Справа № 1340/6068/18
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/6512/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

з участю секретаря судового засідання Герман О.В.,

представника позивача Яцуляка Т.Р. ,

представника відповідача Добровольської Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року у справі № 1340/6068/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КВК ЕЛЕКТРИК» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Ланкевич А.З. в м. Львів Львівської області 25.04.2019 року, згідно з протоколом судового засідання о 12:08 год., повний тест судового рішення складено 03.05.2019), -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КВК ЕЛЕКТРИК» (надалі також - ТзОВ «КВК ЕЛЕКТРИК», позивач) звернулося з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (надалі також - ДФС, відповідач) у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або в відмову в такій реєстрації (надалі також - Комісія) від 03.01.2018 року №531163/39159095 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 14.11.2017 року (надалі також - Рішення), поданої ТзОВ «КВК Електрик»;

- зобов`язати відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі також - ЄРПН) подану ТзОВ «КВК Електрик» податкову накладну № 2 від 14.11.2017 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року в адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що вказане рішення прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

У доводах апеляційної скарги обмежується виключно цитуванням норм матеріального та процесуального права, посилається на те, що реєстрацію виписаної ТзОВ «КВК ЕЛЕКТРИК» податкової накладної від 14 листопада 2017 року № 2 було зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (надалі також - ПК України), оскільки вона відповідала критеріям, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість доводів щодо неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права не наводить.

В судовому засіданні представник апелянта наполягала на задоволенні апеляційної скарги, представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ТзОВ «КВК Електрик» зареєстроване як юридична особа 02.04.2014 року, основним видом економічної діяльності якого є будівельні та монтажні роботи загального призначення, будівництво об`єктів інженерної інфраструктури, будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій.

Між позивачем та ПАТ «Нижньодністровська ГЕС» укладено договір на виконання робіт № 38 від 16.03.2017 та додаткові угоди до цього договору - №№ 1-3 від 13.03.2018 року № 4 від 27.07.2018 року. Згідно умов цього договору, ПАТ «Нижньодністровська ГЕС» (замовник) доручає, а позивач (підрядник) забезпечує відповідно до проектної документації і умов договору виконання робіт з предмета закупівлі: (ДК 021:2015, код - 45317000-2. Інші електромонтажні роботи). Реконструкція схеми видачі потужності Дністровської ГЕС-2 ПАТ «Дністровська ГАЕС», яка знаходиться у с.Нагоряни Могилів-Подільського району Вінницької області, в мережу ПАТ «Вінницяобленерго»: 1. Реконструкція протиаварійної автоматики Дністровської ГЕС-2; 2. Реконструкція пристанційного вузла та заходів 35 кВ.

14.11.2017 року на виконання умов вказаного договору замовником - ПАТ «Нижньодністровська ГЕС» було здійснено оплату позивачу за виконані будівельні роботи по рахунку-фактурі №СФ-0000044 від 07.11.2017 року в сумі 1000000,00 гривень, у тому числі податок на додану вартість 20% - 166666,67 гривень, що підтверджується випискою по рахунку за 14.11.2017 року по розрахунковому рахунку позивача № НОМЕР_1 в ПАТ «Кредобанк», сформованою 22.12.2017 року.

За результатом здійснених на виконання умов договору № 38 від 16.03.2017 року господарських операцій, позивачем складено податкову накладну №2 від 14.11.2017 на суму 1000000,00 гривень (у тому числі податок на додану вартість 166666,67 гривень), та направлено її для реєстрації в ЄРПН.

Згідно отриманої Квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі також - ПН/РК в ЄРПН), податкову накладну № 2 від 14.11.2017 року прийнято, але реєстрацію зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України. Також, зазначено, що податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567 (надалі також - Критерії). За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 42-22. Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Позивач 25.12.2017 року надіслав на адресу ДФС України пакет документів на підтвердження реальності здійснення операцій по відмовлених податкових накладних, реєстрація яких зупинена, а також копії документів, пов`язаних із здійсненими господарськими операціями.

26.12.2017 року позивачем отримано Квитанцію № 2 щодо подачі повідомлення та документів про підтвердження події, що слугувала підставою для виписування податкової накладної. У вказаній Квитанції зазначено: «Документ доставлено до районного рівня. Документ не прийнято. Виявлено помилки: перевірте правильність даних підписанта».

Комісією прийнято рішення № 531163/39159095 від 03.01.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної ТОВ «КВК Електрик» № 2 від 14.11.2017 року в ЄРПН з підстав: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом протиправно прийнято рішення про відмову у реєстрації спірної податкової накладної, оскільки в квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних чітко не вказано, на підставі якого саме критерію оцінки ступеня ризиків було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної та не зазначено, які саме копії документів (за вичерпним переліком) пропонувалося надати позивачу, які б були достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Також для забезпечення гарантій щодо того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДФС України зареєструвати виписану позивачем податкову накладну від 14 листопада 2017 року № 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України (в редакції, чинній на час зупинення реєстрації податкової накладної) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманим продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно з підпунктами 201.16.1, 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України (в редакції, чинній на час зупинення реєстрації податкової накладної) реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті в підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з пунктами 74.2, 74.3 статті 74 ПК України (у зазначеній вище редакції) в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (далі Порядок № 1246) (в редакції, чинній на час зупинення реєстрації податкової накладної), після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з пунктом 13 Порядку № 1246 (в цій же редакції) за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Як зазначено вище, у складеній контролюючим органом квитанції від 30 листопада 2017 року № 1 підставою зупинення реєстрації поданої позивачем податкової накладної від 14 листопада 2017 року № 2 вказано її відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених Наказом № 567. Зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД 42.22.

Пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених Наказом № 567 (в редакції, чинній на час зупинення реєстрації податкової накладної), було передбачено три критерії: 1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI ПК України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі; 3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

Проаналізувавши зміст наведених вище норм законодавства, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що контролюючий орган був зобов`язаний у квитанції № 1 чітко вказати конкретний критерій, встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, як видно із змісту квитанції № 1, всупереч вимогам пункту 201.16 статті 201 ПК України та пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків у ній відсутнє посилання на відповідний підпункт пункту 6 Критеріїв та не вказано конкретного і чіткого критерію ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної, а лише міститься загальне посилання на відповідність поданої позивачем податкової накладної визначеним цією нормою критеріям оцінки ступеня ризиків, що правильно встановив суд першої інстанції.

Щодо посилання у квитанції № 1 на виявлення невідповідності обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД 42.22, суд зазначає, що відповідачем не надано жодних вмотивованих пояснень та доказів на їх підтвердження, з яких підстав контролюючий орган дійшов висновку, що наведені у податковій накладній від 14 листопада 2017 року № 2 обсяги постачання не відповідають обсягам придбання.

Крім того, у квитанції № 1 позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено Наказом № 567 та/або Таблицю даних платника податків, яка є додатком до цього Наказу

Наказом № 567 був затверджений Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 1 цього Вичерпного переліку (в редакції, чинній на час зупинення реєстрації податкової накладної) вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Перелік), викладено у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Критерії): 1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв такими документами є: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством; 2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Проаналізувавши зміст наведеної норми, суд зазначає, що, незважаючи на те, що даний перелік є вичерпним, ним передбачено значну кількість документів, які може або зобов`язаний подати платник податків на пропозицію контролюючого органу для прийняття останнім рішення про реєстрацію податкової накладної. При цьому, на думку суду, в кожному конкретному випадку контролюючий орган повинен вказувати, які конкретно документи з цього переліку повинен надати платник податків.

Однак в порушення зазначених вимог Комісія в квитанції № 1 лише посилалась на даний перелік, не вказавши, які конкретно документи і яку інформацію повинен надати позивач для реєстрації поданої ним податкової накладної.

Суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що визначення контролюючим органом у квитанції за № 1 конкретного критерію ризику та переліку документів прямо впливало на можливість надання в подальшому позивачем відповідних пояснень та документів.

Аналогічний висновок висловлений Верховним Судом у рішенні від 04 грудня 2018 року у справі № 821/1173/17 (провадження № 9901/62719/18).

Проте, як зазначено вище, у квитанції № 1 контролюючий орган всупереч вимогам пункту 201.16 статті 201 ПК України та Наказу № 567 не вказав конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику та конкретного переліку документів, які повинен надати позивач для реєстрації податкової накладної, що призвело до необґрунтованого обмеження його права бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Як наслідок, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії свідчить про протиправність цього акта та інших актів, прийнятих на його підставі.

Також суд враховує, що 25 грудня 2017 року ТзОВ «КВК Електрик» надіслало до контролюючого органу повідомлення № 1 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній, реєстрація якої зупинено, надавши такі документи: договір на виконання робіт, укладений з ПАТ «Дністровська ГАЕС» № 38 від 16.03.2017 року; договірні ціні станом на 28.02.2017 року та станом на 03.03.2017 року; календарний графік виконання робіт на Дністровській ГЕС-2 ПАТ «Дністровська ГАЕС», додаток до договору на виконання робіт № 38 від 16.03.2017 року; додаткові угоди № 1 і № 2 до договору на виконання робіт №38 від 16.03.2017 року; додаткові угоди № 3 від 13.03.2018 року і № 4 від 27.07.2018 року про продовження строку дії договору на виконання робіт № 38 від 16.03.2017 року; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2017 року; акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2017 року на суму 154476.00 гривень; акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2017 року на суму 3669201,60 гривень; акт № 1 вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт від 29.09.2017 року; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 29.12.2017 року; акт №1 приймання виконаних будівельних робіт від 29.12.2017 року; акт № 4 вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт від 29.12.2017 року; рахунок-фактуру № СФ-0000044 від 07.11.2017 року; виписку по рахунку за 14.11.2017 року по розрахунковому рахунку позивача № НОМЕР_1 в ПАТ «Кредобанк», сформовану 22.12.2017 року; договір поставки № 22/17-П від 20.03.2017 року, укладений з ТОВ «АВМ Ампер», а також специфікації № 1 і № 2 до цього договору поставки; видаткові накладні № А-0000079, № А-0000029 від 04.07.2017 року, виписані ТОВ «АВМ Ампер»; товарно-транспортні накладні № 04072017/1 від 01.07.2017 року, № 04072017/1 від 01.07.2017 року, виписані ТОВ «АВМ Ампер»; платіжні доручення № 194 від 31.03.2017 року, № 256 від 27.06.2017 року, № 258 від 27.06.2017 року ТОВ «КВК «Електрик»; договір поставки № 04 від 25.09.2017 року, укладений з ТОВ «Аванті +», та додатки до цього договору №1 від 25.09.2017 року, № 2 від 25.09.2017 року, № 3 від 12.01.2018 року; видаткові накладні № 0000005 від 28.09.2017 року, № 0000024 від 20.12.2017 року, № 0000002 від 19.01.2018 року. виписані ТОВ «Аванті+»; платіжні доручення № 588 від 15.11.2017 року, № 476 від 28.09.2017 року, № 784 від 19.01.2018 року ТОВ «КВК Електрик»; договір поставки № 62 від 17.03.2017 року, укладений з ТОВ «АББ ЛТД», додатки до цього договору № 1 від 17.03.2017 року, № 2 від 17.03.2017 року та додаткові угоди № 2 від 26.12.2017 року, № 3 від 12.02.2018 року, № 4 від 22.06.2018 року; платіжні доручення № 180 від 26.03.2017 року, № 731 від 20.12.2017 року ТОВ КВК «Електрик»; видаткові накладні № ВН- від 29.12.2017 року, № ВН- від 15.02.2018 року, виписані ТОВ «АББ Лтд»; платіжні доручення № 767 від 28.12.2017 року, № 867 від 12.02.2018 року, № 1321 від 23.06.2018 року ТОВ «КВК «Електрик»; товарно-транспортні накладні № 5480 від 29.12.2017 року, № 5532 від 16.02.2018 року, виписані ТОВ «АББ ЛТД»; договір поставки № 3105-17-1 від 31.05.2017 року, укладений з ТОВ «НВП «Вольтен», та специфікація № 1 (додаток № 1 до цього договору); видаткові накладні № 690 від 07.09.2017 року, № 740 від 26.09.2017 року, № 572 від 19.07.2017 року, № 789 від 02.10.2017 року, виписані ТОВ «НВП «Вольтен»; товарно-транспортну накладну № Р 161 від 18.10.2017 року, виписану ТОВ «НВП «Вольтен»; платіжні доручення № 255 від 27.06.2017 року, № 391 від 23.08.2017 року, № 459 від 19.09.2017 року, № 479 від 29.09.2017 року, № 483 від 06.10.2017 року, № 550 від 30.10.2017 року, № 197 від 31.05.2017 року ТОВ «КВК «Електрик»; договір № 15-19/06/17 від 19.06.2017 року, укладений з ТОВ «Сікам Україна», специфікацію до цього договору та додаткову угода № 1 від 09.08.2017 року; видаткову накладну № 2944 від 31.10.2017 року, виписану ТОВ «Сікам Україна»; товарно-транспортну накладну № Р2944 від 31.10.2017 року, виписану ТОВ «Сікам Україна»; платіжні доручення № 259 від 27.06.2017 року, №1448 від 30.08.2018 року, № 1346 від 02.07.2018 року, № 1246 від 25.05.2018 року, №1112 від 27.04.2018 року, № 878 від 14.02.2018 року ТОВ «КВК Електрик»; договір поставки № 150096 від 25.05.2015 року, укладений з ТОВ «Вектор-ВС»; видаткові накладні № 3421 від 19.06.2017 року, № 3941 від 13.07.2017 року, виписані ТОВ «Вектор-ВС»; платіжні доручення № 127 від 28.04.2017 року, № 264 від 27.06.2017 року, № 262 від 27.06.2017 року ТОВ «КВК Електрик»; договір поставки № 204/1/17 П від 16.06.2017 року, укладений з ТОВ «Запорізький завод кольорових металів»; видаткові накладні №10340 від 10.10.2017 року, №7298 від 31.07.2017 року, №7195 від 28.07.2017 року, виписані ТОВ «Запорізький завод кольорових металів»; товарно-транспортні накладні №7298 від 13.10.2017 року, № 7195 від 28.07.2017 року, виписані ТОВ «Запорізький завод кольорових металів»; платіжні доручення № 234 від 16.06.2017 року, № 260 від 27.06.2017 року, № 339 від 28.07.2017 року, № 484 від 06.10.2017 року ТОВ «КВК Електрик»; договір поставки № 0262/ВВ від 31.05.2017, укладений з ТОВ «Торговий дім Одеського заводу «Нептун», та специфікація № 1 до цього договору; видаткову накладну № 9 від 04.07.2017 року., виписану ТОВ «Торговий дім Одеського заводу «Нептун»; платіжне доручення № 199 від 31.05.2017 року, № 265 від 27.06.2017 року ТОВ «КВК Електрик»; договір № 8001/17 від 27.03.2017 року, укладений з ТОВ «НВП Хартрон-Інкор ЛТД»; видаткову накладну № 8001 від 27.06.2017 року, виписану ТОВ «НВП Хартрон-Інкор ЛТД»; платіжні доручення № 191 від 31.03.2017 року, № 193 від 31.03.2017 року ТОВ «КВК Електрик»; договір № 4-17 від 28.04.2017 року, укладений з ТОВ «Будівельно-геотехнічна лабораторія»; акт здачі-прийняття виконаних робіт (послуг) від 13.10.2017 року, укладений з ТОВ «Будівельно-технічна лабораторія»; видаткову накладну № 91485395 від 10.05.2017 року, виписану ТОВ «Метінвест-СМЦ»; видаткові накладні № РН-0000490 від 19.05.2017 року, № РН-0000538 від 29.05.2017 року, виписані ТОВ «ВП Зевс»; видаткові накладні № 176486 від 04.08.2017 року, № 174952 від 19.06.2017 року, виписані Львівською філією ПАТ «Солді і Ко» «Солді-Львів».

