Справа № 812/1601/18
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

09 серпня 2019 року СєвєродонецькСправа № 812/1601/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 812/1601/18 за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправними та дискримінаційними дій, зобов`язання поновити виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, у якій заявник просив змінити чи встановити спосіб і порядок виконання судового рішення, на підставі якого видано виконавчий лист Луганським окружним адміністративним судом від 17.12.2018 № 812/1601/18 про зобов`язання Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 березня 2016 року на стягнення 195502,04 грн.

Зазначену заяву обґрунтовано тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 812/1601/18, виданого Луганським окружним адміністративним судом 17.12.2018 про зобов`язання Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 березня 2016 року.

На адресу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області надійшла відповідь від боржника з якої встановлено, що Рубіжанським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області 16.10.2018 прийнято рішення «Про відновлення нарахування та виплатити пенсії ОСОБА_1 згідно рішення суду» в межах суми стягнення за один місяць з 01.03.2016.

Рубіжанським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області у січні 2019 року нараховано на виплату пенсії ОСОБА_1 за лютий 2019 року в сумі 7815,19 грн та за період з 01.03.2016 по 31.12.2018 у розмірі 195502,04 грн.

Постановою Пенсійного фонду України від 13.12.2018 № 27-1 «Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсії у 2019 році» встановлено, що з 01.01.2019 фінансування пенсійних виплат здійснюється відповідними головними управліннями Пенсійного фонду України в областях.

Пунктом 1 статті 47 Бюджетного кодексу України визначено, що розпорядники бюджетних коштів одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів.

Відповідно до пункту 1 статті 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Згідно зі статтею 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Таким чином, на думку заявника, Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області є бюджетною установою та немає власних коштів для здійснення виплати вищезазначеної постанови.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

З посиланням на статтю 378 КАС України заявник просив змінити чи встановити спосіб і порядок виконання судового рішення на підставі якого видано виконавчий лист Луганського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 № 812/1601/18 про зобов`язання Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 березня 2016 року на стягнення 195502,04 грн.

У судове засідання представник заявника не прибув, у заяві про зміну способу і порядку виконання судового рішення просив розглянути справу без його участі (арк. спр. 128).

Позивач та представник відповідача у судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (арк. спр. 168-169).

Згідно із частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За приписами статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Суд вважає за можливе розглянути заяву в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі, суд встановив таке.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 у справі № 812/1601/18 позовні вимоги ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 березня 2016 року. Зобов`язано Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 березня 2016 року (арк. спр. 84-87).

Згідно з даними з обліково-статистичної картки на справу № 812/1601/18, яка міститься в комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 набрало законної сили 28.11.2018.

17.12.2018 позивачем отримано виконавчий лист про зобов`язання Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 березня 2016 року (арк. спр. 149-150).

17.01.2019 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 812/1601/18 виданого Луганським окружним адміністративним судом 17.12.2018 щодо зобов`язання Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 березня 2016 року (арк. спр. 147).

06.02.2019 на адресу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області надійшов лист Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 31.01.2019 № 2133/08, в якому останній зазначив, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 у справі № 812/1601/18 управління 16.10.2018 прийняло рішення «Про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно з рішенням суду» в межах суми стягнення за один місяць з 01.03.2016. У зв`язку з набранням рішенням законної сили управління рішенням від 10.12.2018 відновило нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.03.2016. Управлінням у грудні 2018 року нараховано ОСОБА_1 пенсію за віком за період з 01.03.2016 по 31.12.2018 в розмірі 187686 грн 85 коп. на виплату у січні 2019 року. У січні 2019 року пенсія ОСОБА_1 нарахована на виплату у лютому 2019 року за лютий 2019 року сумі 7815,19 грн та за період з 01.03.2016 по 31.12.2018 у розмірі 195502 грн 04 коп. На підтвердження того, що управління виконує рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 у справі № 812/1601/18 в добровільному порядку управління додало довідку про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії ОСОБА_1 від 31.01.2019 за період з 01.03.2016 по 28.02.2019 (арк. спр. 130-133).

При вирішенні заяви відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд виходить з такого.

Стаття 124 Конституції України та стаття 370 КАС України встановлюють, що судові рішення, зокрема, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до приписів частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Як зміну способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не повинна змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Отже, з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення може звернутися державний виконавець у випадках, які встановлені законом.

Такий випадок передбачено приписами статті 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який набрав чинності з 01 січня 2013 року (далі - Закон).

Цією нормою права встановлено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Отже, звернення до суду є обов`язком державного виконавця, який виникає через два місяці з дня відкриття виконавчого провадження за умови, що рішення суду не виконане, а стягувач не чинить перешкоди провадженню виконавчих дій.

Виконання згаданого обов`язку не пов`язане з наявністю інших причин.

Саме посилаючись на ці обставини, державний виконавець звернувся до суду з заявою, відповідно до якої просив суд змінити спосіб і порядок виконання рішення суду шляхом зміни зобов`язання боржника здійснити нарахування та виплату пенсії з 01 березня 2016 року на стягнення з боржника нарахованої пенсії за цей період, з метою подальшого виконання рішення суду органами Державної виконавчої служби в порядку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Між тим, суд, аналізуючи норми статті 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, прийшов до висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Відтак, оскільки зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, тому у задоволенні заяви державного виконавця слід відмовити.

Аналогічна правова позиція при вирішенні спорів цієї категорії була неодноразово висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 11.11.2014 (справи № 21-394а14, № 21-475а14), від 25.11.2014 (справа № 21-506а14), від 13.01.2015 (справа № 21-604а14), від 17.02.2015 (справа № 21-622а14), від 14.04.2015 (справа № 21-78а15).

З рішення суду від 04.10.2018 у справі № 812/1601/18 вбачається, що суд захистив порушене право позивача, визнавши дії відповідача протиправними та зобов`язавши останнього здійснити нарахування та виплату пенсії з 01 березня 2016 року, вимога державного виконавця про зміну способу і порядку виконання рішення суду шляхом стягнення з відповідача заборгованості за спірний період фактично змінює рішення суду.

Разом з тим, спосіб та порядок виконання рішення суду може бути змінений за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів. У заяві державного виконавця відсутні посилання на обставини, які ускладнюють виконання судового рішення.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України № 21-506а14 від 25.11.2014, аналізуючи норми частини першої статті 263 КАС України (в редакції до 15.12.2017), яка кореспондується зі статтею 378 КАС України (в редакції з 15.12.2017) у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, Верховний Суд України дійшов висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовувалася необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що заява відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про зміну способу і порядку виконання судового рішення є не обґрунтованою, зміна способу і порядку виконання судового рішення, запропонований заявником фактично змінить по суті рішення, оскільки буде змінено обраний спосіб захисту прав позивача, а тому суд відмовляє в задоволенні поданої заяви.

На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про зміну порядку і способу виконання рішення у справі № 812/1601/18 за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправними та дискримінаційними дій, зобов`язання поновити виплату пенсії.

Керуючись статтями 241, 248, 256, 378 Кодексу адміністративного судочинства України

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 812/1601/18 за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправними та дискримінаційними дій, зобов`язання поновити виплату пенсії відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Захарова