Справа № 420/25/19
Суддя: Цховребова М. Г
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/25/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Цховребова М.Г., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії відповідача при проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2018 року щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років з 90% на 70% грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату з 01.01.2018 року позивачу пенсії з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 90% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії відповідно до Постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року.

Ухвалами суду від 28.01.2019 року: відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; від 21.03.2019 року: зупинено провадження у справі; від 05.08.2019 року: поновлено провадження в адміністративній справі.

У судове засідання 05.08.2019 року сторони та/або їх представники не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду. (а.с.66-67)

21.03.2019 року від позивача електронною поштою до суду надійшла заява, вхід. № ЕП/2112/19, в якій останній просить здійснити розгляд справи № 420/25/19 за відсутності позивача. (а.с.37)

Відповідач про причини неявки його представника суд не повідомив, будь-яких заяв від нього до суду не надійшло.

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ч. 3 ст. 194, ч.ч. 1, 3, 9 ст. 205 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно зі змістом адміністративного позову, позивач обґрунтовує заявлені вимоги, із посиланням ст.ст. 13, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанову Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103, із зазначенням таких фактичних обставин:

- позивач звільнився з військової служби у 1988 році, наказ № 01199 від 29.08.1988 року, маючи вислугу 34 роки;

- на виконання постанови КМУ № 45 від 13.02.2008 року позивач звернувся із заявою до відповідача про перерахунок пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення до Головного управління ПФУ в Одеській області відповідно до вимог статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що діяла на момент призначення йому пенсії;

- проте, відповідач перерахунок пенсії не здійснив з посиланням на відсутність підстав щодо здійснення такого перерахунку пенсії, чим порушив права позивача;

- позивач вважає відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 05.12.2018 року вих. № 2699/п-11 протиправною та необґрунтованою з тих підстав, що пенсія за вислугу років призначена довічно з 01.07.1999 року у розмірі 90% від грошового забезпечення при вислузі 34 роки у відповідності до Постанови РМ СРСР від 04.08.1956 року № 1044 «Про порядок призначення та сплати державних пенсій»;

- відсоток, з якого обчислювалася пенсія позивача, становив 50 % відповідних сум грошового забезпечення та збільшувався на 3 % за кожний рік вислуги, протягом 20 років. Водночас, з огляду на ч. 2 ст. 13 Закону України № 2262-XII загальний розмір основної пенсії, призначеної позивачу, був обмежений максимальним (граничним) розміром 90% відповідних сум грошового забезпечення;

- з 21.04.2016 року позивач отримує пенсію згідно Закону № 2262-XII та відповідно до наданого розрахунку станом на 21.04.2016 року ОСОБА_1 нараховувалась 90 % основного розміру пенсії;

- з 01.01.2018 року Головне управління ПФУ в Одеській області при перерахунку пенсії на виконання Постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» помилково застосувало розмір 70 % від суми грошового забезпечення;

- оскільки відповідно до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, що діяла на час призначення пенсії, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і внесені в установленому Законом порядку до категорії 1 100%, до категорії 2 95 %;

- згідно з пунктом 2 розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом;

- за загальними правилами закон не має зворотної сили, а тому зміни, внесені у ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, поширюються лише на ті відносини, які виникли після набуття чинності вказаними змінами, та враховуються виключно під час призначення пенсій;

- таким чином, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосується перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватись виключно при призначенні нових пенсій;

- процедури призначення та перерахунку пенсії це різні за змістом і механізмом їх проведення та приписи Закону № 2262-XII на позивача не поширюються;

- позивач звертає увагу, що відповідач до 01.01.2018 року виплачував пенсію з 90% грошового забезпечення;

- при проведенні перерахунку пенсії Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не наділене повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснює її нарахування на підставі наданої йому довідки про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках, тим більше змінювати максимальних розмір пенсії, який був обчислений під час призначення пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення;

- при перерахунку пенсії має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом № 166 зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення не стосується вже призначеної пенсії;

- виходячи зі змісту відповіді від 05.12.2018 року № 2699/п-11 Головне управління ПФУ в Одеській області, проігнорувавши вимоги ст.ст. 8, 9, 19, 22, 46, 58, 64 Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-пр/99, від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, порушило право власності позивача на щомісячні грошові виплати в сенсі розуміння положення ст. 1 Протоколу № 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», порушило соціальну гарантію на отримання пенсії в повному обсязі, звузило та знизило зміст, обсяг вже досягнутих прав і свобод в державі, а саме статей 13, 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». За вказаних обставин дії відповідача є протиправними.

