Справа № 2а-1670/6633/12
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

08 серпня 2019 року

Київ

справа №2а-1670/6633/12

адміністративне провадження №К/9901/748/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Гадяцький елеватор» на постанову Полтавського окружного адміністративного суду у складі судді Шевякова І.С. від 19 квітня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді Перцової Т.С., суддів Дюкарєвої С.В., Жигилія С.П. від 12 вересня 2013 року у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Гадяцький елеватор» до Гадяцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області, за участю прокуратури Полтавської області, про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2009 року Відкрите акціонерне товариство «Гадяцький елеватор» (правонаступник Товариство з додатковою відповідальністю «Гадяцький елеватор»; далі - позивач, Товариство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Гадяцької міжрайонної державної податкової інспекції (правонаступник Гадяцька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Полтавській області; далі - відповідач, Інспекція) про скасування податкових повідомлень-рішень №/0/25 від 16 квітня 2009 року та №/1/25 від 17 червня 2009 року, якими позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі у рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних періодів) з податку на додану вартість (далі - ПДВ) у розмірі 555000,00 грн.

Обґрунтовуючи позовну заяву, зазначало про безпідставність висновків Інспекції про порушення Товариством пункту 1.18, статті 1, підпункту 7.4.1 пункту 7.4, підпунктів 7.7.1, 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України від 03 квітня 1997 року №168/97-ВР «Про податок на додану вартість» (далі - Закон №168/97-ВР) внаслідок придбання у власність майнового комплексу за ціною, вище рівня звичайних цін більше ніж на 20%, адже вказана в укладеному між позивачем та ФОП ОСОБА_1 договорі міни ціна відповідає рівню ринкової, що підтверджено оцінкою уповноваженого експерта, а тому Товариством правомірно віднесено до податкового кредиту суму ПДВ, сплачену у ціні придбаного майнового комплексу.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Востаннє постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2013 року, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов висновку про доведення Інспекцією належними доказами факту завищення звичайної ціни при придбанні майнового комплексу більш ніж на 20%, що призвело до завищення Товариством суми бюджетного відшкодування ПДВ за вересень 2007 року у розмірі 555000,00 грн.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування ними норм матеріального права та порушення процесуальних норм, просив скасувати судові рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, посилався на помилковість позиції судів попередніх інстанцій, оскільки останніми не взято до уваги те, що ринкова вартість майнового комплексу, зазначена у договорі міни від 07 серпня 2007 року, була визначена на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ «Веданта-експерт», проведеної 10 липня 2007 року на замовлення позивача як покупця нерухомого майна, яка здійснена з урахуванням Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440, а тому може вважатись такою, що відповідає рівню звичайних цін. Вважає, що ціна відчуження комплексу за попередніми правочинами була заниженою і у позивача не було обов`язку її врахування під час придбання майна; до того ж, обґрунтованість визначення ринкової вартості комплексу в серпні 2007 року на рівні 5000000 грн. (без ПДВ) підтверджено висновком судової експертизи №1182 від 15 березня 2013 року, проведеної експертом ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса. Також зазначив, що відповідач в акті перевірки не оспорює факту проведення повного розрахунку за договором міни із СПД ФО ОСОБА_1 та підтверджує відображення зазначених податкових зобов`язань з ПДВ, які виникли у останнього внаслідок такої операції. Враховуючи викладене, стверджує, що позивачем цілком правомірно віднесено до складу податкового кредиту та, як наслідок, - до складу заявленого бюджетного відшкодування, суму ПДВ за результатами господарської операції з придбання майнового комплексу у СПД ФО ОСОБА_1 , а відтак вважає, що підстави для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення у відповідача відсутні.

Відповідачем та прокуратурою Полтавської області надіслані до суду письмові заперечення на касаційну скаргу, у яких останні проти доводів та вимог такої заперечили, вважаючи їх безпідставними, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій, які просять залишити без змін, - обґрунтованими та законними.

В подальшому справа передана до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що Інспекцією проведено позапланову виїзну перевірку Товариства з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ за вересень 2007 року на рахунок платника у банку, яка виникла за рахунок від`ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 07 серпня 2007 року по 31 серпня 2007 року, за результатами якої складено акт від 10 квітня 2009 року №270/33/00955650.

У ході перевірки встановлено, що 07 серпня 2007 року між ФОП ОСОБА_1 (Сторона 1) та Товариством (Сторона 2) укладено договір міни, згідно якого Сторона 1 передає у власність Сторони 2 комплекс, який складається із адміністративно-побутового комплексу літ. «А» цегляного площею 362,1 кв.м., виробничого корпусу літ. «Б4» цегляного/з/б блоків площею 983,4 кв.м., складу сировини літ «В1»цегляного площею 1319,7 кв.м., складу готовою продукції літ. «Г4» з/блоків/цегляного площею 130,5 кв.м., прохідної з лабораторією літ. «Д1» цегляної площею 48,7 кв.м., котельні літ. «Ж1» цегляної площею 97,8 кв.м., складу мінеральних добавок літ. «З1» цегляного/з/блоків площею 1508,3 кв.м., складу-ангару літ. «І1»цегляного/шиферу площею 293,28 кв.м., складу ПММ літ «Й1» з/б блоків площею 7,2 кв.м., АВД 065 літ. «К1» цегляного площею 185,9 кв.м., цеху АКД літ. «Л1» цегляного площею 60,1 кв.м., складу добавок літ. «М1» цегляного/з/б блоків площею 1778,5 кв.м., вагової літ. «Н1» цегляної площею 26,4 кв.м., лабораторії літ. «О1» цегляної площею 23,1 кв.м., прохідної літ. «П1» цегляної/плитка площею 13,8 кв.м., складу дизельного палива літ. «Р1» цегляного/плитка площею 6,9, матеріального складу літ. «С1» цегляного площею 366,0 кв.м., вбиральні літ. «Т1» цегляної площею 2,6 кв.м., погрібу літ. «У1» цегляного площею 21,0 кв.м., плотні літ. «Ф1» цегляної площею 38,6 кв.м., гаражу літ. «Х1» цегляного площею 255,5 кв.м., сушарки ДСП-50 літ. «Ц2» цегляної площею 115,6 кв.м., зерноочисного комплексу літ. «Ч1» цегляного площею 30, 4 кв.м., сушаркиДСП-32 літ. «Ш2» цегляної площею 69,7 кв. м., складу сировини літ. «Щ16» з/б блоків площею 1407,8 кв.м., огорожі № ,2 з/б плит/з/б стовпів/металу, розташований в АДРЕСА_4

Вартість майна визначена у пункті 2 договору, відповідно до якого ціна майнового комплексу складає 6000000 грн., в т.ч. ПДВ 1000000 грн.

Розрахунки за придбання майнового комплексу проводились Товариством у безготівковій формі в період з 14 по 27 серпня 2007 року.

На виконання умов договору ФОП ОСОБА_1 виписано податкову накладну №320 від 07 серпня 2007 року на суму 6000000 грн., в т.ч. ПДВ 1000000 грн., розмір якого позивач включив до складу податкового кредиту у серпні 2007 року.

Разом з тим податковим органом при перевірці встановлено також наступне: згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15215801 від 12 липня 2007 року, на який сторони посилались у договорі міни, вартість майнового комплексу згідно опису майна, що належало ОСОБА_1 , складала 2225000 грн.; за результатами проведеної суб`єктом оціночної діяльності - ПП ОСОБА_2 за замовленням законного власника майна - КП «Гадяцький комбікормовий завод» оцінки будівель та споруд, на підставі здійснених розрахунків та аналізу кон`юнктури ринку продажу подібних об`єктів визначено ринкову вартість майнового комплексу в розмірі 2225000 грн. (в т. ч. ПДВ), про що складено відповідний висновок; за результатами проведених зустрічних перевірок по ланцюгу Інспекцією встановлено, що за період з травня по серпень 2007 року продаж майнового комплексу було проведено 5 разів й при відчуженні цього ж комплексу попередні чотири рази його вартість відповідала розміру, вказаному у висновку суб`єкта оціночної діяльності - ПП ОСОБА_2 .

