Справа № 810/1734/18
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

09 серпня 2019 року м. Київ 810/1734/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання Черниш А.І.,

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Червінчик Є.Е. ,

представника третьої особи Фурсівської сільської ради - Бондаренко Л.М., Агудалічев О.О.,

представника третьої особи Київського КЕУ - Буцко О.В.,

представника третіх осіб Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква, Міністерства оборони України - Свириденко В.М.,

від третіх осіб - не з`явились,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Білоцерківської міської ради

до Білоцерківської районної державної адміністрації

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору

Фурсівська сільська рада Білоцерківського району Київської області,

Київське квартирно-експлуатаційне управління (Київське КЕУ),

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

Міністерство оборони України,

про визнання протиправним та скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Білоцерківська міська рада Київської області з позовом до Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області, терті особи: Фурсівська сільська рада Київської області, Київське квартирно-експлуатаційне управління (київське КЕУ), Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква про визнання протиправним та скасування розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області від 07 липня 2006 року №251 «Про передачу земельних ділянок до складу земель запасу» ( далі - оспорюване розпорядження).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.04.2018 у вказаній справі відкрито провадження та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 у справі № 810/1734/18 адміністративний позов Білоцерківської міської ради Київської області до Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області, треті особи: Фурсівська сільська рада Київської області, Київське квартирно-експлуатаційне управління (київське КЕУ), Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква про визнання протиправним та скасування розпорядження - залишено без розгляду.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 у справі № 810/1734/18 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 прийнято до провадження адміністративну справу № 810/1734/18 та ухвалено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 судом залучено до участі в розгляді справи № 810/1734/18 в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Міністерство оборони України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 зупинено провадження в адміністративній справі № 810/1734/18 до перегляду ухвали Київського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 в порядку апеляційного провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.05.2019 поновлено провадження в адміністративній справі № 810/1734/18.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 судом залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_8 .

У підготовче судове засідання, призначене у справі на 09.08.2019 з`явилися уповноважені представники позивача, відповідача, Фурсівської сільської ради, Київського КЕУ, квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква, Міністерства оборони України.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання у визначений законодавством строк, що підтверджується матеріалами справи.

Судом встановлено, що від Білоцерківської районної державної адміністрації надійшло клопотання про закриття провадження у справі № 810/1734/18.

В обґрунтування вказаного клопотання відповідачем вказано, що розпорядженням Білоцерківської районної державної адміністрації від 07.07.2006 № 251 «Про передачу земельних ділянок до складу земель запасу» вилучено із землекористування Білоцерківської КЕЧ району земельну ділянку площею 330 га, в тому числі під житловою забудовою -32,0 га, землями промисловості -152,3943га, сіножатями -143, 2057 га, іншими землями -2, 4 га в межах Фурсівської сілської ради Білоцерківського району і передано її до запасу Фурсівської сільської ради.

Також, відповідач зазначає, що в позовній заяві Білоцерківська міська рада вказує на те, що у власності КП «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс» (надалі КП «БВАК») перебуває ряд об`єктів нерухомості, право власності на які комунальне підприємство набуло у зв`язку з передачею майна з балансу Міністерства оборони до комунальної власності. Так, позивач зазначає, що земельна ділянка на якій розташований цілісний майновий комплекс КП «БВАК» є власністю громади м. Біла Церква, а тому вважає передачу даної земельної ділянки до земель запасу Фурсівської сільської ради незаконною.

З огляду на викладене, відповідач зауважив, що спір обумовлений порушенням приватного права чи інтересу щодо володіння та розпорядження земельною ділянкою розташованою під цілісним майновим комплексом КП «БВАК», а тому на думку відповідача спір має приватноправовий характер, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Присутній у підготовчому засіданні представник відповідача підтримав доводи клопотання про закриття провадження у справі та додатково зауважив про те, що аналогічну правову позицію щодо визначення публічно-правового спору та приватноправового спору викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 11.09.2018 (справа № 817/2398/15).

Присутній у підготовчому судовому засіданні представник позивача, заперечував проти задоволення клопотання відповідача, вказав що даний спір є публічно-правовим враховуючи зміст оспорюваного розпорядження від 07.07.2006 № 251.

Представники Київського КЕУ, Міністерства оборони України та КЕВ м. Біла Церква залишили вирішення питання щодо закриття провадження у справі на розсуд суду.

Представники Фурсівської сільської ради підтримали клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Дослідивши доводи клопотання Білоцерківської районної державної адміністрації, заслухавши думку представників сторін, дійшов висновку, що заявлене клопотання про закриття провадження у справі підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень»; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Пунктом 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є вимога про визнання нечинним та скасування розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області від 07.07.2006 № 251 «Про передачу земельних ділянок до складу земель запасу».

