Справа № 420/2200/19
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2200/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ради адвокатів Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ради адвокатів Одеської області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Ради адвокатів Одеської області від 17.10.2018 року щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, оформлене п.6 протоколу №15 засідання Ради адвокатів Одеської області від 17.10.2018 року до моменту звільнення ОСОБА_1 з державної служби;

- зобов`язати Раду адвокатів Одеської області прийняти у ОСОБА_1 присягу адвоката та безоплатно видати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Радою адвокатів Одеської області 17.05.2017 року проведено оцінку результатів стажування ОСОБА_1 , за результатами якої прийнято рішення відстрочити видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю до моменту звільнення ОСОБА_1 з державної служби та представленню до Ради адвокатів Одеської області відповідних підтверджуючих документів.

Позивач вказав, що рішенням Ради адвокатів України №166 від 13.06.2016 року затверджено роз`яснення, відповідно до якого складання присяги адвоката України та отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю особою, яка здійснює діяльність несумісну з діяльністю адвоката, визнано порушенням частини першої статті 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». На підставі вказаних рішень Радою адвокатів Одеської області відмовлено у прийнятті позивачем присяги адвоката та не видано свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю.

Позивач зазначив, що 05 жовтня 2018 року він звернувся з заявою до Ради адвокатів Одеської області про вирішення питання про видачу йому свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю за результатами проведеної 17.05.2017 року оцінки результатів стажування. Вказане звернення було розглянуто на засіданні Ради адвокатів Одеської області 17.10.2018 року, однак позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, у зв`язку з тим, що ним здійснюється діяльність несумісна з діяльністю адвоката відповідно до ст.7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Позивач вказав, що Законом встановлено порядок, за яким свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю видається після складання присяги адвоката України особою, та лише щодо якої прийнято відповідне рішення радою адвокатів за оцінкою результатів стажування.

Однак, не прийняття Радою адвокатів Одеської області передбаченого Законом рішення позбавило позивача можливості скласти присягу адвоката та отримати відповідне свідоцтво, що є останніми умовами для отримання права бути адвокатом.

Позивач зазначив, що маючи намір стати адвокатом та відповідаючи вимогам, встановленим статтею 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», він склав кваліфікаційні іспити, що підтверджується свідоцтвом про складання кваліфікаційного іспиту серії НОМЕР_1 від 06.11.2015 року, виданим КДКА області, а також успішно пройшов відповідне стажування.

Між тим, за оцінкою результатів стажування Рада адвокатів Одеської області прийняла рішення, та в порушення вимог частини сьомої статті 10 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» позивача, як стажиста адвоката письмово не повідомила про прийняте рішення. В подальшому позивач звернувся до Ради адвокатів Одеської області із письмовим зверненням від 05.10.2018 року про прийняття його присяги та видачі свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю, на яке йому було відмовлено. У відповідь на звернення позивача, 22.10.2018 року він отримав витяг з протоколу №15 засідання Ради адвокатів Одеської області від 17.10.2018 року, на якому було відмовлено у задоволенні звернення.

В оскаржуваному рішенні єдиною підставою для відмови у видачі позивачу свідоцтва зазначено порушення вимог законодавства щодо сумісності адвокатської діяльності з роботою на посаді прокурора, яку він обіймає.

Позивач зазначив, що він дійсно обіймає посаду прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Одеської області та працює в органах прокуратури з 1996 року.

Однак, вказані обставин, на думку позивача, не є підставою для відмови у видачі йому свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Ухвалою судді від 07.05.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 03 червня 2019 року об 11:00 год.

Ухвалою від 03.06.2019 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 23 липня 2019 року до 11.00 год.

Ухвалою від 23.07.2019 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 31 липня 2019 року о 14 год. 30 хв.

У судове засідання, призначене на 31 липня 2019 року на 14:30 год., сторони не з`явилися.

31.07.2019 року через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності у порядку письмового провадження.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву відповідач не надав.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч.4 ст.229 КАС України, про що постановлено ухвалу.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді прокурора відділу прокуратури Одеської області, що підтверджується службовим посвідченням НОМЕР_3, виданим 13.08.2015 року (а.с. 18-19).

06 листопада 2015 року Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Одеської області видала ОСОБА_1 . Свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" серії НОМЕР_1 на підставі рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області від 30.10.2015 року №57-03/15. Строк дії свідоцтва до 30.10.2018 року (а.с. 20).

Як вбачається з протоколу №59 від 17.05.2017 року засідання Ради адвокатів Одеської області, остання вирішила відповідно до поданих ОСОБА_1 заяви, звіту про проходження стажування та звітів про оцінку стажування визнати задовільними, відповідно до п.7 ст.10 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю відстрочити до моменту усунення перешкод щодо вимог несумісності професій, а саме надання відповідних підтверджуючих документів (а.с. 23).

05.10.2018 року позивач звернувся із заявою до Голови ради адвокатів Одеської області Бронза Й.Л., в якій просив: за результатами проведеної 17.05.2017 року Радою адвокатів Одеської області оцінки результатів його стажування винести рішення про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; упродовж 30 днів з дня прийняття відповідного рішення Радою адвокатів прийняти присягу адвоката та видати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; зупинити діяльність у зв`язку з перебуванням позивача на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Одеської області (а.с. 21-22).

Відповідно до п.6 Витягу з протоколу №15 від 17.10.2018 року засідання Ради адвокатів Одеської області, Рада адвокатів Одеської області розглянула заяву ОСОБА_1 про видачу свідоцтва на заняття адвокатською діяльністю та вирішила відмовити у задоволенні його заяви у відповідності до ст.7 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" про вимоги щодо несумісності (а.с. 24).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року №5076-VI.

