Справа № 460/1866/19
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

12 серпня 2019 року м. Рівне №460/1866/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1
до Головного управління ДФС у Рівненській області
провизнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки),
В С Т А Н О В И В :

08 серпня 2019 року до Рівненського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2019 № Ф-21210-17 на суму 13099,12 грн та від 13.05.2019 № Ф-21210-17 на суму 15853,30 грн.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову (вх. № 13959/19), в якій просить забезпечити поданий позов шляхом зупинення стягнення заборгованості за єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 13099,12 грн у виконавчому провадженні № 59340785 від 23.06.2019 з виконання вимоги Головного управління ДФС у Рівненській області від 14.02.2019 № Ф-21210-17 до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

На час розгляду заяви про забезпечення позову судом не вирішено питання відкриття провадження за даним позовом.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову зазначено, що заявником було використано процедуру адміністративного оскарження спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2019 № Ф-21210-17 на суму 13099,12 грн до Державної фіскальної служби України, однак, на час звернення до суду з даним позовом не отримано відповіді на подану скаргу, чим порушено, як стверджує заявник, пункт 1 розділу IV Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2015 № 1124. Водночас, отримавши виклик державного виконавця від 26.07.2019 № 27573, заявник дізнався, що у Рівненському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебуває на виконанні спірна вимога від 14.02.2019 № Ф-21210-17 на суму 13099,12 грн у межах виконавчого провадження 59340785. При цьому додав, що постанову про відкриття цього виконавчого провадження він не отримував.

Зважаючи на те, що спірна вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом та наразі оскаржується платником у судовому порядку, сума боргу, визначена таким чином, вважається неузгодженою, а відтак має зупинятися перебіг строку сплати визначеної у спірній вимозі суми боргу.

Вказуючи на негативні наслідки за результатом вчинення виконавчих дій у межах розпочатого виконавчого провадження, як то безпідставне стягнення неузгодженої суми заборгованості, заявник зазначає про ймовірність виникнення істотних перешкод у виконанні рішення суду у разі постановлення судом рішення на користь позивача, зазначаючи, що невжиття судом ініційованих заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист прав та інтересів заявника.

Вирішуючи питання вжиття заходів забезпечення позову суд враховує таке.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову згідно з частиною другою статті 150 КАС України допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (частина четверта статті 150 КАС України).

Суд зазначає, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Частиною першою статті 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Суд встановив, що до Автоматизованої системи виконавчих проваджень внесено дані про відкриття 23.06.2016 виконавчого провадження 59340785 у якому ОСОБА_1 значиться боржником, а Головне управління ДФС у Рівненській області - стягувачем.

Необхідність вжиття судом заходів забезпечення позиву заявник обгрунтовує негативними наслідками у вигляді безпідставного стягнення суми боргу за спірною вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2019 № Ф-21210-17, що ускладнить, на думку заявника, відновлення його порушених прав.

Враховуючи такі доводи заявника суд зазначає, що статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII визначено порядок звернення стягнення, зокрема, на кошти боржника, відповідно до частини четвертої якої на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Заявник не надав доказів накладення арешту на його кошти, як і інше будь-яке майно у межах виконавчого провадження 59340785, а суд не встановив таких.

Таким чином, у межах виконавчого провадження 59340785 державним виконавцем не вживались заходи щодо примусового стягнення коштів заявника.

Визначаючись зі способом забезпечення позову суд звертає увагу на таке.

Як зазначено вище одним із способів забезпечення позову, передбачених частиною першою статті 151 КАС України, є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, вказана норма статті 151 КАС України містить обов`язкову умову, а саме: якщо стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Це означає, що суд може забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа лише за умови, якщо стягнення за таким здійснюється у безспірному порядку.

Суд звертає увагу, що безспірне списання це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів (пункт 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 № 45)).

Оскільки заявник не є бюджетною установою, доказів того, що кошти на рахунку позивача є коштами державного та місцевих бюджетів чи, що позивач є розпорядником та одержувачем бюджетних коштів суду не надано, то і заходи безспірного списання коштів на підставі спірної вимоги не визначені.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність будь-яких об`єктивних даних, з яких можливо зробити висновок, що до моменту ухвалення рішення у справі, невжиття ініційованих заявником заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, тому суд дійшов висновку, що у забезпеченні позову належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 150-157, 243, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

В забезпеченні позову за заявою ОСОБА_1 по адміністративній справі № 460/1866/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повну ухвалу складено 12.08.2019.

Суддя Нор У.М.