Комісія оскарженим рішенням відмовила ТзОВ «КВК Електрик» у реєстрації податкової накладної від 14 листопада 2017 року № 2, посилаючись на те, що надані позивачем копії документів складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Суд вважає, що такі висновки контролюючого органу є протиправними та необґрунтованими, оскільки у квитанції № 1 не було вказано про необхідність подання конкретних документів, а також комісією не вказано, які саме документи, подані позивачем, складені з порушенням законодавства.

Враховуючи наведене вище, а саме, що відповідач у квитанції № 1 не вказав чітких підстав зупинення реєстрації податкової накладної, конкретного критерію ризику та переліку документів, які повинен подати позивач для її реєстрації, що суттєво вплинуло на можливість останнього надання в подальшому відповідні пояснення та документи, не надав оцінки наданим позивачем документам, а також посилався на обставини, не зазначені у квитанції № 1, апеляційний суд вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що Рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації, від 03 січня 2018 року № 531163/39159095 є протиправним та підлягає скасуванню.

Також суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 14 листопада 2017 року № 2, що відповідає вимогам пункту 20 Порядку № 1246 згідно з яким податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється в день набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Суд вважає, що обраний судом першої інстанції спосіб відновлення порушеного права позивача є ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень та необхідність повторного звернення до суду.

При цьому, суд враховує також, що у рішеннях у справах «Мултіплекс проти Хорватії» та «Кутіч проти Хорватії» Європейський суд з прав людини зазначив, зокрема, що ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Згідно частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення прийняте в порушення принципу обґрунтованості, що є підставою для визнання його протиправним та скасування, а зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну є належним способом захисту прав позивача та відповідає статті 245 КАС України.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ґрунтуватися на засадах верховенства права.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Колегія суддів враховує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча, пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Право на вмотивованість судового рішення, яке є складовою права на справедливий суд, не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (параграф 32 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою та другою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до пункту першого статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року у справі № 1340/6068/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 08.08.2019