Справа № 813/3118/18
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/6529/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.,

за участі секретаря судового засідання Ігнатищ Л.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Перхач С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року про відмову в роз`ясненні судового рішення (ухвала постановлена у м. Львові судом у складі головуючого судді Лунь З.І., дату складення повного тексту ухвали судом не зазначено) у справі № 813/3118/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

В липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо недонарахування до основного розміру пенсії ОСОБА_1 зафіксованої індексації у розмірі 216,41 грн., з 01.01.2018 року. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо незбільшення основного розміру пенсії позивачу на 35% відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 355 «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 23.04.2012 року, з 01.01.2018 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити до основного розміру пенсії позивачу зафіксовану індексації у розмірі 216,41 грн., починаючи з 01.01.2018 року та виплатити її. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити позивачу підвищення до основного розміру його пенсії у розмірі 35% відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 355 «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 23.04.2012, починаючи з 01.01.2018 року. В решті позовних вимог - відмовлено.

22.03.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області до суду першої інстанції подало заяву про роз`яснення рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року.

Заява обґрунтована тим, що рішення суду є незрозумілим, а зокрема є незрозумілим порядок обрахунку підвищення на 35% відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №355 «Про підвищення розміру пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме відповідно до якої довідки проводити обрахунок підвищення, з довідки від 21.06.2012 року №91-10288 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, яка надавалася ГУ МВС України у Львівській області для визначення максимального розміру підвищення, чи по довідці від 21.03.2018 року №91-10288 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, за нормами, чинними на січень 2016 року.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року в задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про роз`яснення судового рішення - відмовлено.

Ухвалу суду оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, подавши на неї апеляційну скаргу, якою просить скасувати ухвалу суду та прийняти нове рішення, яким заяву про роз`яснення судового рішення задовольнити.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що управління не може виконати судове рішення у зв`язку з тим, що воно є незрозумілим, зокрема є незрозумілим порядок обрахунку підвищення на 35% відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №355 «Про підвищення розміру пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме відповідно до якої довідки проводити обрахунок підвищення, з довідки від 21.06.2012 року №91-10288 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, яка надавалася ГУ МВС України у Львівській області для визначення максимального розміру підвищення, чи по довідці від 21.03.2018 року №91-10288 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, за нормами, чинними на січень 2016 року. Таким чином вказує, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі безпідставно дійшов до висновку про те, що у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення слід відмовити.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22.03.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулося до суду першої інстанції із заявою про роз`яснення рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року, оскільки рішення суду є незрозумілим, а зокрема є незрозумілим порядок обрахунку підвищення на 35% відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №355 «Про підвищення розміру пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Суд першої інстанції ухвалою від 28 травня 2019 року відмовив Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області у роз`ясненні судового рішення, оскільки його зміст не викликає труднощів для розуміння.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, виходив з того, що з мотивувальної та резолютивної частини рішення суду від 12.11.2018 року випливає, що його текст труднощів для розуміння не викликає, суть його ясна та не двозначна, тому розширеного тлумачення, шляхом роз`яснення та винесення процесуального документу з цього приводу не потребує. Окрім того, доказів на підтвердження наявності обставин, які перешкоджають виконанню судового рішення, чи ускладнюють його виконання або роблять неможливим разом із заявою заявником не надано. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що текст рішення суду від 12.11.2018 року труднощів для розуміння не викликає, суть його ясна та не двозначна, тому розширеного тлумачення, шляхом його роз`яснення та винесення процесуального документу з цього приводу не потребує, а тому заява про роз`яснення судового рішення задоволенню не підлягає.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Частиною 1, 2 ст. 254 КАС України визначено, що за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

В силу викладеного, приписами ст. 254 КАС України передбачена можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню, та стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Як зазначено в п. 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Колегія суддів зазначає, що підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акту є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акту, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тому процесуальна процедура роз`яснення судового акту виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Водночас, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

Колегія суддів звертає увагу на те, що за загальними нормами права, роз`яснення судом ухваленого ним рішення здійснюється насамперед з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускала кілька варіантів тлумачення.

Проаналізувавши зміст рішення суду від 12.11.2018 року, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в рішенні висновки суду, а також резолютивна частина даного судового рішення є зрозумілою, оскільки в достатній мірі містять мотиви та обґрунтування і не вимагає додаткового тлумачення, судове рішення не містить у собі положень, які б суперечили або виключали одне одного.

Водночас зміст заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про роз`яснення судового рішення вказує на те, що заявнику зрозуміле судове рішення, однак незрозуміло яким чином його виконувати. Тобто, заявник просить роз`яснити саме порядок виконання судового рішення, що виходить за межі повноважень суду щодо роз`яснення судового рішення в розумінні статті 254 КАС України.

При цьому, апеляційний суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. За наведеного правового регулювання, заява про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду підлягає вирішенню судом, який розглянув справу як суд першої інстанції, яким в даному випадку є Львівський окружний адміністративний суд.

За таких обставин підстави для скасування ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року про роз`яснення судового рішення відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 308, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року про відмову в роз`ясненні судового рішення у справі № 813/3118/18 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. У випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 08 серпня 2019 року.