлений сторонами.

Так, відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, позивачем товариству з обмеженою відповідальністю «Вамп-Захід» видано видаткову накладну №354 від 15 грудня 2017 року на загальну суму вартості продукції 17974,08 грн, в тому числі ПДВ 2995,68 грн, підставою видачі видаткової накладної зазначено основний договір (Т.2, арк. 195).

На підтвердження оплати вартості продукції товариством з обмеженою відповідальністю «Вамп-Захід» позивач надав копію платіжного доручення №242 від 23 січня 2018 року на суму 17974,08 грн з призначенням платежу: «за товар згідно накл. №354 від 15 грудня 2017 року в тому числі ПДВ 20% 2995,68 грн» та банківську виписку з рахунку позивача, з якої вбачається зарахування на рахунок суми 17974,08 грн (Т.2, арк. 197,196).

За результатом вказаних господарських операцій позивачем складено податкову накладну №381 від 15 грудня 2017 року (Т.2, арк. 163), за наслідками обробки якої контролюючий орган надіслав позивачу квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28 грудня 2017 року, відповідно до якої податкова накладна прийнята, однак її реєстрацію зупинено у зв`язку з відповідністю податкових накладних пункту 6 Критеріїв ризиковості платника податку, також зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД 2710, позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних та/або таблицю даних платника податків (Т.2, арк. 165).

08 листопада 2018 року на підтвердження здійснення вказаних господарських операцій, позивачем направлено до податкового органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №7 разом поясненнями та документами, що підтверджують реальність здійснення господарської операції (Т.2, арк. 166).

12 листопада 2018 року Комісія Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, прийняла рішення №985703/39870499 про відмову у реєстрації податкової накладної №381 від 15 грудня 2017 року у зв`язку із ненаданням платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків (Т.2, арк. 198-199).

Відповідно до наданої суду копії дистриб`юторського договору №А1/005/15 від 15 жовтня 2015 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Люб Україна» (товариство) та товариством з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Трейдінг» (дистриб`ютор), товариство зобов`язалось здійснювати поставку мастильних матеріалів, технічних рідин, інших продуктів нафтопереробки торгових марок, які належать товариству або використовуються ним на підставі договору чи інших правових підставах, надавати дистриб`ютору допомогу в бізнесі та рекламуванні продукції, а дистриб`ютор зобов`язався оплачувати вартість продукції та реалізовувати її кінцевим споживача, дотримуючись умов продажу, встановлених цим договором (пункт 1.1. договору №А1/005/15).

Пунктом 2.1 договору №А1/005/15 передбачено, що дистриб`ютор зобов`язався здійснювати купівлю продукції в обсязі, не меншому ніж 150 тон на період дії договору.

Пунктами 3.11-3.15 договору №А1/005/15 передбачені умови та порядок передачі продукції товариством дистриб`ютору, що пунктом 3.14 передбачено, що у разі передачі продукції на складі товариства, який розташований за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Гребінки, вулиця Індустріальна, 7, роботи по завантаженню продукції виконуються силами і за рахунок товариства, а пунктом 3.15 встановлено, що передача продукції може відбуватись в іншому місці.

У відповідності до пункту 3.16. договору №А1/005/15 приймання продукції оформляється видатковою накладною. Товариство на кожну партію продукції, поставленої дистриб`ютору, видає рахунки, накладні та інші документи відповідно до діючих в Україні стандартів бухгалтерського обліку.

Згідно з пунктом 11.1 договору №А1/005/15 договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін. Даний договір діє до 31 грудня 2018 року, а в частині фінансових зобов`язань - до повного їх виконання. При цьому, пунктом 11.5 передбачено, що якщо інше прямо не передбачено цим договором або чинним в Україні законодавством, зміни у цей договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем товариству з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Трейдінг» видано видаткову накладну №356 від 15 грудня 2017 року на загальну суму вартості продукції 233539,02 грн, в тому числі ПДВ 38923,17 грн, підставою видачі видаткової накладної зазначено договір №А1/005/15 від 15 жовтня 2015 року, видаткову накладну №357 від 20 грудня 2017 року на загальну суму продукції 79920,00 грн, в тому числі ПДВ 13320,00 грн, підставою видачі видаткової накладної зазначено договір №А1/005/15 від 15 жовтня 2015 року (Т.3, арк. 15, 70).

