Справа № 360/2638/19
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

14 серпня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2638/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Петросян К.Є.,

при секретарі судового засідання - Грищенко М.І.,

за участю:

представника позивача - Думанова Д.Ю.,

представника відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Луганській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДФС у Луганській області до фізичної особи ОСОБА_1 , відповідно до якого позивач просить суд стягнути кошти з відповідача в рахунок погашення податкової заборгованості у сумі 3311,00 грн по орендній платі з фізичних осіб за період з 29.08.2016 по 26.08.2018.

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач орендує земельну ділянку площею 0,04 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , як фізична особа згідно договору оренди від 23.04.2012. Додаткову угоду про зміну орендної плати та встановлення її на рівні 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки укладено 05.06.2014.

Станом на 01.06.2019 відповідач має податкову заборгованість у сумі 3311,00 грн по орендній платі з фізичних осіб за період з 29.08.2016 по 26.08.2018.

Заборгованість виникла у зв`язку з несплатою грошових зобов`язань, визначених Біловодським відділенням Станично-Луганського управління ГУ ДФС у Луганській області в податкових повідомленнях - рішеннях:

- № 9216574-12 від 30.06.2016 на суму 1061,22 грн по строку сплати 29.08.2016;

- № 6582-00 від 30.06.2017 на суму 1124,89 грн по строку сплати 29.08.2017;

- №7-1229 від 04.06.2018 на суму 1124,89 грн по строку сплати 26.08.2018.

Вищевказані податкові повідомлення-рішення були направлені відповідачу поштою рекомендованими листами з повідомленнями про вручення та вручені особисто під розпис.

Станично-Луганським управлінням ГУ ДФС у Луганській області було сформовано податкову вимогу від 27.11.2018 №4854-17, яку направлено відповідачу поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення та було вручено особисто під розпис.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 24.06.2018 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні 14.08.2019 судом оголошено перерву у розгляді справи до 13 години 00 хвилин 14.08.2019.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеному у позові та просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання після перерви не прибув, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 КАС України, судом встановлено таке.

Судом встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 , і.н. НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач орендує земельну ділянку площею 0,04 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , як фізична особа згідно договору оренди від 23.04.2012. Додаткову угоду про зміну орендної плати та встановлення її на рівні 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки укладено 05.06.2014 (а.с.14 на звороті-16 на звороті).

Станом на 01.06.2019 відповідач має податкову заборгованість в сумі 3311,00 грн по орендній платі з фізичних осіб за період з 29.08.2016 по 26.08.2018, що підтверджено довідкою про заборгованість, довідкою про розрахунок заборгованості та обліковою карткою платника (а.с.8-13).

Заборгованість виникла у зв`язку з несплатою грошових зобов`язань, визначених Біловодським відділенням Станично-Луганського управління ГУ ДФС у Луганській області в податкових повідомленнях - рішеннях:

№ 9216574-12 від 30.06.2016 на суму 1061,22 грн по строку сплати 29.08.2016, яке отримано відповідачем 30.11.2016, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення;

№ 6582-00 від 30.06.2017 на суму 1124,89 грн по строку сплати 29.08.2017, отримано відповідачем 21.07.2017;

№7-1229 від 04.06.2018 на суму 1124,89 грн по строку сплати 26.08.2018, отримано відповідачем 26.06.2018 (а.с.17-19).

Крім того, Станично-Луганським управлінням ГУ ДФС у Луганській області було сформовано податкову вимогу від 27.11.2018 №4854-17, яку направлено відповідачу поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення та було вручено особисто під розпис 30.11.2018 (а.с.20).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України).

Згідно з п.п. 19-1.1.22 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Отже, з 01 січня 2017 року відповідно до внесених Законом України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» змін до Податкового кодексу України функція з погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів здійснюється органами Державної фіскальної служби України обласного рівня і у спірних правовідносинах належним позивачем є Головне управління ДФС у Луганській області.

Згідно з п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

На підставі п.п. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 36.1, п. 36.2 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. П. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України визначено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до вимог п. 49.16 ст. 49 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплатити податкове зобов`язання, яке самостійно визначене ним у такій податковій декларації, протягом строків, установлених ПКУ.

Розділ XIII Податкового кодексу України регулює правовідносини з плати за землю.

Згідно з п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному ст. 58 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться щороку до 1 травня.

Згідно зі ст. 288 Податкового кодексу України платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог ст.ст. 285-287 цього розділу.

Згідно з п. 287.5 ст. 287 Податкового кодексу України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

На момент розгляду справи податкові повідомлення-рішення, на підставі яких виник податковий борг, відповідачем не оскаржено та не сплачено.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами, визначеними п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 95.1, 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Таким чином, контролюючим органом здійснено заходи по стягненню податкового боргу з платника податків, передбачені діючим законодавством, але вони не призвели до погашення податкового боргу, податковий борг у добровільному порядку відповідачем не сплачено, що підтверджується зворотнім боком облікової картки платника податків (а.с.10-12).

Суд критично оцінює копію висновку експерта від 16.02.2017 №19/113/6-4/142е, надану представником відповідача, який містить висновок, що підпис від імені ОСОБА_1 , розташований у графі «Орендар» у податковій угоді про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого 10.08.2012 за № 01060, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладеної між Біловодською селищною радою, як орендодавцем та ОСОБА_1 , як орендарем від 05.06.2014, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою, з огляду на таке.

Відповідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.73 КАС України).

Суд зазначає, що висновок експерта від 16.02.2017 №19/113/6-4/142е було складено на виконання постанови від 23.12.2016 про призначення почеркознавчої експертизи, винесеної слідчим Біловодського відділу поліції ГУНП в Луганській області за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.12.2016 за №0000514 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Вирок суду в рамках даного кримінального провадження відсутній, що не заперечувалось представником відповідача в ході судового розгляду справи. Отже, вказаний висновок не може вважатися належним доказом в даній адміністративній справі. Оцінку висновку експерта має компетенцію надавати лише суд в процесі розгляду саме кримінального провадження.

При цьому, як зауважила представник відповідача у судовому засіданні, зазначена кримінальна справа наразі закрита постановою слідчого.

Таким чином, вирок у кримінальному провадженні від 03.12.2016 за №0000514 на дату розгляду справи відсутній, відповідно висновок експерта, який є матеріалами цього кримінального провадження, не є належним доказом в даній адміністративній справі.

Аналогічний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 804/15563/15.

Що стосується наявності в провадженні Біловодського районного суду Луганської області цивільної справи №408/2523/17-ц за позовом ОСОБА_1 до Біловодської селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку, в рамках якої позивачем ОСОБА_1 уточнено позовні вимоги шляхом, в тому числі, визнання недійсним договору оренди від 23.04.2012 № 01060 з додатковою угодою, суд зазначає, що це жодним чином не виключає обов`язку відповідача сплачувати податкові зобов`язання. На момент розгляду справи відсутнє рішення суду щодо визнання нечинними чи незаконними договору оренди від 23.04.2012 чи додаткової угоди від 05.06.2014 про зміну орендної плати та встановлення її на рівні 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

До того ж, суд звертає увагу відповідача, що заборгованість ОСОБА_1 виникла внаслідок несплати останньою узгоджених податкових зобов`язань, визначених податковим органом в податкових повідомленнях-рішеннях № 9216574-12 від 30.06.2016, № 6582-00 від 30.06.2017, №7-1229 від 04.06.2018 (а.с.17-19).

Вказані податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржені та є чинними.

Чинною є також і податкова вимога контролюючого органу від 27.11.2018 №4854-17.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що необхідно задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 КАС України).

З викладеного слідує, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору відносяться на рахунок суб`єкта владних повноважень. Такий вид судових витрат, як судовий збір, поверненню позивачу - суб`єкту владних повноважень, не підлягає.

Такі обмеження у можливостях суб`єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних правовідносинах із владою.

Оскільки Головне управління ДФС у Луганській області у вказаній справі є суб`єктом владних повноважень, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача судового збору на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДФС у Луганській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, - задовольнити.

Стягнути кошти з фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) в рахунок погашення податкової заборгованості у сумі 3311,00 грн. (три тисячі триста одинадцять грн) по орендній платі з фізичних осіб за період з 29.08.2016 по 26.08.2018.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено та підписано 14 серпня 2019 року.

Суддя К.Є. Петросян