З огляду на викладене у акті перевірки зафіксовано порушення позивачем, зокрема пунктів 1.3, 1.8 статті 1, підпункту 7.4.1 пункту 7.4, підпунктів 7.7.1, 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону №168/97-ВР, а саме завищення суми бюджетного відшкодування за вересень 2007 року на 555000,00 грн. внаслідок включення позивачем до складу податкового кредиту суми ПДВ на підставі податкової накладної №320 від 07 серпня 2007 року на суму 6000000,00 грн., в т.ч. ПДВ 1000000 грн., виписаної СПД ФО ОСОБА_1 на виконання умов договору міни від 07 серпня 2007 року щодо передачі у власність Товариства майнового комплексу за ціною, вище рівня звичайних цін більше ніж на 20%.

На підставі акту перевірки Інспекцією прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення №/0/25 від 16 квітня 2009 року та №/1/25 від 17 червня 2009 року.

В аспекті заявлених вимог, з огляду на фактичні обставини, установлені судами, Верховний Суд вказує на таке.

Статтею 4 Закону №168/97-ВР (положення якого були чинними на момент виникнення спірних відносин) визначено базу оподаткування ПДВ. Відповідно до пункту 4.1 цієї статі (у відповідній редакції) база оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов`язкових платежів), згідно із законами України з питань оподаткування (за винятком ПДВ, а також збору на обов`язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв`язку, що включається до ціни товарів (послуг)). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу в зв`язку з компенсацією вартості товарів (послуг).

У разі якщо звичайна ціна на товари (послуги) перевищує договірну ціну на такі товари (послуги) більше ніж на 20 відсотків, база оподаткування операції з поставки таких товарів (послуг) визначається за звичайними цінами.

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону №168/97-ВР податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом такого звітного періоду.

Вказаною нормою законодавець визначив вищу межу значення ціни, з якої може бути визначений податковий кредит - не вище рівня звичайних цін, у випадку перевищення значення договірної ціни звичайній більше ніж на 20 відсотків.

За правилами підпункту 1.20.1 пункту 1.20 статті 1 Закону№334/94-ВР звичайною вважається ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо цим пунктом не встановлено інше. Якщо не доведене зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін.

Справедлива ринкова ціна - це ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати за відсутності будь-якого примусу, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг).

Як визначено підпунктом 1.20.2 пункту 1.20 статті 1 Закону№334/94-ВР, для визначення звичайної ціни товару (робіт, послуг) використовується інформація про укладені на момент продажу такого товару (роботи, послуги) договори з ідентичними (однорідними) товарами (роботами, послугами) у співставних умовах. Зокрема, враховуються такі умови договорів, як кількість (обсяг) товарів (наприклад, обсяг товарної партії), строки виконання зобов`язань, умови платежів, звичайних для такої операції, а також інші об`єктивні умови, що можуть вплинути на ціну. При цьому умови договорів на ринку ідентичних (у разі їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) визнаються співставними, якщо відмінність між такими умовами суттєво не впливає на ціну, або може бути економічно обґрунтована.

Обов`язок доведення того, що ціна договору не відповідає рівню звичайної ціни у випадках, визначених цим Законом, покладається на податковий орган у порядку, встановленому законом. При проведенні перевірки платника податку податковий орган має право надати запит, а платник податку зобов`язаний обґрунтувати рівень договірних цін або послатися на норми абзацу першого підпункту 1.20.1 цього пункту (підпункт 1.20.8 пункту 1.20 статті 1 Закону №334/94-ВР).

У справі, яка розглядається, судами встановлено, що за період з 14 травня 2007 року по 07 серпня 2007 року (тобто за 2 місяці 20 днів) продаж зазначеного майнового комплексу було проведено 5 разів: 1) 14 травня 2007 року згідно договору купівлі-продажу, укладеного між КП «Гадяцький комбікормовий завод» (продавець) та ТОВ «Торговий дім «Інтер Агро» (покупець), за ціною 2580000 грн., в т.ч. ПДВ 430000 грн.; 2) того ж дня 14 травня 2007 року відповідно до договору купівлі - продажу між ТОВ «Торговий дім «Інтер Агро» (продавець) та ТОВ «Інтер Агро» (покупець) майновий комплекс реалізовано за ціною 2586000 грн., в т.ч. ПДВ 431000 грн.; 3) 07 червня 2007 ороку згідно договору купівлі - продажу, укладеного між ТОВ «Інтер Агро» (продавець) та ПП «Агротрейд» (покупець), майно реалізовано за ціною 1725000 грн., в т.ч. ПДВ 287500 грн.; 4) 02 липня 2007 року відповідно до договору міни між ПП «Агротрейд» та ФОП ОСОБА_1 на суму 1725000 грн., в т.ч. ПДВ 287 500 грн. та 5) 07 серпня 2007 року згідно договору міни між ФОП ОСОБА_1 та Товариством на суму 6000000 грн., т.ч. ПДВ 1000000 грн.