На підтвердження оплати вартості продукції товариством з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Трейдінг» позивач надав копію платіжного доручення №678 від 22 грудня 2017 року на суму 100000,00 грн з призначенням платежу: «оплата згідно рахунку №351 від 07 грудня 2017 року у т.ч. ПДВ 20% - 16666,67 грн», копію платіжного доручення №696 від 28 грудня 2017 року на суму 150000,00 грн з призначенням платежу «оплата за оливу згідно рахунку №351 від 07 грудня 2017 року, №352 від 07 грудня 2017 року, №357 від 19 грудня 2017 року, в тому числі ПДВ 20%-25000,00 грн» та банківську виписку (Т.3, арк. 16, 71, Т.2, арк. 221).

За результатом вказаних господарських операцій позивачем складено податкову накладну №383 від 15 грудня 2017 року та податкову накладну № 384 від 20 грудня 2017 року (Т.2, арк. 222, Т.3, арк. 31).

За наслідками обробки податкової накладної, контролюючий орган надіслав позивачу квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28 грудня 2017 року, відповідно до якої податкові накладні прийняті, однак їх реєстрацію зупинено у зв`язку з відповідністю податкових накладних пункту 6 Критеріїв ризиковості платника податку, також зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД 2710, позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних та/або таблицю даних платника податків (Т.2, арк. 223, Т.3, арк. 32).

08 листопада 2018 року на підтвердження здійснення вказаних господарських операцій, позивачем направлено до податкового органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №8 №9 разом поясненнями та документами, що підтверджують реальність здійснення господарської операції (Т.2, арк. 224, Т.3, арк. 33).

12 листопада 2018 року Комісія Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, прийняла рішення №985704/39870499 про відмову у реєстрації податкової накладної №383 від 15 грудня 2017 року та №985705/39870499 про відмову у реєстрації податкової накладної №384 від 20 грудня 2017 року у зв`язку із ненаданням платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків (Т.3, арк. 17-18, 72-73).

При цьому, суд вважає за доцільне зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які документи, з яких вбачалося б на яких умовах здійснювалась передача продукції (на складі позивача або в іншому місці).

27 січня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «НВР» (покупець) укладено договір №2701/2017, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставити та передати, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити технічні масла, номенклатура та кількість яких, приведені в рахунках-фактурах (пункт 1.1. договору №2701/2017).

У відповідності до пункту 3.1. договору №02102017-1 відвантаження продукції здійснюється на умовах FCA (Інкотермс 2010) за адресою: Київська область, смт. Гребінки, вулиця Індустріальна, 7. За домовленістю сторін постачальник може здійснити доставку товару за адресою, вказаною покупцем.

Пунктом 5.1 договору №2701/2017 передбачено, що розрахунки за продукцію здійснюються шляхом 100% передплати покупцем кожної партії продукції на підставі рахунку-фактури, також, за домовленістю сторін може мати місце відстрочка платежу, на строк обумовлений сторонами.

Так, відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, позивачем товариству з обмеженою відповідальністю «НВР» видано видаткову накладну №358 від 22 грудня 2017 року на загальну суму вартості продукції 1352,40 грн, в тому числі ПДВ 225,40 грн, підставою видачі видаткової накладної зазначено основний договір (Т.3, арк. 123).

На підтвердження оплати вартості продукції товариством з обмеженою відповідальністю «НВР» позивач надав копію платіжного доручення №458 від 19 січня 2018 року на суму 1352,40 грн з призначенням платежу: «за оливу ВМ-4 за рах. 365 від 21 грудня 2017 року у сумі 1127,00 грн в тому числі ПДВ 20% 225,40 грн» та банківську виписку з рахунку позивача, з якої вбачається зарахування на рахунок суми 1352,40 грн (Т.3, арк. 126,125).

За результатом вказаних господарських операцій позивачем складено податкову накладну №385 від 22 грудня 2017 року (Т.3, арк. 86), за наслідками обробки якої контролюючий орган надіслав позивачу квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28 грудня 2017 року, відповідно до якої податкова накладна прийнята, однак її реєстрацію зупинено у зв`язку з відповідністю податкових накладних пункту 6 Критеріїв ризиковості платника податку, також зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД 2710, позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних та/або таблицю даних платника податків (Т.3, арк. 87).

08 листопада 2018 року на підтвердження здійснення вказаних господарських операцій, позивачем направлено до податкового органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №10 разом поясненнями та документами, що підтверджують реальність здійснення господарської операції (Т.3, арк. 88).

