Справа № 200/3861/19-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року справа №200/3861/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Гайдара А.В.

Ястребової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Кобець О.А.,

за участю сторін по справі:

позивач: не з`явився

відповідач: не з`явився

апелянт: Попова К.М. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Шахта ім. М.С.Сургая" на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя І інстанції Абдукадирова К.Е.) від 03 квітня 2019 року у справі № 200/3861/19-а, повний текст виготовлено 03 квітня 2019 року за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання незаконною та скасування постанови від 05 лютого 2019 року № 53264080 про зупинення вчинення виконавчих дій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання незаконною та скасування постанови від 05 лютого 2017 року у виконавчому провадженні № 53264080 про зупинення виконавчих дій.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року позовну заяву задоволено, визнано незаконною та скасовано постанову від 05 лютого 2017 року у виконавчому провадженні № 53264080 про зупинення виконавчих дій.

Не погодившись з таким рішенням, Державне підприємство "Шахта ім. М.С.Сургая" подало апеляційну скаргу

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що сума пені є складовою заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. На думку апелянта, аналіз положень п.11, п.12 ч.1 ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» дає можливість дійти висновку про те, що страхові кошти включають у себе страхові внески та суми фінансових стягнень (пеня, штрафи), а отже вказані поняття не є тотожними та не включаються одне до одного. Крім того, у відповідності до вимог ч.2 ст.49 КАС України суд першої інстанції повинен був залучити до справи ДП «Шахта ім.М.С. Сургая», як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

На адресу суду апеляційної інстанції надіслано відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

Позивач, відповідач, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що на підставі заяви позивача від 21 грудня 2016 року № 0508/819 про відкриття виконавчого провадження, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазур Геннадієм Івановичем, 23 січня 2017 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 53264080 з примусового виконання виконавчого листа № 805/1596/16-а, виданого 23 листопада 2016 року Донецьким окружним адміністративним судом про стягнення з Державного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія" на користь Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вугледарі пені у розмірі 21391581 грн. 81 коп.

27 грудня 2017 року державним виконавцем прийнято постанову про заміну у виконавчому проваджені сторони боржника з Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» на Державне підприємство «Шахта ім. М.С. Сургая.»

28 грудня 2017 року державним виконавцем прийнято постанову про заміну у виконавчому проваджені сторони стягувача, а саме Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Вугледарі Донецької області на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (а.с. 10-11).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2017 року в адміністративній справі № 805/2581/17-а, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року, визнано незаконною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 16 червня 2017 року у виконавчому провадженні № 53264080 про зупинення вчинення виконавчих дій.

05 лютого 2019 року державним виконавцем відповідно до пункту 14 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято постанову про зупинення вчинення виконавчих дій. Зі змісту мотивувальної частини вказаної постанови вбачається, що державний виконавець зазначив, що відповідно до статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" від 13 квітня 2017 року № 2021-VIII, тимчасово, до 1 січня 2022 року, підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", знімаються арешти та заборони відчуження майна у таких виконавчих провадженнях, крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Зазначеною постановою виконавче провадження № 53264080 зупинено до 01 січня 2022 року.

Наведені обставини сторонами не оспорюються. Спірним у цій справі є правомірність прийняття відповідачем постанови від 05 лютого 2019 року про зупинення вчинення виконавчих дій.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Тобто, в силу приписів ст. 19 Конституції України, ст. 1 Закону № 1404-VIII державний виконавець повинен вчиняти виконавчі дії не лише з дотриманням Закону України "Про виконавче провадження", а й відповідно до інших законів, які є обов`язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження.

Порядок зупинення вчинення виконавчих дій визначено статтею 34 Закону № 1404-VIII, відповідно до пункту 14 частини 1 якої виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій за наявності підстав, передбачених статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств".

Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" 13 квітня 2017 року N 2021-VIII (далі Закон N 2021-VIII) встановлено, що тимчасово, до 1 січня 2022 року, підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", знімаються арешти та заборони відчуження майна у таких виконавчих провадженнях, крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Тобто, виходячи з приписів наведеної норми, виконавчі провадження щодо виконання рішень та заходи примусового виконання рішень щодо стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зупиненню не підлягають.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, у спірних правовідносинах виконанню підлягає постанова Донецького окружного адміністративного суду від 1 вересня 2016 р. у справі №805/1596/16-а щодо стягнення на користь Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вугледарі пені у розмірі 21391581 грн. 81 коп.

З 01.01.2011р. набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року N 2464-VI, згідно п.7 розділу VIII «Прикінцеві та Перехідні положення» якого суми внесків, нарахованих на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, та суми нарахованого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування до 1 січня 2004 року, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, не сплачені станом на 1 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011 року.

Згідно абзацу 5 наведеної норми стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

У абзаці 6 розділу VIII «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону N 2464-VI встановлено, що на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Верховний Суд України у постанові від 01.04.2015р. №21-49а14 зазначив, що після набрання чинності Законом № 2464-VІ за органами Фонду збережено повноваження щодо застосування фінансових санкцій (пені) за несплату заборгованості зі страхових внесків, яка виникла до 1 січня 2011 року. Окрім того, частиною третьою статті 25 Закону № 2464-VІ передбачено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Нарахована підприємству у зв`язку з несплатою страхових внесків при виплаті заробітної плати за період із 1 жовтня по 31 грудня 2010 року, має бути стягнута і після 1 січня 2011 року, оскільки заборгованість зі сплати внесків, на яку нарахована пеня, виникла в період дії частини другої статті 52 Закону № 1105-XIV.

У постанові від 19.11.2013р. у справі №21-327а13 Верховний Суд України зазначив, що відповідно до абзацу пятого пункту 7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 2464-VI стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообовязкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообовязкового державного соціального страхування відповідно до законодавства (законів та підзаконних актів), що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що аналіз наведених вище норм, з урахуванням правових висновків Верховного Суду України, дозволяє дійти висновку про те, що положення статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" щодо зупинення заходів примусового виконання не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах. За таких обставин, судом першої інстанції правомірно скасовано постанову від 05 лютого 2019 року про зупинення вчинення виконавчих дій.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Частиною 3 статті 317 КАС України визначено випадки, коли порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення. Враховуючи, що не залучення судом першої інстанції до участі у справі ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не належить до таких випадків, доводи апеляційної скарги в цій частині колегією суддів не прийнято до уваги.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Шахта ім. М.С.Сургая" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року у справі № 200/3861/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року у справі №200/3861/19-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 08 серпня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 08 серпня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.В. Гайдар

Л.В. Ястребова