Справа № 400/1461/19
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2019 р. № 400/1461/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагар В. С. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2

до відповідача:Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, пр. Миру, 34, Миколаїв, 54034

про:визнання протиправним та скасування рішення № Ш-440/0-633/0/20-19, зобов`язання вчинити певні дії,

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, про визнання протиправним та скасування рішення № Ш-440/0-633/0/20-19 щодо відмови у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуально садівництва, орієнтовною площею 0, 8704 га із земель державної власності в межах Баловнянської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області та зобов`язання прийняти рішення щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва, орієнтовною площею 0, 8704 га із земель державної власності в межах Баловнянської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що листом від 11.02.2019року № Ш-440/0-663/0/20-19-С відповідач протиправно, всупереч Земельного кодексу України, відмовив позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в зв`язку з тим, що бажана земельна ділянка відноситься до категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики та іншого призначення.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про правомірність своїх дій та відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в зв`язку, з тим, що земельна ділянка, яку бажає отримати у власність позивачка, відноситься до категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики та іншого призначення і вирішення визначеного у заяві питання не входить до компетенції Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

Відповідно до ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), суд здійснив розгляд справи у письмовому проваджені.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у січня 2019 року звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області із заявою про надання дозволу на виготовлення землевпорядної документації щодо передачі земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,8704 га із земель державної власності в межах Баловнянської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області.

11.02.2019 року відповідач листом повернув позивачеві надані матеріали, зазначивши, що вирішення наданого питання не входить до компетенції Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, вказавши на те, що він є розпорядником лише земель сільськогосподарського призначення державної власності. А згідно до інформації Відділу Держеокадастру у Новоодеському районі Миколаївської області бажана земельна ділянка відноситься до категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики та іншого призначення.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі статтею 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відповідно до статті 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно до пункту «б» частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірі - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч. 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вбачається із матеріалів справи у листі відповідача від 11.02.2019 №ш440/0/633/0/20-19СГ, надісланому позивачу, відповідач зазначає, що згідно до інформації Відділу Держеокадастру у Новоодеському районі Миколаївської області бажана земельна ділянка відноситься до категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики та іншого призначення.

Відповідача своїм листом від 11.02.2019 №ш440/0/633/0/20-19СГ, повернув надані позивачем матеріали, із зазначенням того, що вирішення питання не входить до його компетенції.

Із матеріалів справи, а саме інформації щодо земельної ділянки, яка розташована в межах Баловнянської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області вбачається, що земельна ділянка орієнтовної площею 0,8704 га відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної власності.

У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, лише що згідно інформації Відділу Держеокадастру у Новоодеському районі Миколаївської області бажана земельна ділянка відноситься до категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики та іншого призначення. Однак ніяких доказів, того, що бажана земельна ділянка , орієнтовною площею 0, 8704 га із земель державної власності в межах Баловнянської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, відноситься до категорії земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики та іншого призначення до суду не надано.

Суд звертає увагу на те, що лише частиною сьомою статті 118 ЗК України передбачено підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, перелік яких є вичерпним.

Згідно з вимогами статті 118 Земельного кодексу України відповідач повинен був розглянути зазначену заяву протягом одного місяця. Хоча, відповідачем і розглянуто вказану заяву в межах встановленого строку, але дії управління, які полягали у поверненні наданих позивачем матеріалів у наданні дозволу на розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, для ведення особистого селянського господарства, не відповідають підставам відмови, що визначені ст.118 ЗК України.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Тому суд вважає за необхідне для захисту прав позивача визнати протиправними дії відповідача, щодо повернення матеріалів позивачеві та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на виготовлення землевпорядної документації щодо передачі земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,8704 га із земель державної власності в межах Баловнянської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034 ) задовольнити.

2.Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області щодо повернення матеріалів ОСОБА_1 , які були надані для вирішення питання про надання дозволу на виготовлення землевпорядної документації щодо передачі земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,8704 га із земель державної власності в межах Баловнянської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області.

3.Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034 ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) про надання дозволу на виготовлення землевпорядної документації щодо передачі земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,8704 га із земель державної власності в межах Баловнянської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області.

4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя В. С. Брагар