Справа № 820/2772/18
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 р. Справа № 820/2772/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Чалого І.С. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2019, головуючий суддя 1 інстанції: Чудних С.О., судді: Бадюкова Ю.В., Тітова О.М., повний текст ухвали виготовлений 10.06.2019, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 820/2772/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській обл.

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з заявою про перегляд рішення за виключними обставинами, в якому просив суд:

- відновити адміністративну справу № 820/2772/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (далі - УПФУ в Московському р-ні м. Харкова) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії у зв`язку з виключними обставинами;

- прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 залишено без задоволення вищезазначену заяву.

Не погодившись з даною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що право позивача отримувати державну пенсію в розмірі, визначеному ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІ (далі - Закон № 796-ХІ) не поновлено, тому є всі законні підстави стверджувати, що рішення по справі № 820/2772/18 не виконано, що дає підстави позивачу звернутися до суду в порядку ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Позивач послався на допущену судом першої інстанції, при вирішенні даної справи по суті, помилку в застосуванні положень ст. 24 Конституції України, як норми прямої дії та вирішив, відповідно до ч. 4 ст. 7 КАС України, що приписи Закону № 796-ХІ є такими, що не суперечать ст. 24 Конституції України. Внаслідок чого конституційні права позивача на належний рівень їх соціального захисту не поновлені. Застосування при вирішенні даної справи прямої норми ст. 24 Конституції України призвело б до повного задоволення позовних вимог й поновлення порушених відповідачем прав на належних рівень їх соціального захисту. Тому позивач вважає відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення за виключними обставинами у адміністративній справі № 820/2772/18 неправомірною та незаконною

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019 відкрито провадження у справі № 820/2772/18, закінчено підготовку справи до розгляду та призначено у відкритому судовому засіданні.

07 серпня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській обл. (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Харківській обл.), в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін та зазначив, що п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України передбачено, що переглядаються в зв`язку з виключними обставинами лише ті рішення, які підлягають у встановленому Законом порядку виконанню, яким не є рішення Харківського окружного адміністративного суду у даній справі. Крім того, рішення Конституційного Суду України № 1-р(ІІ)/2019, яким визнано неконституційним словосполучення «дійсної строкової», що містяться в положеннях ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІ, не підлягає застосуванню, оскільки під час прийняття рішення по суті у даній справі, зазначені положення були чинними.

Також ГУ ПФУ в Харківській обл. у відзиві на апеляційну скаргу заявлено клопотання про заміну відповідача належним, яке було задоволено ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2019, проведено заміну відповідача - УПФУ в Московському р-ні м. Харкова по справі № 820/2772/18 на належного - ГУ ПФУ в Харківській обл.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до положень ч.3 ст.268 КАС України справа розглянута без участі сторін.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просив суд визнати протиправною бездіяльність відповідача, який не провів перерахунок пенсії позивача, як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 851 від 15.11.2017 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язати відповідача провести з 01.10.2017 перерахунок та виплату належної ОСОБА_1 пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, згідно до пункту 9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2018, залишеного без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.08.2018, у задоволенні вищезазначеного адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову та залишаючи вказане рішення без змін, суди виходили з того, що на час участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка призвела до інвалідності, позивач дійсну строкову службу не проходив, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, суд першої інстанції виходив з відсутності умов, передбачених ч. 5 ст. 361 КАС України.

Колегія суддів погоджується з даними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

З заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами слідує, що підставою такого звернення позивача до суду з вказаною заявою стало прийняття рішення Конституційним Судом України № 1-р(II)/2019 від 25.04.2019 по справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІ від зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Згідно вказаного рішення словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІ зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Перевіряючи правомірність доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України однією з підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Враховуючи зазначені вище правові норми, з огляду на те, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 у справі № 820/2772/18 у позові позивачу було відмовлено повністю, виконавчі листи, за правилами КАС України, позивачу не видавалися, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що рішення суду в даному випадку є таким, що виконанню не підлягає, а отже відсутня така ознака для його перегляду, як можливість його виконання в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення в даній адміністративній справі не виконано, колегія суддів вважає необгрунтованими з вище зазначених підстав.

Щодо посилання позивача на прийняття рішення Конституційним Судом України № 1-р(II)/2019 від 25.04.2019 по справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) як на підставу для перегляду даної справи за виключними обставинами, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом ст. 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 № 2136-VIII передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

З резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 1-р(II)/2019 від 25.04.2019 по справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) вбачається, що словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІ зі змінами, визнане неконституційним і втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Зважаючи на викладене, колегія суддів прийшла до висновку про те, що словосполучення „дійсної строкової", що міститься в положеннях ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІ визнане неконституційним та втратило чинність 25.04.2019, як того вимагає ст.91 Закону України „Про Конституційний Суд України", тобто з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19), що також прямо встановлено самим рішенням, а отже, на час виникнення спірних правовідносин та на час ухвалення Харківським окружним адміністративним судом рішення по суті у даній справі, положення зазначеної норми були чинними та підлягали застосуванню.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом, під час ухвалення рішення в даній справі, положень Конституції та Закону № 796-ХІ, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки судове рішення не може переглядатись у зв`язку з виключними обставинами, якщо обставини, передбачені ч.5 ст.361 КАС України, відсутні, а є підстави для перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом.

Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з виключними обставинами, якщо обставини, передбачені ч.5 ст.361 КАС України, відсутні, а є підстави для перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - остаточності рішень суду. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 3.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», п.40).

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами суд має виходити з визначених ч.5 ст.361 КАС України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в ст.362 - 365 КАС України.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо перегляду судового рішення за виключними обставинами.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року по справі № 820/2772/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Любчич
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий С.П. Жигилій
Постанова складена в повному обсязі 12.08.2019