Справа № 520/925/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 р. Справа № 520/925/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2019, суддя Мельников Р.В., повний текст складено 26.04.19) по справі № 520/925/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправними та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області Національної поліції України №1420 від 27.12.2018 року про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області майора поліції оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 у вигляд звільнення зі служби в поліції; витяг із наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області № 24 о/с від 22.01.2019 року (по особовому складу) про звільнення майора поліції, оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби з 22.01.2019 року; поновити майора поліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області з 22.01.2019 року; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області виплатити на користь майора поліції ОСОБА_1 грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 22.01.2019 року по день постановлення рішення у справі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області Національної поліції України №1420 від 27.12.2018 року про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області майора поліції оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 у вигляд звільнення зі служби в поліції.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 24 о/с від 22.01.2019 року (по особовому складу) в частині звільнення майора поліції, оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби з 22.01.2019 року.

Поновлено майора поліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області з 22.01.2019 року.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь майора поліції Губарєва О.С. грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу з 22.01.2019 року по 24.04.2019 року (66 робочих днів) у сумі 29810,22 грн.

Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині поновлення майора поліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області з 22.01.2019 року.

Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 22.01.2019 року по 24.04.2019 року в межах суми стягнення за один місяць (21 робочий день) в сумі 9485,07 грн.

Відповідач, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду з підстав порушення судом норм матеріального, процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволених позовних вимогах. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що Головне управління Національної поліції в Харківській області Національної поліції України при прийнятті рішення про звільнення позивача діяло у межах повноважень та у спосіб, визначені законодавством.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечували, вважали рішення суду першої інстанції обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ, органах поліції з 2001 року до 22.01.2019 року.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 1420 від 27.12.2018 року за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося у порушенні вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» у частині обов`язку щодо неухильного дотримання законів України, та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції; п. 2.5 ПДР України в частині відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому Законом порядку, оперуповноваженого СКП Харківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

22.01.2019 року наказом № 24 о/с Головного управління Національної поліції в Харківській області оперуповноваженого СКП Харківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 . звільнено зі служби за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Не погодившись із вказаними наказами ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Положення ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" зобов`язують поліцейського неухильно дотримуватися положень Конституції України, Законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, наведеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Положеннями п. 4 розд. XI "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

За такого правового регулювання та оскільки Дисциплінарний статут Національної поліції України не прийнятий в установленому законом порядку до правовідносин, що склались між сторонами, підлягають застосуванню норми Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту ОВС України, який, згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону, застосовується до поліцейських в тій частині, що не суперечить цьому Закону, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС України, підпорядкованих йому органів і підрозділів і Присяги.

Так, за ст. 2 Дисциплінарного статуту ОВС України, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно зі ст. 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом.

Сутність службової дисципліни осіб рядового і начальницького складу розкрито у статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України через визначення обов`язків працівників поліції.

Положеннями ч. 8 ст. 12 Дисциплінарного статуту визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Відповідно до зазначеної статті Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 року № 230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Пунктом 2.1 Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

У ході судового розгляду справи встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області № 1859 від 20.11.2018 року призначено службове розслідування за фактом виявлення працівниками УПП в Харківській області ДПП адміністративних правопорушень відносно оперуповноваженого СКП Харківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції Губарєва О.С.

За результатами проведеного службового розслідування 27.12.2018 року дисциплінарною комісією складено висновок за фактом події за участі оперуповноваженого СКП Харківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції Губарєва О.С., який затверджено начальником Головного управління Національної поліції в Харківській області 27.12.2018 року.

Службовим розслідуванням встановлено, що 18.11.2018 року до чергової частини ГУНП в Харківській області від чергового УПП в Харківській області ДПП Національної поліції України надійшла інформація про безпосереднє виявлення працівниками УПП в Харківській області ДПП ознак дисциплінарного проступку працівником ГУНП в Харківській області.

Так, 18.11.2018 року о 04:50 год. по вул. Ньютона, 119 у м. Харкові працівниками патрульної поліції був виявлений та зупинений приватний автомобіль «ЗАЗ-Daewoo Т13110», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням оперуповноваженого СКП Харківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 ., який, керуючи автомобілем, не виконав вимоги п. 11.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Після зупинки вказаного автомобіля, під час перевірки працівниками патрульної поліції документів, що надають право керування транспортним засобом, у ОСОБА_1 були виявлені характерні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів.

За порушення п. 11.2 ПДР України у відношенні ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18.11.2018 року серії НК № 437041 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до пояснень інспектора 2 взводу 2 роти 3 батальйону УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Приступи М.В., наданих при проведенні службового розслідування, 17.11.2018 року він заступив на нічне чергування з охорони громадського порядку та безпеки дорожнього руху в м. Харків у складі екіпажу 2201 спільно з інспектором цього ж підрозділу молодшим лейтенантом поліції Саєнком ОСОБА_2 В.

Під час патрулювання Слобідського району о 04:15 год. ними був помічений автомобіль «Daewoo Sens», н.з. НОМЕР_1 , водій якого рухався з порушенням ПДР України, та був зупинений в районі будинку 119 по вул. Ньютона в м. Харків.

В ході перевірки документів, при спілкуванні з водієм у останнього були виявлені характерні ознаки алкогольного сп`яніння. Останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного чи іншого сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме: на місці зупинки автомобіля за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6810» або в медичному закладі охорони здоров`я, від проходження якого ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився.

У зв`язку із вказаним патрульними був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову за ч. 2 ст. 122 КупАП.

Молодшим лейтенантом поліції Саєнком О.В. надані пояснення аналогічного змісту та додатково повідомлено, що після складання адміністративних матеріалів ОСОБА_1 пред`явив працівникам патрульної поліції службове посвідчення працівника поліції, у зв`язку з чим про даний факт ним одразу було повідомлено чергову частину УПП в Харківській області.

Проведеним службовим розслідуванням також встановлено, що у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позивач від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest» та у медичному закладі охорони здоров`я відмовився, у зв`язку з чим у присутності свідків за порушення п. 2.5 ПДР України відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 18.11.2018 року серії БД № 219528 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та відсторонено від керування автомобілем.

ОСОБА_1 , у свою чергу, в рамках проведення службового розслідування надав пояснення, відповідно до яких 18.11.2018 року близько 04.00 год. він був зупинений працівниками патрульної поліції, на вимогу працівника патрульної поліції пред`явив для перевірки документи, що надають право керування транспортним засобом, після чого поліцейський повідомив йому, що він знаходиться з ознаками алкогольного сп`яніння та почав складати протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вже після складання адміністративного протоколу працівник поліції зупинив двох свідків та запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager», на що ОСОБА_1 відмовився. Пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я патрульні поліцейські не запропонували. Після складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, патрульними також було складено постанову за порушення ПДР України за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, крім іншого, взяв до уваги висновки постанови Комінтернівського районного суду міста Харкова від 18.12.2018 року у справі №641/8461/18, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказана постанова набрала законної сили 29.12.2018 року.

Так, у зазначеній постанові встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена.

За висновками суду першої інстанції притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відбулося у зв`язку із притягненням останнього до адміністративної відповідальності, а отже застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення та подальша його реалізація є наслідком дій особи, стосовно яких ухвалена постанова Комінтернівського районного суду міста Харкова від 18.12.2018 року у справі № 641/8461/18.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що звільненні позивача здійснено не за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а за порушення службової дисципліни.

Відсутність кримінального або адміністративного притягнення до відповідальності позивача не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції, який входить до його компетенції.

Закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, однак не дисциплінарного проступку.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 816/1534/16.

Колегія суддів вказує, що однією із загальних рис дисциплінарної відповідальності, якою вона відрізняється від інших видів юридичної відповідальності, є можливість її застосування без рішення суду на підставі вчинення дисциплінарного проступку.

Підставою її застосування завжди є порушення встановленої організації праці або порушення загальновстановлених зобов`язань, які можуть бути передбачені службовими обов`язками суб`єкта проступку.

Поряд з цим, згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням ст. 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06.10.1982 у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07.10.1987 у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85).

Більше того, гарантована п. 2 ст. 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11.02.2003 у справі «Ringvold v. Norway», заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Вищевказане співпадає із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 26.07.2019 року у справі № 815/5156/16, від 23.07.2019 року у справі № 817/1275/16.

Колегія суддів звертає увагу, що службовим розслідуванням встановлено факт вчинення позивачем діяння, що дискредитує звання працівника органів Національної поліції.

Відповідно до ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У ході судового розгляду, позивачем не спростовані встановлені обставини допущення грубого порушення ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справи, щодо неухильного дотримання ним законодавства України, Правил дорожнього руху України, що свідчить про підрив авторитету органів Національної поліції.

Окрім того колегія суддів зазначає, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності стало порушення останнім службової дисципліни, що виразилось також у недотриманні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, а саме відмова від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння встановлений проведеним службовим розслідуванням. Крім того, зазначені обставини підтверджені поясненнями свідків та відеодоказами матеріалами відеофіксації з нагрудних камер працівників поліції.

Однак, суд першої інстанції роблячи протилежний висновок, в обґрунтування зазначає, що на одному із записів зафіксовано бажання позивача пройти огляд у медичному закладі, проте патрульними не надано позивачу відповідне направлення для проходження такого огляду.

За таких обставин, суд першої інстанції виходив з хибності висновків службового розслідування, що покладені в основу оскаржуваних наказів, стосовно відмови позивача від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Так, із дослідженого у ході судового розгляду справи відеодоказу відеозапису з нагрудних камер патрульних поліцейських, встановлено наступні обставини:

- на вимогу патрульного поліцейського щодо проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі (м. Харків, вул. Шевченка, 26) чи на місці зупинки автомобіля за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6810» ОСОБА_1 відповів відмовою; на уточнююче запитання повторно повідомив, що проходити огляд відмовляється (папка 2199 файл час 04:11);

- на вимогу патрульного поліцейського щодо проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6810» або у медичному закладі (м. Харків, вул. Шевченка, 26) в присутності свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду (папка 2413 файл час 04:37).

Пояснення ОСОБА_1 , надані в ході судового розгляду в суді апеляційної інстанції, з приводу відмови від проходження огляду за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6810» через відсутність його сертифікації не знайшли свого підтвердження, оскільки з оглянутих відеозаписів встановлено, що вимоги щодо надання для ознайомлення будь-якої документації на газоаналізатор «Drager Alkotest 6810» ОСОБА_1 не висувались. Будь-яких причин відмови від проходження огляду ОСОБА_1 не висловлював.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про невірно надану судом першої інстанції оцінку вказаним відеодоказам, внаслідок чого сформований помилковий висновок про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Отже, у ході судового розгляду не спростовані встановлені службовим розслідуванням обставини допущення позивачем порушення ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справи, щодо неухильного дотримання ним законодавства України, Правил дорожнього руху України, що свідчить про підрив авторитету органів Національної поліції.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції висновок щодо неправомірності накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби у зв`язку з відсутністю факту вчиненого ним діяння, з огляду на його спростування дослідженими в ході судового розгляду справи доказами.

Колегія суддів наголошує, що поведінка працівника поліції має підпорядковуватись певним етичним, правовим та службово-дисциплінарним нормам поведінки, порушення яких утворює факт порушення присяги.

У свою чергу, під порушенням присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

У ході судового розгляду справи підтверджено вчинення позивачем діяння, несумісного з його посадою, порушення Правил дорожнього руху України, вимог ст. ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту України, статті 18 Закону України "Про національну поліції", Присяги поліцейського.

Отже, ОСОБА_1 скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв обґрунтовано та законно, у зв`язку з чим на позивача було правомірно накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з займаної посади, підстави для поновлення позивача на службі в органах Національної поліції відсутні, з огляду на що правових підстав для задоволення позовних вимог не встановлено.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно ст. 317 КАС України підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; недоведеність обставин, що мають значення справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 по справі № 520/925/19 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов
Постанова складена в повному обсязі 09.08.19.