Справа № 160/3354/19
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2019 року Справа № 160/3354/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
15 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо виплати пенсіонеру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до положень пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, протиправною;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування і виплату пенсіонеру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, на загальну суму 47 564,3 грн. на її особовий рахунок.
На звернення позивача відповідачем відмовлено у нарахуванні і виплаті грошової допомоги через безпідставне віднесення її стажу роботи медсестрою і судовим медичним експертом-імунологом в Обласному комунальному закладі «Бюро судово-медичної експертизи» в період часу з 26.04.1993 по 30.03.2011 державною службою, яка не дає право на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, тому зарахована до загального стажу.
Позивач не погоджується з цими рішеннями територіального органу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та вважає бездіяльність щодо виплати їй грошової допомоги протиправною за тих підстав, що відповідно до положень п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІV при призначенні пенсії за віком особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»- «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж для жінок - 30 років на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 визначено, що робота у бюро судово-медичної експертизи на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) дає право на пенсію за вислугу років.
Ухвалою суду від 22 квітня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
13 травня 2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому останній просить відмовити у задоволенні адміністративного позову оскільки періоди роботи позивача на посаді судово-медичного експерта імунолога Криворізького відділення "Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи" було зараховано до загального страхового стажу, оскільки стаж роботи на державній службі не дає право на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.
Також представник відповідача зазначив, що посилання позивача на ту обставину, що Криворізьке відділення "Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи" належить до переліку закладів охорони здоров`я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров`я, затвердженого наказом МОЗ України від 28 жовтня 2002 року №385, не можна приймати до уваги, оскільки сам факт роботи в закладі охорони здоров`я, не є достатньою підставою для призначення пенсії за вислугу років та не дає право на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 з 24.09.2018 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відділі з питань призначення та перерахунків пенсій №16 управління застосування пенсійного законодавства: Центрально-Міський район) та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У грудні 2018 року позивач звернулась до Головного управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питання виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.
Вирішуючи позовні вимоги по суті суд виходить з наступного.
Пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-»ж» статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і мають страховий стаж (для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Згідно п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи станом на 01 квітня 2015 року не менше 25 років за Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909.
Як передбачено ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Згідно записів трудової книжки позивача у спірний період остання працювала в Криворізькому відділенні "Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи ", а саме:
з 15.05.1996 - по 2013 рік на посаді судово-медичного експерта імунолога Криворізького відділення "Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи", яке перейменоване в ОКЗ "Бюро судово-медичної експертизи".
Згідно записів трудової книжки (стор. 18-22) позивачу в періоди роботи було присвоєно 4-5 кваліфікаційні класи та 13,12 та 11 ранги державного службовця.
З 31.03.2011 по теперішній час позивач працювала на посаді судово-медичного експерта в ОКЗ "Бюро судово-медичної експертизи", яке перейменовано в комунальний заклад "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" "Дніпропетровської обласної ради".
У 1995 році під час роботи позивача на посаді судово-медичного експерта в Криворізькому відділенні "Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи" Кабінетом Міністрів України було прийнято розпорядження №558-р від 31.08.1995 "Про віднесення деяких посад працівників державних спеціалізованих установ до категорій посад державних службовців" (у 2011 році втратила чинність на підставі постанови КМУ №314 від 30.03.2011), відповідно до якого на виконання постанови Верховної Ради України від 25 лютого 1994р. "Про порядок введення в дію Закону України "Про судову експертизу" та відповідно до статті 25 Закону України "Про державну службу" віднести посади, що займають судові експерти державних спеціалізованих установ, вищого, І та II кваліфікаційного класу - до третьої категорії посад державних службовців, III кваліфікаційного класу - до четвертої категорії, IV кваліфікаційного класу - до п`ятої категорії, V кваліфікаційного класу до шостої категорії посад державних службовців.
Таким чином, даний період роботи позивача відноситься до стажу роботи за фахом на посаді державної служби.
У 2013 році до трудової книжки позивача було внесено запис №22 від 01.01.2013, а саме: "На підставі постанови Кабінету Міністрів України №314 від 30.03.2011 скасовано 11 ранг державного службовця" (запис внесено на підставі Наказу №136-о від 21.05.2013).
Відповідно до статті 1 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 р. (далі Закон №3723-ХІІ ) державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.
Згідно ст. 24 Закону №3723-ХІІ прийняття на державну службу, просування по ній службовців, стимулювання їх праці, вирішення інших питань, пов`язаних із службою, проводиться відповідно до категорій посад службовців, а також згідно з рангами, які їм присвоюються.
Статтею 10 Закону України "Про судову експертизу" №4038-ХІІ від 25.02.1994 визначено, що судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності.
Згідно статті 18-1 вищезазначеного Закону працівникам державних спеціалізованих установ, які мають кваліфікацію судового експерта, за кожний рік роботи на посадах керівних працівників, судових експертів, наукових працівників цих установ після досягнення п`ятирічного стажу роботи з урахуванням попереднього стажу роботи за фахом на посадах судових експертів, державних службовців і наукових працівників, надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як 15 календарних днів.
Таким чином, вищевказаний період роботи позивача на посаді судово-медичного експерта імунолога Криворізького відділення "Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи" було зараховано до загального страхового стажу, оскільки стаж роботи на державній службі не дає право на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.
Суд не приймає доводи позивача про те, що Криворізьке відділення "Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи" належить до переліку закладів охорони здоров`я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров`я, затвердженого наказом МОЗ України від 28 жовтня 2002 року №385, оскільки сам факт роботи в закладі охорони здоров`я ще не є достатньою підставою для призначення пенсії за вислугу років та не дає право на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.
З урахування вищезазначеного, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було правомірно відмовлено позивачу у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти пенсій у зв`язку із відсутністю спеціального стажу 30 років на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років в закладах та установах державної або комунальної форми власності.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.М. Олійник

Рішення не набрало законної сили

24 червня 2019 року.

Суддя В.М. Олійник

Згідно з оригіналом.

Суддя В.М. Олійник