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області від 07.07.2006 № 251 «Про передачу земельних ділянок до складу земель запасу» розглянувши клопотання Білоцерківської КЕЧ району від 14.04.2006 № 2/160, враховуючи рішення Міністра оборони України від 14.10.2005 № 11938/3 та затвердженого протоколу № 8 від 01.10.2005, засідання постійно діючої комісії з питань використання цілісних майнових комплексів, іншого нерухомого військового майна та земель оборони, які вивільнюються в ході реформування Збройних Сил України, розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.10.1999 №1135 щодо передачі військового містечка № 50 площею 330 га до земель запасу Фурсівської сільської ради керуючись статтями 17, 141, 142, 149, розділом Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України «Про місцеві державні адміністрації» вилучено з землекористування Білоцерківської КЕЧ району земельну ділянку площею 330 га, в тому числі під житловою забудовою -32,0 га, землями промисловості -152,3943га, сіножатями - 143, 2057 га, іншими землями -2, 4 га в межах Фурсівської сілської ради Білоцерківського району і передано її до запасу Фурсівської сільської ради. Білоцерківському районному відділу земельних ресурсів внести відповідні зміни в земельно-облікові документи.

Як вбачається з позовної заяви, в обґрунтування позову позивач вказує, що права територіальної громади міста Біла Церква грубо порушуються внаслідок вилучення у неї земельних ділянок переданих до комунальної власності міста Біла Церква внаслідок незаконного прийняття розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області від 07.07.2006 № 251 «Про передачу земельних ділянок до складу земель запасу». При цьому, позивач зауважує, що у відповідності з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.10.1999 № 1135 частина аеродрому м. Біла Церква передана із власності Міністерства оборони України (ВПС) у власність територіальній громаді м. Біла Церква.

Так, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.10.1999 № 1135-р прийнято пропозицію Міноборони та Білоцерківської міської ради, погоджену з Київською облдержадміністрацією, Мінекономіки, Мінфіном, Фондом державного майна та Держкомстатом, про передачу майна державного підприємства «Білоцерківський авіаційний завод», що перебуває у сфері управління Міноборони, з державної власності у власність територіальної громади м Білої Церкви згідно із додатком із збереженням основного профілю діяльності зазначеного підприємства. Згідно із відомостями додатку № 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.10.1999 № 1135-р визначено перелік майна, що передається із сфери управління Міноборони у власність територіальної громади м. Біла Церкви:

- цілісний майновий комплекс державного підприємства «Білоцерківський авіаційний ремонтний завод» (м. Біла Церква, вул. Гайок, 4) разом з житловим фондом та інженерною інфраструктурою;

- частина майна аеродромного комплексу (зльотно-посадкова смуга, будівлі та споруди управління зльотом і посадкою енергозабезпечення);

- літаки ІЛ-76 МД (6 одиниць) разом з технологічним обладнанням для їх обслуговування.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що у даному випадку спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а існує спір про право, що виключає розгляд справи у порядку адміністративного судочинства.

Так, спірні правовідносини стосуються виключно набутого Фурсівською сільською радою у користування земельної ділянки площею 330 га, яка передана до земель запасу та була вилучена з землекористування Білоцерківської КЕЧ району.

Крім того, в ході судового розгляду судом були залучені в якості третіх, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача фізичні особи, які є власниками земельних ділянок в межах Фурсівської сільської ради, оскільки їх права на володіння, користування та розпорядження землею можуть бути порушені у зв`язку із скасуванням розпорядження від 07.07.2006 № 251 «Про передачу земельних ділянок до складу земель запасу», що також підтверджує ту обставину, що спірні правовідносини стосуються спору про право.

У зв`язку з цим, даний спір не є публічно-правовим та має вирішуватися за правилами іншого судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої палати Верховного Суду від 11.09.2018 (справа № 817/2398/15), від 11.04.2018 (справа № 826/366/16) та від 17.04.2018 (справа № 815/366/16).

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу господарського судочинства.

Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на те, що вирішуваний спір не є публічно-правовим, натомість його належить розглядати у порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

За приписами частини першої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Частиною першою статті 1 Господарського процесуального кодексу України Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

За правилами Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (п. 6 ч.1 ст. 20 ГПК України).

Частиною першою статті 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Беручи до уваги викладене, суд роз`яснює позивачу, що він вправі звернутися з позовом до господарського суду у порядку господарського судочинства.

Керуючись статтями 183, 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

1. Клопотання Білоцерківської районної державної адміністрації про закриття провадження у справі - задовольнити.

2. Закрити провадження в адміністративній справі № 810/1734/18 за позовом Білоцерківської міської ради до Білоцерківської районної державної адміністрації, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Фурсівська сільська рада Білоцерківського району Київської області, Київське квартирно-експлуатаційне управління (Київське КЕУ), Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Міністерство оборони України про визнання протиправним та скасування розпорядження.

3. Роз`яснити позивачу, що розгляд даного спору віднесений до юрисдикції господарського суду за правилами господарського судочинства.

4. Копію ухвали видати (надіслати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженнні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 12.08.2019.