Згідно зі змістом відзиву на позовну заяву, відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, із зазначенням таких фактичних обставин:

- позивачу призначено пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 року. Згідно розрахунку за вислугу років (вислуга років 34) призначено пенсію, виходячи з основного розміру 90% грошового забезпечення;

- 1 травня 2014 року набрав чинності Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року № 1166-VII, яким було внесено зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України № 2262 та викладено її в наступній редакції «Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1 100 процентів, до категорії 2 95 процентів»;

- відтак, після введення в дію постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» відповідачем було проведено перерахунок пенсії позивачу на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення та з урахуванням основного розміру пенсії вже у розмірі 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, що передбачено ст. 13 Закону № 2262-XII в редакції на момент здійснення перерахунку;

- у 2018 році позивачу проведено перерахунок пенсії уже на підставі видів грошового забезпечення діючих військовослужбовців, тому і застосуванню підлягає законодавство, що діє на момент виникнення права на такий перерахунок станом на 1 січня 2018 року.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю, з таких підстав.

Судом встановлено, що 16.11.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою (а.с.9), в якій просив надати інформацію, на підставі яких нормативних документів при перерахунку пенсії з 01.01.2018 року розмір пенсії зменшено з 90% до 70%, та провести перерахунок пенсії з урахуванням 90% грошового забезпечення з 01.01.2018 року.

Листом від 05.12.2018 року № 2699/П-11 (а.с.11-12) на вищезазначене звернення відповідач повідомив позивача про таке:

«Ви отримуєте пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон).

Пунктом а статті 13 Закону, в редакції, що діяла до 01.05.2014, передбачено призначення пенсії за вислугу років особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше в таких розмірах: за вислугу 20 років 50 процентів, за кожний рік вислуги понад 20 років 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен був перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України від 27.03.2014 № 1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» внесено зміни, якими передбачено що максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Пенсійним фондом України відповідний перерахунок пенсій не проводився, оскільки зменшення розміру пенсій неприпустиме. Проте, після 01.05.2014 при первинному призначені пенсії за вислугу років розмір пенсії обчислювався з урахуванням внесених змін, в результаті чого з`явилася диспропорція в розмірах пенсій залежно від часу їх призначення чим порушувалася стаття 24 Конституції України щодо рівності громадян у правах.

З прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» перерахунок раніше призначених пенсій здійснено за нормами законодавства, що діяло на момент перерахунку.

На підставі виданої Одеським обласним військовим комісаріатом довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії за нормами, чинними на 01.03.2018, Вам здійснено перерахунок пенсії виходячи з розміру 70 % відповідної суми грошового забезпечення.

Пенсія обчислена, перерахована та виплачується відповідно до норм чинного пенсійного законодавства.

Також повідомлено, що рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії Ви можете оскаржити до Пенсійного фонду України або до суду.».

Не погоджуючись із діями відповідача, фактично, щодо зменшення з 1 січня 2018 року раніше призначеного позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» основного розміру пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, позивач звернувся до суду із вищенаведеними вимогами.

Судом також встановлено, що згідно матеріалів пенсійної справи позивача № ЮО 069966 (а.с.45-54), зокрема, згідно з розрахунком на пенсію за вислугу років, пенсія позивачу призначена з 24 вересня 1988 року за вислугу 34 років в розмірі 75% окладів.

Згідно матеріалів пенсійної справи позивача № ЮО 069966, судом також встановлено, зокрема, що згідно:

- перерахунку пенсії від 18.04.2008 року, пенсія позивача за вислугу років перерахована з 1 січня 2008 року, та відповідно до якого, зокрема, основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 34);

- перерахунку пенсії від 22.03.2009 року, пенсія позивача за вислугу років перерахована з 1 квітня 2009 року, та відповідно до якого, зокрема, основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 34);

- перерахунку пенсії від 19.06.2009 року, пенсія позивача за вислугу років перерахована з 1 липня 2009 року, та відповідно до якого, зокрема, основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 34);

- перерахунку пенсії від 17.09.2009 року, пенсія позивача за вислугу років перерахована з 1 жовтня 2009 року, та відповідно до якого, зокрема, основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 34);

- перерахунку пенсії від 01.10.2010 року, пенсія позивача за вислугу років перерахована з 1 листопада 2010 року, та відповідно до якого, зокрема, основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 34);

- перерахунку пенсії від 23.06.2012 року, пенсія позивача за вислугу років перерахована з 1 липня 2012 року, та відповідно до якого, зокрема, основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 34);

- перерахунку пенсії від 21.04.2016 року, пенсія позивача за вислугу років перерахована з 1 травня 2016 року, та відповідно до якого, зокрема, основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 34);

- перерахунку пенсії від 5 квітня 2018 року, пенсія позивача за вислугу років перерахована з 1 січня 2018 року з сум грошового забезпечення:

Посадовий оклад - 5920,00

Оклад за військове звання - 1340,00

Процентна надбавка за вислугу років 50% - 3630,00

ВСЬОГО - 10890,00

Основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення

(вислуга років 34) у розмірі: - 7623,00

ПІДСУМОК ПЕНСІЇ (з надбавками): 7623,

з урахуванням попередньої суми пенсії 4065,45

та підвищення 1778,78 (50% від 3557,55): - 5844,23

Підстава перерахунку: (ГЗ згідно ПКМУ № 704) ПКМУ № 103 від 21.02.2018 п. 1 перерахунок з 01.01.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII внесено зміни у частину другу статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно яких цифри « 80» замінено цифрами « 70».

Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб Кабінет Міністрів України постановив: перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374).

В частині 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи з аналізу вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та на підставі встановлених судом обставин, а саме:
- згідно з матеріалами пенсійної справи позивача № ЮО 069966 (а.с.45-54), зокрема, згідно з розрахунком на пенсію за вислугу років, пенсія позивачу призначена з 24 вересня 1988 року за вислугу 34 років в розмірі 75% окладів.

Також згідно з матеріалами пенсійної справи позивача № ЮО 069966, зокрема, згідно з перерахунками пенсії від 18.04.2008 року, від 22.03.2009 року, від 19.06.2009 року, від 17.09.2009 року, від 01.10.2010 року, від 23.06.2012 року, від 21.04.2016 року, основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 34).

Тобто, пенсія позивачу за вислугу років призначена із основним розміром пенсії 90%, який застосовувався відповідачем при здійсненні перерахунків пенсії позивача.

Проте, згідно з перерахунком пенсії від 5 квітня 2018 року, пенсія позивача за вислугу років перерахована з 1 січня 2018 року з сум грошового забезпечення:

Посадовий оклад - 5920,00

Оклад за військове звання - 1340,00

Процентна надбавка за вислугу років 50% - 3630,00

ВСЬОГО - 10890,00

Основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення

(вислуга років 34) у розмірі: - 7623,00

ПІДСУМОК ПЕНСІЇ (з надбавками): 7623,

з урахуванням попередньої суми пенсії 4065,45

та підвищення 1778,78 (50% від 3557,55): - 5844,23

Підстава перерахунку: (ГЗ згідно ПКМУ № 704) ПКМУ № 103 від 21.02.2018 п. 1 перерахунок з 01.01.2018.

Згідно вищенаведеного змісту заяв сторін по суті справи, встановлені судом обставини визнаються учасниками справи та суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Також згідно зі змістом позову, позивач, фактично, погоджується зі здійсненим відповідачем перерахунком пенсії позивача, проведеним ним з 1 січня 2018 року, в частині врахування збільшених розмірів складових грошового забезпечення, які мають бути враховані у складі пенсії (зокрема: посадового окладу, окладу за військове звання та процентної надбавки за вислугу років), та не погоджується зі здійсненим відповідачем перерахунком пенсії позивача, проведеним ним з 1 січня 2018 року, в частині зменшення основного розміру пенсії позивача з 90% до 70% від відповідних сум грошового забезпечення.

Тобто, спірність у позиціях сторін полягає лише та виключно у виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постанові Верховного Суду від 24.04.2018 року по справі № 686/12623/17 (адміністративне провадження № К/9901/849/17), відповідно до яких, оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Крім того, слід зазначити, що згідно зі ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, сторонами суду не наведено та не надано.

При цьому слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.), відповідно

суд дійшов висновків, що:
- на виконання вимог ч. 1 ст. 77 КАС України позивачем доведені обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги;

- правова позиція відповідача зі спірних питань є помилковою та не відповідає нормам чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини. При цьому суд звертає увагу відповідача також на позицію Верховного Суду, викладену в ухвалі від 2 травня 2018 року у справі № 818/1076/18 (провадження № Пз/9901/32/18), згідно якої, зокрема, постанова Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року № 103 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій на підставі ЗУ № 2262-XII, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій;

- оскаржувані позивачем дії при проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2018 року щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років з 90% на 70% грошового забезпечення вчинені відповідачем: не на підставі чинного законодавства України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дії; непропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці дії, тому вони є протиправними, відповідно
- похідні вимоги позивача зобов`язального характеру про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату з 01.01.2018 року позивачу пенсії з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 90% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії відповідно до Постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року також підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем у позові заявлено одну основну та одну похідну вимогу немайнового характеру.

Позивачем до позовної заяви додано квитанцію № 48 від 26.12.2018 року про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову у загальній сумі 704,80 грн.

Відповідно, стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

В прохальній частині позову позивач також просить зобов`язати відповідача, відповідно до вимог ст. 382 КАС України, подати до суду звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З наведеної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суб`єктом владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, є правом, а не обов`язком суду.

Тобто, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами.

Проте, позивачем не наведено доводів та не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження необхідності саме в даному випадку для зобов`язання відповідача, як суб`єкта владних повноважень, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, у додатковій постанові Верховного Суду від 31.07.2018 року по справі № 235/7638/16-а (адміністративне провадження № К/9901/43354/18).

Враховуючи та на підставі вищенаведеного, в задоволенні вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення слід відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Керуючись ст. ст. 9, 139, 194, 241-246, 250, 255, 295 та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:
Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107; ідентифікаційний код юридичної особи: 20987385) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області при проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2018 року щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років з 90% на 70% грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату з 01.01.2018 року ОСОБА_1 пенсії з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 90% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії відповідно до Постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

У встановленні судового контролю за виконанням судового рішення відмовити.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Г. Цховребова

.