12 листопада 2018 року Комісія Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, прийняла рішення №985708/39870499 про відмову у реєстрації податкової накладної №385 від 22 грудня 2017 року у зв`язку із ненаданням платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків (Т.3, арк. 127-128).

При цьому, суд вважає за доцільне зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які документи, з яких вбачалося б на яких умовах здійснювалась передача продукції (на складі позивача або в іншому місці).

Не погоджуючись з вказаним вище рішенням, позивач звернувся до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (надалі - ПК України).

У відповідності до абзацу 1 пункту 201.1 розділу V ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацом 5 пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Згідно пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (надалі - Порядок № 1246), після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 визначено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Згідно з пунктом 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 № 117 (надалі - Порядок № 117), Податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

При цьому, відповідно до змісту пункту 10 Порядку № 117 Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Пунктом 21 Постанови № 117 визначено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Тобто, рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної та бути обґрунтованим.

Наведене в сукупності свідчить про те, що у будь-якому випадку контролюючий орган повинен був в оскаржуваному рішенні чітко вказати які копії документів не було надано позивачем та які з наданих документів складені з порушенням законодавства та, норми якого закону порушені при складанні документів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, відповідно до яких податкові накладні прийнята, але її реєстрацію зупинено у зв`язку з відповідністю податкових накладних критеріям оцінки ризиків, що визначені пунктом 6 Критеріїв ризиковості платника податків.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач скористався правом на надання пояснень та документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, та надав податковому органу письмові документи, які, на його думку, підтверджують реальність здійснення операцій по податковим накладним, проти чого не заперечували сторони та що зазначено у позовній заяві та відзивах на неї.

Проте, позивачем не надано всіх первинних документів, які підтверджують реальність господарських операцій, зокрема, як вже було зазначено судом, позивачем не надано ані відповідачам, ані суду належних та допустимих доказів того, що видаткові накладні №343 від 06 грудня 2017 року, №348 від 07 грудня 2017 року, №345 від 06 грудня 2017 року та №353 від 15 грудня 2017 року виписані на підставі договору №А1/001/05 від 15 жовтня 2015 року, укладеного між позивачем та приватним підприємством «Оригінал Авто», в той час, коли, як стверджує сам позивач та вбачається з матеріалів справи, здійсненню господарської операції та сформуванню податкових накладних №372 від 06 грудня 2017 року, №376 від 06 грудня 2017 року, №373 від 06 грудня 2017 року та №380 від 15 грудня 2017 року, передувало укладення дистриб`юторського договору №009/2017 від 02 січня 2017 року, також позивачем не надано належних та допустимих доказів підтвердження відвантаження товару приватному підприємству «Оригінал Авто», а також не вбачається, на яких умовах було здійснено таке відвантаження (на складі позивача або в іншому місці).

Також, не підтверджується належними та допустимими доказами на яких умовах була здійснена передача продукції товариству з обмеженою відповідальністю «Полтехкомплект» (на складі позивача або в іншому місці), що унеможливлює встановлення реальності господарської операції, за результатом якої позивачем сформовано податкову накладну №378 від 12 грудня 2017 року.

Більш того, матеріалами справи не підтверджується реальність господарської операції й за податковою накладною №382 від 15 грудня 2017 рок, оскільки видаткова накладна №355 від 15 грудня 2017 року, на яку посилається позивач, як на підтвердження реальності господарської операції з товариством з обмеженою відповідальністю «ДС-Автосервіс», була видана на виконання умов договору №А1/002/15 від 15 жовтня 2015 року, строк дії якого закінчився 31 грудня 2016 року та відсутні докази його пролонгації. При цьому, в матеріалах справи міститься копія договору №01/11/17, проте, відсутні докази, що саме на виконання цього договору була виписана видаткова накладна №355 від 15 грудня 2017 року та податкова накладна №382 від 15 грудня 2017 року, які сформовані на суму вартості товару 31781,52 грн, а платіжне доручення №156 від 20 грудня 2017 року, додане у якості підтвердження сплати товару, сформовано на суму 50000,00 грн, тобто, сума 31781,52 грн не підтверджена будь-якими належними та допустимими доказами. Також відсутні й документи, передбачені пунктом 5.3. договору №01/11/17, зокрема, рахунок-фактура та документи, що підтверджують відвантаження товару.

Стосовно реальності господарських операцій за податковими накладними №383 від 15 грудня 2017 року та №384 від 20 грудня 2017 року, суд зазначає, що позивачем не надано ані відповідачам, ані суду доказів на підтвердження, на яких саме умовах здійснювалась передача продукції (на складі позивача або в іншому місці), адже умовами договору№А1/005/15, укладеного між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Ресурс - Трейдінг» 15 жовтня 2015 року, передбачено, що видаткові накладні видаються лише після приймання товару, проте, як вже було зазначено судом, позивачем не надано підтвердження передачі товару на підставі виписаних видаткових накладних №356 від 15 грудня 2017 року №357 від 20 грудня 2017 року, за результатом яких сформовані податкові накладні №383 від 15 грудня 2017 року та №384 від 20 грудня 2017 року.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які документи, з яких вбачалося б на яких умовах здійснювалась передача продукції (на складі позивача або в іншому місці) й за податкової накладною №385 від 22 грудня 2017 року на підтвердження реальності господарської операції між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «НВР» за договором №02102017-1.

Враховуючи, що позивачем не надано суду належним чином засвідчених копій вказаних вище документів, суд дійшов висновку про недоведеність з боку позивача реальності господарської операції за податковими накладними №372 від 06 грудня 2017 року, №376 від 06 грудня 2017 року, №373 від 06 грудня 2017 року та №380 від 15 грудня 2017 року, №378 від 12 грудня 2017 року, №383 від 15 грудня 2017 року та №384 від 20 грудня 2017 року, №385 від 22 грудня 2017 року, та, відповідно, про правомірність прийняття Головним управлінням Державної фіскальної служби України в місті Києві оскаржуваних рішень про відмову у їх реєстрації №983875/39870499 від 09 листопада 2018 року, №983893/39870499 від 09 листопада 2018 року, №983890/39870499 від 09 листопада 2018 року, №983891/39870499 від 09 листопада 2018 року, №983894/39870499 від 09 листопада 2018 року, №985704/39870499 від 12 листопада 2018 року, №985705/39870499 від 12 листопада 2018 року та №985708/39870499 від 12 листопада 2018 року.

Посилання позивача на те, що оспорювані рішення містять лише загальні твердження про ненадання платником податків документів без конкретизації конкретного переліку документів, суд вважає безпідставними та такими, що не можуть бути покладені в основу судового рішення, оскільки позивачем не доведено, а судом не встановлено реальності здійснення вказаних вище господарських операцій щодо продажу та поставки товару (продукції) за наслідками яких виписані податкові накладні №372 від 06 грудня 2017 року, №376 від 06 грудня 2017 року, №373 від 06 грудня 2017 року та №380 від 15 грудня 2017 року, №378 від 12 грудня 2017 року, №383 від 15 грудня 2017 року та №384 від 20 грудня 2017 року, №385 від 22 грудня 2017 року.

В той же час, надання платником податків товарно-транспортної накладної при здійсненні доставки товару або будь-яких інших документів, з яких вбачається, що відвантаження товару здійснюється на складів позивача є первинним документом, який може підтвердити реальність господарської операції, яка поставлена під сумнів, проте, як вже зазначалось судом, позивачем таких доказів надано не було.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві реєстрації №983875/39870499 від 09 листопада 2018 року, №983893/39870499 від 09 листопада 2018 року, №983890/39870499 від 09 листопада 2018 року, №983891/39870499 від 09 листопада 2018 року, №983894/39870499 від 09 листопада 2018 року, №985704/39870499 від 12 листопада 2018 року, №985705/39870499 від 12 листопада 2018 року та №985708/39870499 від 12 листопада 2018 року щодо відмови в реєстрації податкових накладних №372 від 06 грудня 2017 року, №376 від 06 грудня 2017 року, №373 від 06 грудня 2017 року та №380 від 15 грудня 2017 року, №378 від 12 грудня 2017 року, №383 від 15 грудня 2017 року та №384 від 20 грудня 2017 року, №385 від 22 грудня 2017 року.

Стосовно податкових накладних №379 від 14 грудня 2017 року, №381 від 15 грудня 2017 року та №382 від 15 грудня 2017 року, суд звертає увагу, що позивач скористався правом на надання пояснень та документів, необхідних для прийняття рішення про їх реєстрацію, та надав податковому органу письмові документи, що підтверджують реальність здійснення операції по податковій накладній.

При цьому, матеріалами справи підтверджується реальність здійснення господарських операцій, що свідчить, що оспорювані рішення №983892/39870499 від 09 листопада 2018 року, №985702/39870499 від 12 листопада 2018 року та №985702/39870499 від 12 листопада 2018 року містять лише загальні твердження про ненадання платником податків документів, без конкретизації конкретного переліку документів, яких, на думку Комісії, не вистачає, що повністю невілює принцип визначеності, прозорості та обґрунтованості рішення.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві №983892/39870499 від 09 листопада 2018 року, №985703/39870499 від 12 листопада 2018 року та №985702/39870499 від 12 листопада 2018 року щодо відмови в реєстрації податкових накладних №379 від 14 грудня 2017 року, №381 від 15 грудня 2017 року та №382 від 15 грудня 2017 року.

При цьому, суд зауважує, що факт зупинення реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних не спростовує здійснення платником податків господарських операцій та наявності дати виникнення події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна.

Беручи до уваги викладене, а також враховуючи надання з боку позивача первинних документів, які свідчать про проведення господарських операцій, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві №983892/39870499 від 09 листопада 2018 року, №985703/39870499 від 12 листопада 2018 року та №985702/39870499 від 12 листопада 2018 року щодо відмови в реєстрації податкових накладних №379 від 14 грудня 2017 року, №381 від 15 грудня 2017 року та №382 від 15 грудня 2017 року.

Крім того, пунктом 28 Порядку № 117 передбачено, що податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в ЄРНП було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій, зокрема якщо набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРНП.

Відповідно до пункту 20 Порядку ведення ЄРНП, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, приписами чинного законодавства чітко зазначено про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРНП у разі набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРНП.

З огляду на протиправність вказаного вище рішення Державну фіскальну службу України, а також враховуючи норми діючого законодавства України, суд вважає за необхідне зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні №379 від 14 грудня 2017 року, №381 від 15 грудня 2017 року та №382 від 15 грудня 2017 року, подані товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 27 грудня 2017 року.

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем докази суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, зокрема, про задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування рішень комісії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві №983892/39870499 від 09 листопада 2018 року, №985703/39870499 від 12 листопада 2018 року та №985702/39870499 від 12 листопада 2018 року щодо відмови в реєстрації податкових накладних №379 від 14 грудня 2017 року, №381 від 15 грудня 2017 року та №382 від 15 грудня 2017 року та зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати ці податкові накладні датою їх фактичного подання, та про відмову у задоволенні інших позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи платіжного доручення, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 21131,00 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 5763,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань кожного з відповідачів пропорційно до задоволених вимог до кожного з відповідачів.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №983892/39870499 від 09 листопада 2018 року щодо відмови в реєстрації податкової накладної №379 від 14 грудня 2017 року, прийняте комісією Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

3. Зобов`язати Державну фіскальну службу України (04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, ) зареєструвати податкову накладну №379 від 14 грудня 2017 року, подану товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» (02068, місто Київ, вулиця Ганни Ахматової, будинок 5, квартира 349, ) в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 27 грудня 2017 року.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №985703/39870499 від 12 листопада 2018 року щодо відмови в реєстрації податкової накладної №381 від 15 грудня 2017 року, прийняте комісією Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

5. Зобов`язати Державну фіскальну службу України (04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, ) зареєструвати податкову накладну №381 від 15 грудня 2017 року, подану товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» (02068, місто Київ, вулиця Ганни Ахматової, будинок 5, квартира 349, ) в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 27 грудня 2017 року.

6. Визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №985702/39870499 від 12 листопада 2018 року щодо відмови в реєстрації податкової накладної №382 від 15 грудня 2017 року, прийняте комісією Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

7. Зобов`язати Державну фіскальну службу України (04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, ) зареєструвати податкову накладну №382 від 15 грудня 2017 року, подану товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» (02068, місто Київ, вулиця Ганни Ахматової, будинок 5, квартира 349, ) в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 27 грудня 2017 року.

8. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

9. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» (02068, місто Київ, вулиця Ганни Ахматової, будинок 5, квартира 349, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04655, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 5763,00 грн (п`ять тисяч сімсот шістдесят три гривні 00 копійок).

10. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АвтоЛюб Україна» (02068, місто Київ, вулиця Ганни Ахматової, будинок 5, квартира 349, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04655, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 5763,00 грн (п`ять тисяч сімсот шістдесят три гривні 00 копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова