Справа № 640/2620/19
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2620/19
УХВАЛА

12 серпня 2019 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Ісаєнко Ю.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Козьякова Сергія Юрійовича про відвід судді Кузьменка В. В. та заяви представника позивача ОСОБА_1 про відвід суддів Кузьменка В. В., Ганечко О. М., Шурка О. І. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Козьякова Сергія Юрійовича, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_3, треті особи: Голова Державної судової адміністрації України, Вища кваліфікаційна комісія суддів України, Вища рада правосуддя про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Козьякова Сергія Юрійовича, Члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_3, треті особи - Голова Державної судової адміністрації України, Вища кваліфікаційна комісія суддів України про:

- визнання протиправною з 05.12.2018 бездіяльності Голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Козьякова Сергія Юрійовича щодо неналежного здійснення повноважень з організації роботи та неналежного здійснення загального керівництва Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

- визнання з 05.12.2018 протиправними дії члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів ОСОБА_3 щодо здійснення повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

- визнання відсутності повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у ОСОБА_3 з 05.12.2018 та зобов`язання ОСОБА_3 утриматись від здійснення повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2019 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, апелянт подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2019 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду.

16.05.2019 в судовому засіданні протокольною ухвалою суду залучено до розгляду справи в якості третьої особи без самостійних вимог Вищу раду правосуддя.

05.06.2019 в судовому засіданні представником голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Козьякова Сергія Юрійовича заявлено відвід судді Кузьменку В.В. з посиланням на доводи, викладені у письмовій заяві.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2019 заяву про відвід судді визнано необґрунтованою. Провадження по справі зупинено та передано справу для вирішення питання про відвід.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2019 у задоволенні заяви представника голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Козьякова Сергія Юрійовича про відвід судді Кузьменка В.В. відмовлено.

В подальшому, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2019 поновлено провадження у справі.

В судове засіданні 07.08.2019 з`явилися учасники процесу. ОСОБА_5 - представник голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Козьякова С. Ю., в судовому засіданні заявив відвід судді-доповідачу Кузьменку В.В., посилаючись на доводи, зазначені у письмовій заяві.

Представник позивача також заявив відвід усій колегії суддів, про що подав відповідні письмові заяви.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2019 заяву представника голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Козьякова Сергія Юрійовича про відвід судді Кузьменка В. В. та заяви представника позивача ОСОБА_1 про відвід суддів Кузьменка В. В., Ганечко О. М., Шурка О. І. визнано необґрунтованими.

Зупинено апеляційне провадження у справі та передано справу для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України, для вирішення питання про відвід.

В порядку, встановленому ст. 31 КАС України, суддю Ісаєнко Ю.А. визначено суддею для вирішення питання про відвід.

Відповідно до правил ч. 8 ст. 40 КАС України, питання про відвід вирішується в порядку письмового провадження.

Розглядаючи подані заяви про відвід суддів, суд виходить з наступного.

Положеннями частин 1, 2 ст. 36 КАС України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 39 КАС України встановлено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Так, заява ОСОБА_5 , представника голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Козьякова С. Ю., про відвід судді Кузьменка В. В. мотивована наступним.

Як вказує заявник, 29 липня 2019 року він ознайомився з інформацією оприлюдненою Національним антикорупційним бюро України на його офіційному сайті під назвою "Роз`яснення щодо обшуків в Окружному адмінсуді Києва" (https://nabu.gov.ua/novyny/rozyasnennya-shchodo-obshukiv-v-okruzhnomu-adminsudi-kyyeva).

Із зазначеного, представник голови ВККС України Козьякова Сергія Юрійовича зробив припущення про можливість здійснення впливу на головуючого у цій справі № 640/2620/19 суддю Кузьменко В.В.

Разом з тим, суд відхиляє такі посилання, позаяк вони ґрунтуються виключно на припущеннях, не обґрунтовані жодними доказами, а тому не можуть бути підставою для задоволення заяви про відвід.

Крім того, заявник посилається на те, що судом було допущено істотне порушення строків розгляду справи (дата відкриття провадження - 15.04.2019). Відповідно до статті 309 КАС України, справа повинна була бути розглянутою протягом 60 днів, тобто до 14.06.2019 року.

З огляду на викладене вище, представник голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Козьякова Сергія Юрійовича вважає, що суддя Кузьменко В.В. не може брати участі в подальшому розгляді даної справи з огляду на наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості та об`єктивності.

Оцінюючи доводи заявника щодо порушення строків, слід виходити з наступного.

З витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2019 року, визначено склад колегії у справі, а саме: головуючий суддя Кузьменко В. В., судді Шурко Я. М., Василенко Я. М.

11.04.2019 справу передано судді-доповідачу, ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2019 відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та призначено до розгляду в судове засідання на 16.05.2019.

В судовому засіданні 16.05.2019 протокольною ухвалою суду залучено до розгляду справи в якості третьої особи без самостійних вимог Вищу раду правосуддя та для надання можливості представнику ознайомитися з матеріалами справи, відкладено розгляд справи на 05.06.2019.

В судовому засіданні 05.06.2019 представник голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Козьякова Сергія Юрійовича заявив відвід судді Кузьменку В. В., який ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2019 визнано необґрунтованим, зупинено апеляційне провадження у справі для передачі судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України, для вирішення питання про відвід.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід.

Ухвалою судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2019 у задоволенні заяви представника голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Козьякова Сергія Юрійовича про відвід судді Кузьменка В.В. відмовлено.

