Справа № 640/20095/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 серпня 2019 року №640/20095/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зуєвої Наталії Василівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13; ), треті особи - Державне підприємство "Національні інформаційні системи" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 73; ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) звернулася Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зуєва Наталія Василівна (далі - позивач, ПН КМНО Зуєва Н.В.) з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач), у якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ №3098/5 від 28.09.2018 (далі - оскаржуваний наказ).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.12.2018 відкрито провадження в адміністративній справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 05.02.2019 залишено клопотання представника Міністерства юстиції України про розгляд адміністративної справи №826/20095/18 за правилами загального позовного провадження без задоволення.

Ухвалою суду від 01.03.2019 залучено до участі в адміністративній справі ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Позов мотивовано тим, що скарга ОСОБА_1 на дії позивача була подана з порушенням встановленого законом строку, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Реєстраційні та нотаріальні дії позивача не порушують прав та законних інтересів ОСОБА_1 , котра не має претензій до ПН КМНО Зуєвої Н.В.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, у якому він заперечив проти позовних вимог, посилаючись на виявлені у ході перевірки реєстраційних дій позивача порушення вимог законодавства у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно. Також зазначено, що оскаржуваний наказ прийнято за наслідком здійснення контролю у сфері державної реєстрації відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 р. N 990.

Позивач подав відповідь на відзив, у якому зазначив про те, що відповідач, розглядаючи скаргу ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та відмовити у її задоволенні; посилався на невідповідність положень ч.1 ст.37-1 вищезазначеного Закону та абзацу 3 п.2 Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 р. N 990; також зазначив, що у скарзі ОСОБА_1 висловила незгоду з реєстраційними діями щодо реєстрації обтяження від 02.03.2018, проте відповідач вийшов за межі зазначеної скарги та перевірив інші реєстраційні дії позивача; звертав увагу на те, що скарга була подана представником ОСОБА_1 , відсутність доказів обізнаності ОСОБА_1 про зміст та факт подання скарги її представником, а також наступного схвалення нею дій представника; зазначив, що права ОСОБА_1 спірними реєстраційними діями позивача не порушено, правочини, на підставі яких вчинено зазначені дії недійсними не визнано та не оспорено, у відомостях Державного реєстру прав було відображено, що орендодавцем відповідного об`єкта був ОСОБА_2 виключно з інформативною метою, державну реєстрацію права переважної купівлі відповідних об`єктів нерухомого майна позивачем було здійснено на підставі поданих документів та ч.2 ст.777 Цивільного кодексу України, відповідач спірні рішення позивача про держану реєстрацію не скасував, при цьому спірні реєстраційні дії не порушили прав та законних інтересів учасників виконавчого провадження №56079827 та умови накладеного приватним виконавцем арешту.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

- Державне підприємство "Національні інформаційні системи" - подало пояснення, у яких посилалося на те, що воно є технічним адміністратором Державного реєстру прав, не уповноважене приймати владно-управлінські рішення, а лише безпосередньо їх виконує у відповідності до вимог закону;

- ОСОБА_1 - подала пояснення, у яких позов підтримала та просила його задовольнити.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

З відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що на підставі рішень ПН КМНО Зуєвої Н.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.04.2018 №40801100, №40799667 до вказаного реєстру було внесено записи №25875951, 25875182 про інше речове право - право користування (найму (оренди)) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами щодо об`єктів - машиномісця в паркінгу№7 за адресою: АДРЕСА_3, машиномісця в паркінгу№6 за адресою: АДРЕСА_4 відповідно. Право оренди виникло 01.01.2015 на підставі договору оренди №02-2015 від 01.01.2015, з урахуванням змін, внесених договором від 02.01.2015, орендар - ТОВ «Архітектурне бюро «С.Бабушкін і партнери», орендодавець - ОСОБА_2

24.05.2018 на підставі рішень ПН КМНО Зуєвої Н.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №№41279051, 41273311 та 41276190 позивачем до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єктів:

- машиномісця в паркінгу№ 7 за адресою : АДРЕСА_3;

- нежилі приміщення №1, 2, 3, 4, група приміщень №10 в літ. Ж, за адресою: АДРЕСА_5 ;

- машиномісця в паркінгу№ 6 за адресою : АДРЕСА_4 (надалі разом - Об`єкти) було внесено записи №№26316972, 26311887, 26314428 відповідно, щодо реєстрації інших речових прав: права переважної купівлі за суб`єктом - ТОВ «Архітектурне бюро «С.Бабушкін і партнери», що виникло у зв`язку з укладенням договору №02-2015 оренди нежитлового приміщення від 01.01.2015, з урахуванням змін до договору оренди від 02.01.2015 (згідно ст.777 Цивільного кодексу України),

Власником зазначених Об`єктів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначено ОСОБА_1 на підставі свідоцтв про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №817 від 16.03.2018, №818 від 16.03.2018 та №816 від 16.03.2018 відповідно, виданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В., дата державної реєстрації - 05.04.2018.

Також щодо кожного з Об`єктів зареєстровано обтяження - арешт нерухомого майна на підставі постанови приватного виконавця Чулієва А.А. про арешт майна боржника ВП № 56079827 від 29.03.2018 за попереднім власником ОСОБА_2

25.07.2018 представником ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України було подано скаргу від 24.07.2018 б/н (далі - Скарга від 24.07.2018), у якій зазначена особа, посилаючись на реєстраційні дії ПН КМНО Зуєвої Н.В. від 02.03.2018, номер запису 25719625, на підставі ст.37 та ст.37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», просить провести перевірку реєстраційних дій ПН КМНО Зуєвої Н.В., у разі виявлення порушень - провести перевірку ПН КМНО Зуєвої Н.В. , у разі якщо в результаті проведеної перевірки ПН КМНО Зуєвої Н.В. буде виявлено прийняття останньою рішень з порушенням законодавства, - вжити заходів до негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів, а також заінтересованих осіб.

17.08.2018 на підставі вищевказаної скарги Міністерством юстиції України прийнято наказ №2901/7 «Про проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зуєвої Наталії Василівни».

За результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зуєвої Наталії Василівни складено довідку від 06.09.2018.

У зазначеній довідці зафіксовано, що приватним нотаріусом Зуєвою Н.В. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: від 25.04.2018 №40801100 та зареєстровано інше речове право №25875951 (право оренди), а також від 24.05.2018 №41279051 та зареєстровано інше речове право № 26316972 (право переважної купівлі), на нерухоме майно: машиномісце (гараж) №7 за адресою: АДРЕСА_3. Право оренди на зазначене нерухоме майно виникло між ТОВ «Архітектурне бюро «С.Бабушкін і партнери» (орендар), за яким також було зареєстровано право переважної купівлі, та ОСОБА_2 (орендодавець).

Таким чином, у ході камеральної перевірки встановлені порушення приватним нотаріусом Зуєвою Н.В. вимог статей 3, 10, 18, 24, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункту 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. N 1127, при розгляді заяв №27896758 та № 28369694: не встановлено суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, оскільки починаючи з 05.04.2018 власником нерухомого майна є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 16.03.2018 № 817, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. А також державну реєстрацію іншого речового права на нерухоме майно проведено за наявності зареєстрованого обтяження речових прав на нерухоме майно від 29.03.2018 № 25611178.

Також встановлено, що аналогічне порушення допущено під час розгляду заяв №№ 27896697, 28364158, 28366769.

На підставі довідки від 06.09.2018 Міністерством юстиції України прийнято наказ від 28.09.2018 №3098/5 про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зуєвої Наталії Василівни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на вісім місяців.

Не погоджуючись з вказаним наказом, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 (далі - Закон №1952-IV).

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 2 Закону №1952-IV визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Пункт 4 частини 1 статті 3 Закону №1952-IV однією із загальних засад державної реєстрації прав встановлює внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.10 Закону №1952-IV, державним реєстратором є нотаріус.

За вимогами п.п. 1, 2 ч.3 вказаної статті, державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

- відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

- відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

- відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

- наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

- наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Частиною 5 статті 12 Закону №1952-IV встановлено, що відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі.

Згідно з п.1 ст.18 Закону №1952-IV, державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;

7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Відповідно до п.12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. N 1127 (далі - Порядок №1127), розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Відповідно до п.п. 5, 6 ч.1 ст.24 Закону №1952-IV, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

- наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

- наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи те, що договори, на підставі яких позивачем 24.05.2018 та 24.04.2018 було проведено державну реєстрацію права оренди та права переважної купівлі на Об`єкти, було укладено між ОСОБА_2 (попереднім власником) та ТОВ «Архітектурне бюро «С.Бабушкін і партнери», у той час, коли власником нерухомого майна з 05.04.2018 є ОСОБА_1 , суд погоджується з доводами відповідача стосовно того, що позивачем державну реєстрацію іншого речового права було проведено за наявності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно.

Також державну реєстрацію права оренди та права переважної купівлі на Об`єкти було проведено за наявності зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно - арешту нерухомого майна на підставі постанови приватного виконавця Чулієва А.А. про арешт майна боржника ВП № 56079827 від 29.03.2018.

Таким чином, відповідачем у ході перевірки обґрунтовано встановлено порушенням ПН КМНО Зуєвою Н.В. вимог ст.ст. 3, 10, 18, 24, Закону №1952-IV та пункту 12 Порядку №1127.

Посилання позивача на те, що нотаріальні дії позивача не порушують прав та законних інтересів ОСОБА_1 , а також учасників виконавчого провадження №56079827, відповідно до заяви ОСОБА_1 від 28.11.2018, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коротюк О.В., а також листа приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Чулієва А.А. від 03.12.2018 №1263 суд відхиляє, оскільки вказане не впливає на суть встановленого порушення.

В частині доводів позивача про порушення строку подання скарги ОСОБА_1 , а також того, відповідач, розглядаючи скаргу ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» суд приймає до уваги наступне.

Статтею 37 Закону №1952-IV визначено порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав та передбачено наступне.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду (ч.1).

Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України (ч.2).

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю (ч.3).

Стаття 37-1 Закону №1952-IV врегульовує питання здійснення контролю у сфері державної реєстрації прав та передбачає наступне.

Контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав.

За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України проводить перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав.

У разі якщо в результаті проведеної перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав виявлено прийняття такими державними реєстраторами чи суб`єктами державної реєстрації прав рішень з порушенням законодавства, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб, Міністерство юстиції України вживає заходів до негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів, а також заінтересованих осіб (ч.1).

Порядок здійснення контролю, проведення камеральних перевірок та критерії, за якими здійснюється моніторинг, визначаються Кабінетом Міністрів України (ч.4).

Порядок здійснення контролю у сфері державної реєстрації затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 р. N 990 (далі - Порядок №990).

Відповідно до п.2 Порядку №990, контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації здійснюється шляхом розгляду скарг, поданих відповідно до Закону України "Про звернення громадян", і обґрунтованих подань територіальних органів Мін`юсту, а також моніторингу реєстраційних дій в реєстрах.

У разі виявлення під час розгляду скарг відповідно до Закону України "Про звернення громадян" і обґрунтованих подань територіальних органів Мін`юсту чи моніторингу реєстраційних дій в реєстрах порушень порядку державної реєстрації контроль здійснюється шляхом проведення камеральної перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації з прийняттям обов`язкових до виконання рішень, передбачених Законами.

Камеральна перевірка проводиться на підставі наказу Мін`юсту, яким утворюється комісія у складі не менше ніж трьох посадових осіб Мін`юсту (п.6 Порядку №990).

Результати камеральної перевірки оформляються довідкою, яка підписується усіма членами комісії (п.9 Порядку №990).

За результатами проведеної камеральної перевірки Мін`юст на підставі довідки комісії приймає мотивоване рішення відповідно до Законів у формі наказу (п.10 Порядку №990).

Таким чином, нормою п.2 Порядку №990 передбачено, що контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації здійснюється, зокрема, шляхом розгляду скарг, поданих відповідно до Закону України "Про звернення громадян", у разі виявлення під час розгляду яких порушень порядку державної реєстрації, здійснюється контроль шляхом проведення камеральної перевірки державного реєстратора.

З матеріалів справи вбачається, що перевірка позивача була проведена відповідно до ст. 37-1 Закону №1952-IV та Порядку №990.

Із змісту Скарги від 24.07.2018 не вбачається факту оскарження конкретного рішення ПН КМНО Зуєвої Н.В. про державну реєстрацію прав, натомість прохальна частина містить вимоги провести перевірку реєстраційних дій ПН КМНО Зуєвої Н.В . , у разі виявлення порушень - провести перевірку ПН КМНО Зуєвої Н.В. , у разі якщо в результаті проведеної перевірки ПН КМНО Зуєвої Н.В. буде виявлено прийняття останньою рішень з порушенням законодавства, - вжити заходів до негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів, а також заінтересованих осіб.

Таким чином, відсутні підстави для висновку про те, що відповідач повинен був діяти у відповідності до вимог ст.37 Закону №1952-IV, оскільки вказана норма не стосується спірних правовідносин, а відтак, і встановлені нею строки для оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного реєстратора.

Суд відхиляє покликання позивача на невідповідність дій відповідача положенням ч.1 ст.37-1 Закону №1952-IV та абзацу 3 п.2 Порядку N 990.

Частина 1 статті 37-1 Закону №1952-IV передбачає здійснення Міністерством юстиції України контролю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав.

Норма п.2 Порядку N 990 передбачає здійснення контролю, окрім моніторингу реєстраційних дій в реєстрах, також шляхом розгляду скарг, поданих відповідно до Закону України "Про звернення громадян", і обґрунтованих подань територіальних органів Мін`юсту.

Тобто, ст.37-1 Закону №1952-IV не містить вичерпного переліку способів здійснення контролю у сфері державної реєстрації прав, за наслідком виявлення порушень при якому призначається камеральна перевірка. Тому, суд не вбачає невідповідності положень ч.1 ст.37-1 Закону №1952-IV та п.2 Порядку N 990. При цьому, Порядок N 990 є чинним, незаконним/протиправним/нечинним у встановленому законом порядку не визнаний.

Доводи позивача стосовно того, що відповідач вийшов за межі зазначеної скарги та перевірив інші реєстраційні дії позивача, є необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи встановлено, що відповідачем було проведено камеральну перевірку державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зуєвої Наталії Василівни в порядку ст.37-1 Закону №1952-IV та Порядку N 990, а не розгляд скарги на рішення позивача в порядку ст.37 зазначеного Закону.

В частині аргументів позивача стосовно того, що скарга була подана представником ОСОБА_1 , відсутність доказів обізнаності ОСОБА_1 про зміст та факт подання скарги її представником, а також наступного схвалення нею дій представника, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю (ч.1 ст.244 ЦК України).

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами (ч.3 ст.244 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що до Скарги від 24.07.2018 була додана довіреність від 12.12.2017 строком на три роки, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Погребняком О.А., відповідно до змісту якої, ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_7 представляти її інтереси в усіх підприємствах, організаціях та інших установах, незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої приналежності, в органах влади та місцевого самоврядування, зокрема, органах Міністерства юстиції України з питань, зокрема, вчинення всіх необхідних дій для реєстрації на її ім`я права власності на нерухоме майно, ведення цивільних, господарських адміністративних справ. Для чого їй надано право, зокрема, подавати від її імені заяви, включаючи позовні, скарги і т.д.

Таким чином, представник ОСОБА_1 була уповноважена вищевказаною довіреністю на подання до Міністерства юстиції України Скарги від 24.07.2018 від її імені з означених у скарзі питань. А відтак, вищенаведені доводи позивача є безпідставними.

В частині посилань позивача на обставину того, що відповідач спірні рішення позивача про держану реєстрацію не скасував, суд зазначає, що норма ч.2 ст.37-1 Закону №1952-IV не передбачає прийняття Міністерством юстиції України, у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав, рішення про скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав.

Пунктом 1 частини 2 статті 37-1 Закону №1952-IV встановлено, що за результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про, зокрема, тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав.

Технічний адміністратор Державного реєстру прав у день надходження рішень, передбачених пунктами 1 і 2 частини другої цієї статті, забезпечує їх негайне виконання (ч.3 ст. 37-1 Закону №1952-IV).

Враховуючи те, що за результатом проведення перевірки державного реєстратора - ПН КМНО Зуєвої Н.В. було виявлено порушення порядку державної реєстрації прав, наказ відповідача №3098/5 від 28.09.2018 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зуєвої Наталії Василівни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» є обґрунтованим та правомірним. Підстави для його скасування - відсутні.

Позивач, в силу положень ч.1 ст.77 КАС України, повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, проте всупереч вказаній нормі не довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги.

Відповідач, в силу положень частини 2 статті 77 КАС України, довів відповідність оскаржуваного рішення вимогам ч.2 ст.2 КАС України.

Оскільки позов задоволенню не підлягає, судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень не стягуються.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зуєвої Наталії Василівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13; ), треті особи - Державне підприємство "Національні інформаційні системи" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 73; ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), про визнання протиправним та скасування наказу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко