Справа № 1.380.2019.001814
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/6440/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

за участю секретаря судового засідання Цар М.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року (головуючого судді Брильовського Р.М., ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження в м. Львів) у справі №1.380.2019.001814 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15.04.2019 звернувся в суд з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо скасування йому та членам його сім`ї довічного права на 50- відсоткову знижку по оплаті житлової площі, комунальних послуг, а також палива з 07.11.2015, зобов`язати відповідача поновити йому та членам його сім`ї довічне право на 50- відсоткову знижку по оплаті житлової площі, комунальних послуг, а також палива без обмежень норм споживання, та без урахування середньомісячного сукупного доходу сім`ї, виконавши для цього всі необхідні дії в межах його повноважень та здійснивши відшкодування витрат, з дати призупинення з 07.11.2015 року і довічно.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.05.2019 позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради подало апеляційну скаргу. В якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Позивачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу в якому викладено заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача Кіт Л.М. апеляційну скаргу підтримала з підстав зазначених у скарзі, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечив, просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ та на даний час є пенсіонером МВС України, отримує пенсію за вислугу років, що підтверджується копією пенсійного посвідчення позивача № НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України у Львівській області №91/2065 від 16.06.2011 ОСОБА_1 і члени його сім`ї мають право відповідно до Закону України «Про міліцію» на 50 відсоткову знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива.

19.02.2019 позивач звернувся в Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради із заявою щодо відновлення пільги у вигляді 50 відсоткової знижки по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива Закону України «Про міліцію».

Листом від 20.02.2019 №523 Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради повідомило позивача, що у зв`язку з втратою чинності Законом України «Про міліцію» з 07.11.2015 у нього відсутнє право на надану раніше пільгу.

Вважаючи дії Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради щодо припинення нарахування зазначеної пільги протиправними, позивач звернувся із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

На час встановлення позивачу 50-відсоткової знижки по оплаті жилої площі, комунальних послуг, електроенергії, а також палива, правові основи діяльності міліції закріплювались Закони України «Про міліцію» 20.12.1990 №565-XII у відповідній редакції (далі - Закон №565-XII) статтею 22 якого встановлювалось, що держава гарантує працівникам міліції соціальний захист. Працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-відсоткова знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива. За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом.

Пунктом 12 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року №1166-VII у статті 22 Закону України «Про міліцію» частини четверту, шосту та сьому викладено у такій редакції: «Працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-відсоткова знижка плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо в межах норм, встановлених законодавством. За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом. Пільги, передбачені частинами четвертою, п`ятою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.»

У зв`язку з прийняттям вказаного Закону постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року № 389, яка набрала чинності з 1 липня 2015 року, затверджено Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї, який визначає механізм реалізації права на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), комунальних послуг (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), паливом, скрапленим газом, телефоном, а також послуг із встановлення квартирних телефонів (далі - пільги) залежно від середньомісячного сукупного доходу сім`ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами.

Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку дія такого поширюється на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою, зокрема, згідно із Законом України «Про міліцію» (звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції, особи начальницького складу податкової міліції, особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби; діти (до досягнення повноліття) працівників міліції, осіб начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, загиблих або померлих у зв`язку з виконанням службових обов`язків, непрацездатні члени сімей, які перебували на їх утриманні).

З 07.11.2015 у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII втратив чинність Закон №565-XII відповідно до статті 22 якого позивач, як колишній працівник міліції, мав право на 50- відсоткову знижку по сплаті за користування житлом та комунальними послугами, за паливо.

Отже, зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач мав право на пільги встановлені безпосередньо законом - до 07.11.2015, тобто до дня втрати чинності Законом України «Про міліцію» на умовах визначених обумовленими законодавчими актами.

Відповідно до абзацу 2 пункту 15 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Пункт 15 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» доповнено зазначеним абзацом 2 Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» № 900-VIII від 23.12.2015, який прийнятий з метою відновлення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей.

Отже, Закон № 580-VIII не містить норм, які б передбачали пільги, компенсації і гарантії не тільки для колишніх міліціонерів, а й для тих, які виходять на пенсію після вступу цього закону в силу.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 3 жовтня 1997 року №4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Тому, враховуючи те, що останнім в часі є Закон України «Про Національну поліцію», то пріоритетними в даному випадку є положення саме цього Закону, які в частині втрати чинності Законом України «Про міліцію» не скасовувалися та не змінювалися, є діючим, не визнавалися неконституційним.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що оскільки саме пільги на оплату житлово-комунальних послуг в Законі України «Про Національну поліцію» не передбачені, відсутні встановленні законом підстави для поновлення позивачу пільг, на які він мав право і якими користувався відповідно до статті 22 Закону України «Про міліцію», а тому дії Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради щодо припинення надання позивачу пільг у вигляді 50-відсоткової знижки по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива, є правомірними.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 15 травня 2019 року у справі №159/1783/16-а, від 12 червня 2019 року у справі № 465/1613/17, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову у задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд не здійснює розподілу судових витрат на користь Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради згідно статті 139 КАС України, оскільки такий є суб`єктом владних повноважень, яким не здійснювалися витрати на залучення свідків та проведення експертиз під час розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради - задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року у справі №1.380.2019.001814 - скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 09.08.2019