Враховуючи, що зазначені процесуальні дії при розгляді справи вимагали певного часу, були зумовлені відповідними діями сторін та враховуючи, що провадження у справі зупинялось, доводи заявника про порушення строків розгляду справи, що вказує на наявність підстав для відводу є необґрунтованими.

Стосовно оприлюдненої НАБУ інформації та, як зазначено заявником, припущення про можливість здійснення впливу на головуючого у цій справі суддю Кузьменко В.В., то суд вказує на те, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень у інших справах, у т.ч. подібних.

Відтак, викладена НАБУ інформація не є підставою для відводу судді Кузьменка В. В., оскільки скріншоти з мережі інтернет не є офіційно встановленим джерелом інформації. Існування об`єктивно таких дій та правдивість викладених інформації є під сумнівом поки не буде встановлено протилежне.

Отже, заява не містить будь-яких обставин, що можуть бути відповідно до ст. 36, 37 КАС України, підставою для відводу, а доводи заяви та зазначені у ній міркування зводяться до припущень заявника та не доводять наявності обставин, які викликали б сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Кузьменка В. В. у розгляді цієї справи.

Щодо заявленного відводу колегії суддів, який мотивований тим, що загальновідомим є факт, що з проведенням судової реформи України ВККС України розглядалось питання щодо рекомендування суддів апеляційних судів, які підтвердили здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді за результатами кваліфікаційного оцінювання, проведеного ВККС України для переведення на посаду судді до іншого суду того самого або нижчого рівня без конкурсу.

На переконання представника позивача, станом на момент вирішення питання про призначення кваліфікаційного оцінювання, проведення кваліфікаційного оцінювання та надання рекомендацій на призначення на посади суддів Верховного Суду у прийнятті відповідних рішень приймали участь члени ВККС України ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ., які не відповідали вимогам закону, оскільки на час виконання повноважень члена ВККС України ОСОБА_8 не зупинив адвокатському діяльність, а ОСОБА_7 не підтвердив належним чином необхідний стаж професійної діяльності, що підтверджується відомостями з ЄРАУ.

Як вважає представник позивача, в процесі призначення, переведення суддів апеляційних судів у межах внутрішньої судової системи, не було дотримано верховенства права з точки зору дотримання вимог законодавства членами ВККС України ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 під час здійснення ним повноважень членів ВККС України, що ставить під сумнів справедливість призначення суддів, рішення відносно яких було прийнято в тому числі, за участю членів ВККС України ОСОБА_8 і ОСОБА_7 та колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду не може відповідати принципам неупередженості зокрема за об`єктивним критерієм, та принципам справедливості, оскільки призначення судді відбулося за участю члена ВККС України, який не відповідав вимогам закону.

Щодо повноважень члена ВККС України ОСОБА_8 представник позивача зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 10 ст. 94 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" члени Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, які є адвокатами на час виконання повноважень членів Комісії, повинні зупиняти адвокатську діяльність та участь в органах адвокатського самоврядування. Проте, ОСОБА_8 під час виконання своїх повноважень члена ВККС України, зокрема на момент вирішення питання про призначення кваліфікаційного оцінювання, проведення кваліфікаційного оцінювання та надання рекомендацій на призначення на посади суддів Верховного Суду, переведення суддів до Шостого ААС, на думку заявника, адвокатську діяльність не зупиняв.

Щодо повноважень члена ВККС України ОСОБА_7 представник позивача зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 94 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" однією з вимог, які ставляться до членів ВККС України, є наявність у них стажу професійної діяльності у сфері права, що повинен бути не менше 15 років.

Проте, як стало відомо заявнику наприкінці червня 2019 року із засобів масової інформації, члена ВККС України ОСОБА_7 , достроково звільнено з посади у зв`язку з не підтвердженням стажу адвокатської діяльності.

Оцінюючи такі посилання, суд не вважає їх аргументованими та такими, що відповідають дійсності, адже наведені представником позивача доводи мають суб`єктивний характер, оскільки жодного прикладу вчинення дій колегією суддів, які б вказували на упередженість чи ставили під сумнів безсторонність суддів не наведено. Доводи заяви не дають підстав для висновку про існування причинно-наслідкового зв`язку між дотриманням ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вимог законодавства та професійною діяльністю суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І., Ганечко О.М.

Так, згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється".

Оскільки йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі "Мироненко і Мартенко проти України", "Олександр Волков проти України").

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, слід зазначити, що учасники судового процесу зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів.

Разом з тим, наведені вище доводи про наявність підстав для відводу суддів, не можуть слугувати підставами для відводу судді як такі, що викликають сумнів у їх неупередженості, оскільки, за правилами частини четвертої статті 36 КАС України, такі обставини не можуть бути підставою для відводу.

Будь-яких належних доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість вказаних суддів в результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяв про відвід суддів не вбачається.

Згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Отже, оскільки підстав передбачених ст.ст. 36, 37 КАС України, які б перешкоджали суддям брати участь у розгляді даної справи чи свідчили про упередженість не встановлено, суд приходить до висновку, що подані заяви про відвід суддів задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 39, 40, 196, 209, 243, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяв представника голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Козьякова Сергія Юрійовича про відвід судді Кузьменка В.В. та заяви представника позивача ОСОБА_1 про відвід суддів Кузьменка В.В., Ганечко О.М., Шурка О.І. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.А. Ісаєнко