Справа № 500/1291/19
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1291/19

08 серпня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чепенюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Смика А.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Теребовлянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, в якому просить зобов`язати Теребовлянське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати йому до загального страхового стажу періоди роботи в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Дружба-Будіндустрія» з 19.06.1979 по 28.05.1991 та в клубі «Юний технік» з 28.05.1991 по 20.08.1992 згідно з архівними довідками за № 03-11/Т-8 від 30.01.2019 та № 03-11/Т-94 від 31.01.2019, виданими архівним відділом Теребовлянської районної державної адміністрації.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що звернувся до Теребовлянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про призначення пенсії за віком, на підтвердження стажу роботи надав трудову книжку та довідки архівного відділу Теребовлянської районної державної адміністрації.

Відповідач листом від 20.03.2019 повідомив, що зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу періоди роботи в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Дружба-Будіндустрія» з 19.06.1979 по 28.05.1991 та в клубі «Юний технік» з 28.05.1991 по 20.08.1992 згідно з архівними довідками за № 03-11/Т-87 від 30.01.2019 та № 03-11/Т-94 від 31.01.2019 неможливо, бо в документах архівного відділу щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Будіндустрія» є відомості про ОСОБА_1 , а не про ОСОБА_1 , а документи щодо роботи в клубі «Юний технік», куди ОСОБА_1 згідно з записами трудової книжки приймав профком Микулинецького комбінату «Будіндустрія», в архіві відсутні.

Позивач зазначає, що помилка в написанні його прізвища допущена Товариством з обмеженою відповідальністю «Дружба-Будіндустрія» не з його вини та не повинна впливати на зарахування стажу, оскільки записи трудової книжки, документи, що встановлюють його особу, містять достатні відомості на підтвердження обставин щодо періоду роботу. Так само і відсутність документів профкому Микулинецького комбінату «Будіндустрія» щодо роботи позивача в клубі «Юний технік» в архіві, не можуть були підставою для відмови у зарахуванні стажу роботу.

З підстав, наведених у позовній заяві, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 12.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

01.07.2019 до суду надійшов відзив відповідача на позов, в якому останній позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні з тих самих підстав, що наведені у листі від 20.03.2019 про те, що зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу періоди роботи в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Дружба-Будіндустрія» з 19.06.1979 по 28.05.1991 та в клубі «Юний технік» з 28.05.1991 по 20.08.1992 не вбачається за можливе через не підтвердження записів трудової книжки позивача архівними довідками (а.с.32-33).

01.07.2019 року до суду надійшла від позивача відповідь на відзив, у якій зазначено, що відомості про його трудову діяльність зазначені у трудовій книжці, а помилки в архівних документах чи відсутність окремих документів в архіві не може бути підставою для відмови зарахувати стаж роботи (а.с.36-39).

Одночасно позивач заявив клопотання про виклик свідків. Заява про виклик свідків подана до початку першого судового засідання, тобто своєчасно відповідно до статті 92 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, задоволена судом.

Ухвалою суду від 08.08.2019 задоволено клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, допущено заміну відповідача Теребовлянське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Розгляд справи проведено у відповідності до положень статей 258, 262 КАС України.

Позивач, представник позивача, які брали участь у судових засіданнях, позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, позовні вимоги просили задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив.

У судовому засіданні 11.07.2019 допитаний свідок ОСОБА_3 .

У судовому засіданні 08.08.2019 допитаний свідок ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи письмовими доказами та показаннями свідків, встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернувся із заявою про призначення пенсії за віком до Теребовлянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області.

Розглянувши заяву позивача Теребовлянське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області листом від 28.03.2019 № 1883/02 повідомило йому про відмову у призначенні пенсії за віком (а.с.19). Таку відмову обґрунтовано тим, що при розрахунку стажу заявнику не враховано період роботи в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Дружба-Будіндустрія» з 19.06.1979 по 28.05.1991, оскільки в первинних документах зазначено прізвище « ОСОБА_5 », про що свідчить довідка за № 03-11/Т-87 від 30.01.2019, видана архівним відділом Теребовлянської районної державної адміністрації. Також не враховано період роботи в клубі «Юний технік» з 28.05.1991 по 20.08.1992, оскільки в записі про звільнення з роботи №7 проставлена печатка «Профком Микулинецького комбінату «Будіндустрія», а в довідці архівного відділу Теребовлянської районної державної адміністрації від 30.01.2019 № 03-11/Т-94 зазначено, що документи профспілкового комітету організації «Дружба-Будіндустрія» та клубу «Юний технік» за 1991-1992 роки на державне зберігання в архівний відділ не надходили. В Книгах нарахування заробітної плати робітникам та службовцям за червень-грудень 1991 року зазначено прізвище « ОСОБА_5 », а в книгах нарахування заробітної плати за 1992 рік ОСОБА_1 не значиться.

У зв`язку з чим, страховий стаж за підрахунками Теребовлянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області становить 7 років 26 днів, що недостатньо для призначення пенсії. При умові підтвердження вищезазначених періодів роботи і врахувавши їх до стажу позивача, страховий стаж становитиме 20 років 2 місяці 24 дні, що є також недостатнім для призначення пенсії за віком. Право на призначення пенсії за віком при такому страховому стажі роботи ОСОБА_1 набуде у 63 роки.

Також у відповіді Теребовлянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зазначено, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», у період з 01.01.2018 по 31.12.2020 особам, які досягли віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та не набули страхового стажу, передбаченого нормами зазначеної статті, за умови наявності у них не менше 15 років страхового стажу, установлено тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Зазначена тимчасова державна соціальна допомога призначається органами соціального захисту населення і виплачується до досягнення такими особами віку, з якого вони набувають право на призначення (а.с.19).

Позивач вважає, що не зарахування окремих періодів роботи до загального страхового стажу порушує його право на соціальний захист, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон №1788-XII) «Про пенсійне забезпечення» та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до статі 26 Закону №1058-ІV чоловіки набувають право на пенсію за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 26 років з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року.

Статтею 24 цього ж Закону визначено періоди, з яких складається страховий стаж. Так, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Частиною другою статті 24 Закону №1058-ІV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.

Як встановлено статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктами 17-18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

В судовому засіданні досліджено оригінал трудової книжки ОСОБА_1 , копія якої долучена до матеріалів адміністративної справи (а.с.14-15), НОМЕР_4, в якій містяться такі записи:

1. 19.06.1979 Микулинецький завод залізобетонних виробів, прийнятий арматурщиком 2 розряду, наказ № 61 від 19.06.1979;

2. 26.04.1980 присвоєно 3 розряд арматурника;

Завод залізобетонних виробів перейменовано в комбінат «Будіндустрія», наказ № 91 від 30.06.1980;

3. 01.09.1988 в зв`язку з перетарифікацією присвоєно 3 розряд зварювальника контактної зварки;

4. 03.04.1989 Микулинецький комбінат «Будіндустрія» перейменовано на Дружбівський, наказ № 62 від 03.04.1989;

5. 28.05.1991 звільнений в зв`язку з переводом на роботу в підлітковий клуб «Юний технік» по пункту 5 статті 36 КЗпП УРСР, наказ №68-к від 28.05.1991. Запис виконано інспектором відділу кадрів ОСОБА_11., проставлена печатка відділу кадрів Дружбівського комбінату «Будіндустрія».

6. 28.05.1991 прийняти на роботу в клуб «Юний технік» методистом гурткової роботи, протокол № 13/22 від 28.05.1991, запис виконано головою ПК С ОСОБА_10 (зі слів позивача головою профспілкового комітету), печатка проставлена Профкому Микулинецького комбінату «Будіндустрія».

7. 20.08.1992 звільнений з посади методиста гурткової роботи клубу «Юний технік» в зв`язку з переходом на іншу роботу, протокол № 3 від 20.08.1991 (в оригіналі трудової книжки рік 1991), запис засвідчений підписом голови ПК С.П.Драбовським, скріплений печаткою Профкому Микулинецького комбінату «Будіндустрія».

8. 31.08.1992 Дружбівська середня школа, призначений керівником гуртків художньої самодіяльності.

Стаж роботи позивача у період з 19.06.1997 по 20.08.1992 (записи трудової книжки №1-№7) не зарахований відповідачем до загального страхового стажу.

Перевіряючи доводи сторін, судом встановлено, що записи трудової книжки за період роботи ОСОБА_1 з 19.06.1979 по 28.05.1991 підтверджують його трудову діяльність у Микулинецькому заводі залізобетонних виробів, у подальшому перейменованому на Микулинецький комбінат «Будіндустрія» (наказ № 91 від 30.06.1980), пізніше - Дружбівський комбінат «Будіндустрія» (наказ № 62 від 03.04.1989), Товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба-Будіндустрія» (наказ № 7 від 30.12.1998). Відомості щодо перейменування комбінату зазначені у довідці Архівного відділу Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області від 30.01.2019 №03-11/Т-87 (а.с.17).

Помилка у написанні прізвища « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_5 » у наказі Микулинецького заводу залізобетонних виробів про прийняття на роботу № 44 від 15.06.1979 та наказі Дружбівського комбінату «Будіндустрія» № 68-к від 28.05.1991 про звільнення з роботи, які знаходяться в документах архівного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Будіндустрія», не може бути підставою для не зарахування страхового стажу за цей період, оскільки в трудовій книжці ОСОБА_1 відповідні записи про прийняття та звільнення з роботи відповідають номерам і датам вказаних наказів, зазначеним в архівній довідці. Тобто мається на увазі одна й та ж особа ОСОБА_1 .

Відповідно і дані про заробітну плату ОСОБА_1 , які знаходяться в документах архівного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Будіндустрія» і згідно з довідкою Архівного відділу Теребовлянської районної державної адміністрації від 31.01.2019 № 03/11/Т-94 містять відомості на прізвище « ОСОБА_1 » слід вважати відомостями про заробітну плату ОСОБА_1 .

Щодо цього періоду роботи, з урахуванням встановлених судом обставин справи, сумнівів немає для його зарахування до загального страхового стажу, проте суд звертає увагу, що показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 додатково підтверджено трудовий стаж ОСОБА_1 з 19.06.1979 по 28.05.1991 у Микулинецькому заводі залізобетонних виробів, в подальшому перейменованому на Микулинецький комбінат «Будіндустрія», Дружбівський комбінат «Будіндустрія», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба-Будіндустрія».

Період роботи позивача з 28.05.1991 по 20.08.1992 на посаді методиста гурткової роботи клубу «Юний технік», враховуючи те, що записи в трудовій книжці виконані головою профспілкового комітету, скріплені печаткою Профкому Микулинецького комбінату «Будіндустрія», в той час як з 03.04.1989 Микулинецький комбінат «Будіндустрія» перейменовано на Дружбівський комбінат «Будіндустрія», а також містять неточності щодо дати в протоколі про звільнення, який не узгоджується з роком звільнення, потребують підтвердження іншими доказами.

Враховуючи пункти 3, 17, 18 Порядку № 637 такими доказами можуть бути довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи, а якщо відсутні архівні дані - показання не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Оскільки відповідно до довідки Архівного відділу Теребовлянської районної державної адміністрації від 30.01.2019 № 03-11/Т-94 документи профспілкового комітету організації «Дружба-Будіндустрія» та клубу «Юний технік» за 1991-1992 роки на державне зберігання в архівний відділ не надходили, то підтвердження трудового стажу потребує показань свідків.

У судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.50-51), який працював на Микулинецькому заводі залізобетонних виробів з 01.09.1972 по 06.03.2001, що підтверджується його трудовою книжкою, оглянутою у судовому засіданні, копію якої долучено до матеріалів справи (а.с.52), тобто особа, яка знала заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, зі слів - працювали в одному цеху. Також ОСОБА_3 був обраний членом профспілки цехового комітету.

З показань свідка вбачається, що при Микулинецькому заводі (в подальшому комбінаті), який був чи не найбільшим підприємством у смт.Дружба, профспілковим комітетом було започатковано роботу клубу «Юний технік». Здійснювалась організація гуртків різних напрямів: різьба, фото, випалювання по дереву, художня самодіяльність. Гуртки проводилися і на території комбінату, і в Будинку культури смт.Дружба. ОСОБА_9 після закінчення трудової діяльності на заводі (комбінаті) перейшов на роботу в клуб «Юний технік», де організовував роботу музичних гуртків.

У судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.69-70), який працював на Микулинецькому заводі залізобетонних виробів з часу створення заводу з 1971 по 1998 роки, знав заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві.

З показань свідка вбачається, що роботу клубу «Юний технік» організовував і фінансував об`єднаний комітет профспілок Обміжколгоспбуду по Тернопільській області, позивач був методистом в клубі «Юний технік», а керівником клубу - ОСОБА_10 , який очолював профспілковий комітет Дружбівського комбінату «Будіндустрія».

Такі показання свідків узгоджуються з поясненнями позивача, наданими у судовому засіданні. Також ОСОБА_9 пояснив, що приймав його на роботу та звільняв голова профспілкового комітету Дружбівського комбінату «Будіндустрія» ОСОБА_10 , заробітну плату виплачував профком. Осіб, які працювали безпосередньо в клубі «Юний технік» разом з позивачем і могли б дати свідчення, немає.

Відтак, показами двох свідків, які працювали разом з позивачем на одному підприємстві Товаристві з обмеженою відповідальністю «Дружба-Будіндустрія» (остання назва юридичної особи після реорганізацій та перейменування) та в межах профспілкової діяльності якого діяв клуб «Юний технік», куди був переведений на роботу ОСОБА_1 , підтверджено його трудову діяльність.

Також суд звертає увагу на положення Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства Юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України (далі - Інструкція № 58).

Відповідно до пункту 1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до п. 2.6. Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Отже, з вище наведених норм слідує, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивача за спірний період.

Отже, періоди роботи ОСОБА_1 з 28.05.1991 по 20.08.1992 на посаді методиста гурткової роботи клубу «Юний технік» згідно з записами трудової книжки № 6 -№7, які містили неточності та неузгодженості, належно підтвердженні показаннями свідків.

На думку суду, позивачем надано докази, які не спростовані відповідачем та які у сукупності дають підстави для висновку про підтвердження загального страхового стажу ОСОБА_1 за період роботи в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Дружба-Будіндустрія» з 19.06.1979 по 28.05.1991 та в клубі «Юний технік» з 28.05.1991 по 20.08.1992.

Як передбачено пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Таким чином, враховуючи повноваження суду, визначені наведеною нормою, позовні вимоги слід задовольнити та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу періоди роботи в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Дружба-Будіндустрія» з 19.06.1979 по 28.05.1991 та в клубі «Юний технік» з 28.05.1991 по 20.08.1992.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 768,40 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу періоди роботи в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Дружба-Будіндустрія» з 19 червня 1979 року по 28 травня 1991 року та в клубі «Юний технік» з 28 травня 1991 року по 20 серпня 1992 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області судовий збір у сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (майдан Волі, будинок 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи 14035769).

Повний текст рішення складено та підписано 12.08.2019.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

Згідно з оригіналом:

Суддя Чепенюк О.В.