Встановлено, що оцінка вартості майнового комплексу проводилась двічі: 02 листопада 2006 року за замовленням законного власника майна -КП «Гадяцький комбікормовий завод» суб`єктом оціночної діяльності -ПП ОСОБА_2 , за результатами якої на підставі проведених розрахунків та аналізу кон`юнктури ринку продажу подібних об`єктів визначено ринкову вартість майнового комплексу в розмірі 2225000 грн. (в т. ч. ПДВ), ця вартість майна занесена до Реєстру прав власності на нерухоме майно; 10 липня 2007 року суб`єктом оціночної діяльності -ТОВ «Веданта -експерт» на замовлення позивача згідно договору від 20 червня 2007 року №2/06 складено висновок про вартість того ж майна, що було оцінено 02 листопада 2006 та визначено його вартість в розмірі 5004701 грн., що в 2,24 рази перевищує попередню оцінку. При цьому майно на час укладення договору оцінки належало ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

У ході розгляду справи, як зазначили суди, не встановлено доказів поліпшення майнового комплексу за період від проведення першої оцінки до проведення останньої оцінки, що могло б значно вплинути на збільшення оціночної вартості майна, проведення передпродажних заходів тощо, тобто доказів економічної обґрунтованості збільшення ціни придбаного об`єкта у 2,24 рази позивачем не надано.

За наведеного суди виходили із встановленого факту, що на підставі оцінки рівня цін у співставних умовах (за укладеними договорами з ідентичним (однорідним) товаром) договірна вартість придбаного позивачем товару є вищою за звичайні ціни на такий товар, тобто не відповідає рівню справедливої ринкової ціни.

Згідно з частиною першою статті 69 КАС України (у редакції, чинній на момент розгляду справи у судах попередніх інстанцій) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників. Показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертизи.

Враховуючи відповідність пояснень Інспекції стосовно рівня звичайної ціни на майновий комплекс об`єктивно існуючій ціновій інформації, джерело отримання якою перевірено судами, факт перевищення ціни придбання позивачем вказаного майна більше, ніж на 20 відсотків звичайної ціни, на думку Верховного Суду, встановлений судами першої та апеляційної інстанцій правильно.

За таких обставин, роблячи висновок про те, що Товариством неправомірно сформовано суму податкового кредиту з ПДВ за операцією з придбання товарів без урахування обмеження щодо рівня звичайної ціни на такі товари, суди попередніх інстанцій правильно застосували норми матеріального права.

При цьому Верховний Суд вважає, що здійснивши оцінку сукупності обставин справи у взаємозв`язку з наявними доказами на їх підтвердження, судами обґрунтовано та у відповідності до норм процесуального законодавства не визнано висновок судової будівельно-технічної експертизи №1182 від 15 березня 2013 року належним доказом того, що ціна майнового комплексу, придбаного Товариством, відповідає рівню звичайних цін, адже така експертиза проведена значно пізніше періоду, за який експерту необхідно було визначити вартість майнового комплексу (липень 2007 року), й при її проведенні не було використано матеріали з вихідними даними щодо показників майна (функціонального використання, об`ємно - планувального рішення, технічного стану, тощо), не взято до уваги укладені подібні договори щодо попереднього продажу спірного майнового комплексу ТОВ ТД «Інтер - Агро», ПП «Агротрейд», ФОП ОСОБА_1 . До того ж експерт на виклик до суду апеляційної інстанції не з`явився й не підтвердив висновки експертизи, що позбавило суд можливості додатково перевірити та оцінити їх обґрунтованість.

Доводи ж касаційної скарги не спростовують наведених висновків і фактично зводяться лише до переоцінки встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, що згідно положень статті 341 КАС України виходить за межі повноважень касаційного суду.

Згідно з частиною третьою статті 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 359 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Гадяцький елеватор» залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2013 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко ,

Судді Верховного Суду