Справа № 826/12805/18
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 серпня 2019 року № 826/12805/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Ідеал Стар Буд»
до Державної фіскальної служби України
про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ідеал Стар Буд» (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 9, ) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська пл. 8, ), в якому просить:

скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України від 20.07.2018 № 19784/41203420/2;

зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 04.06.2018 № 2.

Позиція позивача.

Позивач зазначає, що з 04.07.2017 є платником ПДВ. Під час провадження діяльності 04.06.2018 позивачем складено податкову накладну № 2 на суму 1 480 000 грн., у т.ч. ПДВ 246 666,67 грн. Згідно квитанції від 23.06.2018 № податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено відповідно до п. 201.16 ПК України, п/н відповідає вимогам п/п. 1.6. п. 1 Критеріїв ризиковості платникам податків», у зв`язку з чим позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Позивач зазначає, що 26.06.2018 через Електронний кабінет подано пояснення та копії документів щодо п/н, реєстрацію якої зупинено. Однак, станом на 02.07.2018 податкова накладна не була зареєстрована та Комісією ДФС було направлено рішення від 02.07.2018 про відмову у реєстрації п/н у зв`язку з ненаданням первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання та транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи та інші документи.

Надалі, 11.07.2018 через Електронний кабінет подано скаргу, яка оскаржуваним рішенням від 20.07.2018 № 19784/41203420/2 залишена без задоволення.

Позивач не погоджується з оскаржуваним рішенням та зазначає, що 01.06.208 між позивачем та ТОВ Консалтингова агенція «Галілео» (замовник) укладено договір № 01/06-18 про надання правової допомоги та комплексних юридичних послуг. Предметом договору виступає надання послуг у сфері права. Позивач зазначає, що п. 6.1. договору визначено, що сума оплати за надані послуги залежить від обсягу і складності наданих послуг та визначається за домовленістю сторін. Так, 01.06.2018 було укладено додаткову угоду № 1, якою визначено, що вартість послуг, що мають бути надані з моменту підписання договору за цією додатковою угодою становить 520 000 грн., в т.ч. ПДВ 86 666,67 грн.

Позивач зазначає, що 04.06.2018 йому проведено оплату послуг та 22.06.2018 було направлено для реєстрації податкову накладну № 1 від 01.06.2018 на зазначену суму, яка була зареєстрована.

Додатковою угодою від 03.06.2018 № 2 сторони продовжили співпрацю та домовились, що замовник (позивач) сплачує авансом 1 480 000 грн., у т.ч. ПДВ 246 666,67 грн. оплата цих послуг проведена 04.06.2018, що стало підставою для реєстрації податкової накладної № 2 від 04.06.2018.

Позивач наголошує, що після зупинення реєстрації, було надано комплекс документів: договір, виписка з банку, диплом Остапчука О.В . від 31.03.2015 (керівник виконавця), пояснення, акт надання послуг від 01.01.2018 за додатковою угодою № 1 від 01.06.2018.

Враховуючи наведене, заявник вважає оскаржуване рішення протиправним.

Позиція відповідача.

У відзиві на позов (а.с. 57), відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Відповідач, посилаючись на положення профільних нормативно-правових актів, зазначає, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені нормами законодавства.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою від 14.08.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін. Позивач звертався із клопотанням про пришвидшення розгляду справи.

Встановлені судом обставини.

У даному випадку матеріалами справи підтверджується статус позивача як платника ПДВ, укладання вищезгаданого договору, формування податкової накладної, її направлення для реєстрації в ЄРПН, зупинення реєстрації відповідно до вищезгаданої квитанції, надання позивачем певних документів та пояснень, прийняття рішення про відмову у реєстрації п/н, оскарження цього рішення та прийняття оскаржуваного рішення Комісії з питань розгляду скарг від 20.07.2018 № 19784/41203420/2.

Так, до матеріалів справи надано копію договору № 01/06 від 01.06.2018 про надання правової допомоги та комплексних юридичних послуг, укладений між позивачем (виконавцем) та ТОВ «Консалтингова агенція «Галілео».

