Справа № 260/1085/19
Суддя: Гебеш С. А.
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про зупинення провадження у адміністративній справі

09 серпня 2019 рокум. Ужгород№ 260/1085/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гебеш С. А.

при секретарі судових засідань - Жирош С.Ю.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Міснік Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в особі - Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в особі - Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

В судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання щодо зупинення провадження в даній справі в силу вимог п.5 ч.2 ст. 236 КАС України, перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №2540/3203/18(провадження №11-445апп19).

Представник позивача в судовому засіданні проти зупинення провадження в даній адміністративній справі не заперечував та залишив розгляд даного питання на розсуду суду, при цьому пояснивши, що при ухваленні рішення у справі №2540/3203/18, що відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду такої, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду.

Представник відповідача в судовому засіданні проти зупинення провадження в даній адміністративній справі в силу вимог п.5 ч.2 ст. 236 КАС України не заперечував та залишила розгляд даного питання на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку представників сторін з приводу можливості зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №2540/3203/18, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог п.5 ч.2 ст.236 КАС України, суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Враховуючи норму вищевикладеної статі КАС України, а також те, що для вирішення спору необхідно надати оцінку спірному рішенню відповідача про стягнення виконавчого збору в контексті наявності підстав його прийняття, визначених Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ "Про виконавче провадження" (далі Закон №1404-VІІІ), суд зазначає наступне.

Згідно з ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26.04.2019 у справі №2540/3203/18 щодо оцінки подібних правовідносин і результату вирішення спору наявні взаємовиключні правові позиції застосування ч.2 ст.27, ч.3 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" різними касаційними судами: Касаційним адміністративним судом, Касаційним господарським судом та Касаційним цивільним судом.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 808/3791/16 (провадження №К/9901/20636/18) дійшов висновку, що ст.27 Закону №1404-VІІІ встановлює загальні правила стягнення виконавчого збору виконавцем. Однак передбачає винятковий перелік підстав, коли виконавчий збір не стягується. Згідно з ч.3 ст. 40 Закону №1404-VІІІу разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом. З огляду на зазначене Суд зробив висновок, що ч.3 ст.40 Закону №1404-VІІІ є спеціальною нормою, яка регулює окремі випадки стягнення виконавчого збору, а тому загальні правила встановлені частинами першою та другою статті 27 зазначеного закону не можуть застосовуватися.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 15 лютого 2018 року у справі № 910/1587/13, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій спірних норм Закону №1404-VІІІ, дійшов до висновку, що згідно зі ст.27 вказаного Закону та розділу ІV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, виконавчий збір стягується на підставі постанови, яка виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника сум або закінчення виконавчого провадження згідно зі ст.39 Закону №1404-VІІІ в розмірі 10% від суми, що фактично стягнута, повернута боржнику. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду погодився з висновками судів попередніх інстанцій, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника сум коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного стягнення з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, та виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, проаналізувавши норми Закону №1404-VІІІ, дійшов висновку, що законодавець чітко визначив, що виконавчий збір стягується з фактично стягнутої суми, розмір виконавчого збору вираховується також з фактично стягнутої суми. Колегія цього суду визнала помилковими доводи скаржника, що виконавчий збір стягується незалежно від того чи було здійснено стягнення коштів за виконавчим документом органами державної виконавчої служби.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 761/11524/15-ц (провадження №61-1788св17), перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції частин 1-2 ст.27, ч.3 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження", дійшов висновку, що законодавець підтверджує, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми. При стягненні виконавчого збору відповідно до ч.3 ст.40 Закону №1404-VІІІ без реального стягнення суми боргу з боржника створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

Суд з`ясував, що для усунення таких розбіжностей у застосуванні норм Закону №1404-VІІІ для єдності судової практики на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа №2540/3203/18 (провадження №11-455апп19), предметом спору у якій є визнання протиправними дій та скасування постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору у подібних правовідносинах та з аналогічних у цій справі підстав. Ухвалою ВП ВС від 13.05.2019 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без виклику учасників на 28.08.2019 року.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Саме тому до ухвалення єдиної правової позиції у судовій практиці вказаного Суду у вказаних правовідносинах цей спір вирішити з дотриманням принципу верховенства права неможливо.

Пунктом 5 ч.2 ст.236 КАС України встановлено право суду зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

З огляду на положення пункту 5 частини другої статті 236 КАС, враховуючи, що правовідносини у справі №2540/3203/18 та даній справі стосуються винесення постанови про стягнення виконавчого збору, а встановлення правильності правозастосування під час розгляду справи №2540/3203/18 може вплинути на наслідки розгляду даної справи, на підставі аналізу матеріалів справ, враховуючи вимоги статті 242 КАС щодо законності і обґрунтованості судового рішення, суд дійшов висновку щодо необхідності зупинення провадження у справі №260/1085/19 до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі №2540/3203/18.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 236, 240-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі № 260/1085/19 за позовом ОСОБА_2 до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в особі - Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови зупинити до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №2540/3203/18(провадження №11-445апп19).

Копію ухвали направити (надати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано судом 12.08.2019 року.

Суддя Гебеш С. А.