Згідно з положеннями частини першої статті 2 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.1ст.6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Частиною 2 зазначеної вище статті Закону наведено перелік осіб, які не можуть бути адвокатом, а саме особа, яка:

1) має непогашену чи незняту в установленому законом порядку судимість за вчинення тяжкого, особливо тяжкого злочину, а також злочину середньої тяжкості, за який призначено покарання у виді позбавлення волі;

2) визнана судом недієздатною чи обмежено дієздатною;

3) позбавлена права на заняття адвокатською діяльністю, - протягом двох років з дня прийняття рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю;

4) звільнена з посади судді, прокурора, слідчого, нотаріуса, з державної служби або служби в органах місцевого самоврядування за порушення присяги, вчинення корупційного правопорушення, - протягом трьох років з дня такого звільнення.

Таким чином, зазначений перелік осіб, які не можуть бути адвокатом, є виключним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з п.2 ч.1 ст.1 цього Закону адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що несумісною з діяльністю адвоката є робота на посадах осіб, зазначених у пункті 1 частини першої статті 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Суд зазначає, що п.1 ч.1 ст.4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" визначав зокрема, що суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення є: е) посадові та службові особи органів прокуратури, Служби безпеки України, дипломатичної служби, доходів і зборів.

Однак, Закон України "Про засади запобігання і протидії корупції" втратив чинність 01.09.2016 року згідно із Законом України "Про запобігання корупції", який, в свою чергу, містить аналогічні норми стосовно обмеження сумісництва, тобто правове регулювання цих правовідносин не змінилося.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: е) посадові та службові особи органів прокуратури, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, дипломатичної служби, державної лісової охорони, державної охорони природно-заповідного фонду, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової політики та державної політики у сфері державної митної справи.

З системного аналізу наведених положень слідує, що законодавство встановлює відповідні обмеження лише щодо безпосереднього здійснення адвокатської діяльності, яка спрямована на надання правової допомоги клієнту. Однак, законодавством не обмежено, зокрема, працівників органів прокуратури у праві брати участь у відповідних процедурах добору та отримувати свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обставини несумісності можуть виникнути лише в особи, яка вже набула статус адвоката, тобто склала присягу та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, однак такі обставини можуть бути усунуті на підставі ч.2 ст.7 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а саме: шляхом подання адвокатом у триденний строк з дня виникнення таких обставин до ради адвокатів регіону за адресою свого робочого місця заяву про зупинення адвокатської діяльності.

Подання до Ради адвокатів регіону заяви про зупинення адвокатської діяльності є підставою для зупинення права на заняття адвокатською діяльністю, відповідно до ч.1 п.1 ст.31 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати (ч.5 ст.31 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Таким чином, суд вважає, що складання особою присяги та отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю не свідчить про безпосереднє здійснення особою адвокатської діяльності.

До того ж, положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено право адвоката на підставі заяви зупинити адвокатську діяльність.

Отже, отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю підтверджує саме факт набуття особою, у тому числі тією, трудова діяльність якої несумісна з адвокатською, права здійснювати таку діяльність.

Законодавчі обмеження чи заборони отримувати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю працівниками органів прокуратури відсутні, оскільки таку діяльність можливо зупинити після отримання відповідного свідоцтва.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" обов`язковими складовими набуття статусу адвоката є, зокрема, складення особою присяги адвоката України та отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно ч.7 ст.10 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" результати стажування оцінюються радою адвокатів регіону протягом тридцяти днів з дня отримання звіту. За оцінкою результатів стажування рада адвокатів регіону приймає рішення про: 1) видачу особі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; 2) продовження стажування на строк від одного до трьох місяців. Стажист адвоката та керівник стажування повідомляються про прийняте рішення письмово протягом трьох днів з дня його прийняття.

Частиною 1 ст.11 вказаного Закону передбачено, що особа, стосовно якої радою адвокатів регіону прийнято рішення про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, не пізніше тридцяти днів з дня прийняття цього рішення складає перед радою адвокатів регіону присягу адвоката України.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.

Таким чином, чинне законодавство визначає процедуру набуття статусу адвоката, яка завершується складенням присяги адвоката України та отриманням свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Однак, складенню присяги адвоката України та отриманню свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю передує прийняття радою адвокатів регіону рішення про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Ради адвокатів Одеської області в частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, оформлене пунктом 6 протоколу №15 засідання Ради адвокатів Одеської області від 17 жовтня 2018 року.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Ради адвокатів Одеської області від 17.10.2018 року щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, оформлене п.6 протоколу №15 засідання Ради адвокатів Одеської області від 17.10.2018 року до моменту звільнення ОСОБА_1 з державної служби; та зобов`язання Раду адвокатів Одеської області прийняти у ОСОБА_1 присягу адвоката та безоплатно видати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю - є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають повному задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.1 ст.139, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229, ст.ст. 241-246, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) до Ради адвокатів Одеської області (адреса: Жуковського, 14, м. Одеса, 65026, ) - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ради адвокатів Одеської області від 17.10.2018 року щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, оформлене п.6 протоколу №15 засідання Ради адвокатів Одеської області від 17.10.2018 року до моменту звільнення ОСОБА_1 з державної служби.

Зобов`язати Раду адвокатів Одеської області прийняти у ОСОБА_1 присягу адвоката та безоплатно видати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Стягнути з Ради адвокатів Одеської області (адреса: Жуковського, 14, м. Одеса, 65026, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1536,80 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя В.В. Андрухів

.