Строк дії договору - до 31.12.2018.

03.06.2018 укладено додаткову угоду № 2 відносно сплати замовником виконавцю 1 480 000 грн., у т.ч. ПДВ 246 666,67 грн. авансом за послуги згідно з умовами договору.

04.06.2018 на рахунок позивача зараховано 2 000 000 грн. «за послуги зг. Договору № 01/06-18 від 01.06.2018».

04.06.2018 сформована податкова накладна № 2 на суму 1 480 000 грн. , у т.ч. ПДВ 246 666,67 грн.

23.06.2018 вказана накладна направлена для реєстрації в ЄРПН.

Відповідно до квитанції від 23.06.2018 реєстрацію зупинено. Відповідно до п. 201.16 ПК України. Податкова накладна відповідає вимогам п. 1.6. п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Додатково повідомлено показники, які стали підставою для зупинення: «D»=0, «P» = 86666,67.

26.06.2018 сформовано повідомлення про надання пояснень, в якому позивачем повідомлено, що надаються комплексні юридичні послуги та передбачено отримання авансу і саме за цією подією виникає податкове зобов`язання. Додано договір з додатками, виписка з банку, диплом ОСОБА_2 , пояснення, акт виконаних робіт від 01.06.2018 (за іншою (попередньою) додатковою угодо № 1 від 01.06.2018 на суму 520 000 грн. з ПДВ).

Таблиця даних платника податку на додану вартість, в якій визначають види економічної діяльності та коди послуг, що у свою чергу дозволяє з відповідністю операцій звичайній господарській діяльності платника ПДВ, не подавалась.

Рішенням ГУ ДФС в м. Києві від 02.07.2018 № 823564/41203420, прийнятим головою комісії Тименко С.І. (посадовою особою ГУ ДФС у м. Києві, інформація щодо чого наявна у відкритих джерелах інформації), відмовлено у реєстрації податкової накладної із зазначенням про ненадання первинних документів та інших недоліків.

11.07.2018 позивачем сформовано скаргу на вказане рішення (т.1, а.с. 29) із зазначенням, що факт надання послуг ще не настав. Додано договір з додатками, виписку, пояснення, акт за попередньою операцією, диплом.

Оскаржуваним рішенням ДФС України (Комісії з питань розгляду скарг) від 20.07.2018 № 19784/41203420/2 відмовлено у скасуванні рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

При цьому, суд окремо звертає увагу, що уданому предметом позову є саме оскарження рішення Комісії з питань розгляду скарг від 20.07.2018 № 19784/41203420/2, а не рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, про що однозначно визначено у прохальній частині позову (предмет позову) - (т.1, а.с. 7).

Під час розгляду справи позивач не звертався із заявами про зміну предмету позову чи уточнення позовних вимог.

Відтак, справа розглядається відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Слід додати, що у відповіді на відзив, представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Так, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п. 74.2. ПК України).

Відповідно до п. 201.10 ПК України (в редакції на час направлення п/н для реєстрації) якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Відповідно до п. 201.16. ПК України реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з положень п. 10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених постановою КМ України від 21 лютого 2018 р. № 117 (далі - Порядок № 117), яка набрала чинності 22.03.2018, та власне критеріїв, визначених у листі ДФС України від 21.03.2018 р. N 959/99-99-07-18 (далі - Критерії ризиковості платника податків; Критерії), пунктом 1.6. Критеріїв визначено такий критерій «Платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо:

комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України";

платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Водночас, відповідно до п. 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються, крім іншого: номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 14 зазначеного порядку передбачено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до п. 21 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Однак, у даному випадку, як вже зазначалося, позивачем не оскаржується рішення про відмову у реєстрації податкової накладної. Оскаржується рішення за результатами розгляду скарги на рішення про відмову у реєстрації п/н.

У свою чергу, що стосується порядку оскарження рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, слід зазначити, що відповідно до п/п. 56.23. ПК України оскарження рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється у порядку, визначеному цією статтею з урахуванням таких особливостей:

56.23.1 скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних подається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику;

56.23.2 скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розглядається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за участі уповноваженої особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

56.23.3 скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розглядається протягом 10 календарних днів з дня отримання такої скарги центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Термін розгляду скарги не може бути продовженим;

56.23.4 якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не надсилається платнику податків протягом 10-денного строку, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначеного строку.

У взаємозв`язку з наведеним, слід додати, що відповідно до п. 3 Порядку розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого постановою КМ України від 21 лютого 2018 р. N 117, скарги подаються платником податку на додану вартість (далі - платник податку) до ДФС протягом 10 календарних днів з дня набрання чинності рішенням комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Платник податку може додавати до скарги пояснення та копії документів, які підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена (п. 11 Порядку).

Наведене стосується формальної сторони процесу подання для реєстрації податкової накладної, яка, крім іншого вимагає надання, у разі зупинення реєстрації п/н, підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній щодо наявності підстав для видачі п/н.

У свою чергу, щодо підстав для формування податкових зобов`язань та податкового кредиту, що є передумовою для формування податкової накладної, слід додати наступне.

Так, приймаючи до уваги вищезгадані процедури, суд вважає за необхідне додатково акцентувати увагу саме на тому, що підставою для формування сум податкового кредиту з ПДВ, підставою для формування п/н та, відповідно, підставою для реєстрації п/н є реальне виконання господарських операцій, які є об`єктом оподаткування.

Так, проаналізувавши в контексті спірних відносин положення:

- ПК України, а саме: п/п. 14.1.36. (щодо визначення терміну «господарська діяльність»), п/п. 14.1.191. (щодо визначення «постачання товарів»), п/п. 14.1.202. (щодо визначення «продаж (реалізація) товарів»), п/п. 14.1.185. (щодо визначення «постачання послуг»), п/п. 14.1.203 (щодо визначення «продаж результатів робіт (послуг), п/п 14.1.231 (щодо визначення «розумна економічна причина (ділова мета)»),

- ПК України (щодо ПДВ) п/п. 14.1.178 (щодо визначення «податок на додану вартість»), п/п. 14.1.181 (щодо визначення «податковий кредит»), п. 185.1. (щодо визначення «об`єкт оподаткування»), п. 187.1. (щодо дати виникнення податкових зобов`язань), п. 188.1. (щодо бази оподаткування), ст. 198 (щодо податкового кредиту), п. 198.2. (щодо дати виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту), п. 198.3. (щодо порядку визначення податкового кредиту), п. 198.6. (щодо наслідків не підтвердження сум податку), ст. 200-1 (щодо електронного адміністрування ПДВ); п. 201.1. (щодо обов`язку видати податкову накладну та обставин, які зумовлюють їх видачу), п. 201.7. (щодо видачі п/н на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс); п. 201.8. (щодо осіб, яким надано право нарахування податку та видачі п/н), п. 201.10 (щодо видачі п/н платником податку та статусу п/н як підстави нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту; порядку зупинення реєстрації ПН/РК - п. 201.16),

- ч. 2. ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» («фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку»), ч. 1 ст. 9 («підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи»), ст. 1 (щодо визначення термінів) («первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію»);

- п/п. 16.1.2. ПК України (щодо обов`язку ведення обліку доходів і витрат, складання звітності, що стосується обчислення і сплати податків та зборів), 16.1.3. ПК України (щодо обов`язку подання звітності та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів), п. 44.1. ПК України (щодо ведення обліку на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, та щодо підтвердження задекларованих відомостей),

суд приходить до наступних висновків.

Так, податкова звітність формується на підставі первинних бухгалтерських документів, які, крім іншого, мають бути складені за фактично вчиненою операцією, повинні мати всі обов`язкові реквізити, зокрема, містити відомості про господарську операцію, про зміст та обсяг операцій, та бути підписані уповноваженими особами, що у сукупності надає первинному документу юридичної значимості для цілей відображення фактично вчинених операцій у бухгалтерському та податковому обліку.

У той же час, правові наслідки у вигляді виникнення підстав для формування податкової накладної виникають за наявності сукупності обставин та підстав, з якими наведені вище норми податкового законодавства пов`язують можливість формування спірних сум податкових вигод та які є передумовою їх формування.

Зокрема, такі правові наслідки наступають у разі: здійснення оподатковуваної операції, яка є об`єктом оподаткування.

При цьому, дійсно, проведення авансу за загальним правилом є «першою подією» для цілей формування податкової накладної, однак, як вже зазначалося, проведення попередньої оплати має бути здійснено за оподаткованою операцією, що є обєктом оподаткування.

Недоведеність, крім іншого, проведення оподатковуваної операції, зокрема, податкові накладні юридичної значимості, у т.ч. для цілей їх реєстрації в ЄРПН, навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних по суті та у зв`язку з цим юридично дефектних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників певних операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкових вигод.

У даному випадку, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази та первинні документи відповідно до положень ст. 90 КАС України за своїм внутрішнім переконанням, виходячи з положень ч. 2 ст. 73 КАС України (щодо предмету доказування) та з урахуванням положень ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України (щодо обов`язку доказування), суд констатує, що у зв`язку із здійсненням 04.06.2018 на рахунок позивача оплати у розмірі 1 480 000 грн. з ПДВ, між тим, однак, відсутні будь-які угоди, або замовлення чи рахунки, які б деталізували/конкретизували - за які послуги сплачено кошти та чи є такі послуги об`єктом оподаткування ПДВ. Зазначення у додатковій угоді № 2 визначення «за послуги згідно з умовами договору» не є визначенням об`єкта оподаткування, оскільки не розкриває зміст операцій по структурі цих послуг, не встановлює конкретизації вказаних послуг. У той же час, договором передбачено, крім іншого, «виконання інших послуг у сфері права», що, відповідно, потребує деталізації за складом та обсяг послуг для цілей віднесення таких операцій до оподатковуваних.

В контексті наведеного та відносно юридичної значимості первинних документів, суд вважає за необхідне звернути увагу на правову позицію Вищого адміністративного суду України, викладену у постанові від 07.07.2011 р. (№ К-25801/08; номер рішення в ЄДРСР - 18257561), з якої вбачається, що первинні документи, які мають узагальнений характер, неконкретні за змістом, не можуть враховуватися при формуванні відповідних податкових вигод, що у даному випадку відноситься і до змісту платіжних документів у разі оплати авансом неконкретизованого переліку та за змістом/обсягом послуг.

У взаємозв`язку з наведеним, суд також звертає увагу, що навіть станом на час розгляду справи позивачем не надано доказів виконання юридичних послуг, хоча строк договору припинився 31.12.2018 року.

Враховуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для формування податкових вигод та податкової накладної та для її реєстрації в ЄРПН, оскільки у даному випадку рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників операцій, відсутні підстави для віднесення операції з оплати до проведення оплати за оподатковуваною операцією з поставки вказаних послуг, яка у даному випадку, за висновком суду, не може бути кваліфікована як об`єкт оподаткування ПДВ.

Наведене, у свою чергу, дає підстави для висновку про відсутність підстав для скасування рішення про результати розгляду скарги позивача на рішення про відому у реєстрації податкової накладної, яке за висновком суду є законним та вірним по суті, оскільки враховує підстави та обставини, які є передумовою для формування податкових накладних.

У даному випадку, враховуючи вищевикладене, в порядку виконання обов`язку, визначеного ч. 1 ст. 77 КАС України, позивачем під час розгляду справи не доведено обставин протиправності оскаржуваного рішення відповідача за результатами розгляду скарги.

Відтак, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Враховуючи рішення суду про відмову у задоволенні позову, відсутні підстави для відшкодування судового збору, передбачені ст. 139 КАС України.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 5 - 11, 14, 19, 72 - 77, 90, 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариство з обмеженою відповідальністю «Ідеал Стар Буд» (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 9, ) відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін