Справа № 580/677/19
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/677/19 Суддя (судді) першої інстанції: А.В. Руденко
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Сорочка Є.О.,

Шурка О.І.,

за участю секретаря судового засідання Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку, в якій просить:

- визнати протиправними дії Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку щодо невиплати ОСОБА_1 надбавки до посадового окладу, у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, за період з 11.08.2017 по 18.04.2018;

- зобов`язати Черкаський зональний відділ Військової служби правопорядку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку до посадового окладу, у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, за період з 11.08.2017 по 18.04.2018;

- визнати протиправними дії Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку щодо виплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні з військової служби без урахування надбавки до посадового окладу, у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці (10% від посадового окладу);

- зобов`язати Черкаський зональний відділ Військової служби правопорядку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні з військової служби з урахуванням надбавки до посадового окладу, у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці (10% від посадового окладу), виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- визнати протиправними дії Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку щодо направлення до Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області довідки про розмір щомісячних видів грошового забезпечення, яке отримував ОСОБА_2 протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби (довідку Черкаського ЗВ ВСП №36 від 20.04.2018), без урахування надбавки до посадового окладу, у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, за період з 11.08.2017 по 18.04.2018;

- зобов`язати Черкаський зональний відділ Військової служби правопорядку направити до Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області довідку про розмір щомісячних видів грошового забезпечення, яке отримував ОСОБА_2 протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, з урахуванням надбавки до посадового окладу, у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці (10% від посадового окладу), за період з 11.08.2017 по 18.04.2018.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи.

У судовому засіданні апелянт вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Так, у відповідності до положень ч. 1 ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , проходив військову службу у Збройних силах України на посаді начальника відділення Військової служби правопорядку в званні підполковник.

Розпорядженням УСБ України в Черкаській області від 28.12.2010 № 3/2041 ОСОБА_1 надано допуск до державної таємниці за формою 3. (а. с. 56-57)

Із витягу з функціональних обов`язків посадових осіб Черкаського зонального відділу військової служби правопорядку по забезпеченню режимно-секретної діяльності та охорони державної таємниці слідує, що начальник відділення Військової служби правопорядку зобов`язаний виконувати вимоги секретності, знати ступінь секретності робіт, що проводяться, правильно визначати гриф секретності документів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, використовувати необхідний обсяг секретної інформації, додержуватися вимог законодавства про державну таємницю. (а. с. 59-64, 65-72, 148-151)

Згідно витягу із номенклатури посад працівників Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку погодженого управлінням СБУ в Черкаській області 25.05.2015 та затвердженого начальником Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку 28.05.2018, начальник відділення Військової служби правопорядку в м. Умані має право на відомості, що підпадають під гриф «таємно».

З 09.03.2017 позивач на підставі наказу начальника Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку від 07.03.2017 № 49 відбув у відрядження до військової частини НОМЕР_1 . (а. с. 53)

17.03.2017 начальнику Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку подано рапорт від тимчасово виконуючого обов`язки начальника групи секретного документального забезпечення Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку, в якому останній просив припинити виплату надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10% до посадового окладу, у зв`язку з службовою необхідністю та вибуттям у відрядження особового складу Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку, зокрема, начальнику відділення м. Умань, підполковнику ОСОБА_3 (а. с. 54)

У зв`язку із вибуттям позивача у відрядження, на підставі наказу начальника Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку від 17.03.2017 № 56, йому припинено виплату надбавки. (а. с. 55)

Надалі, згідно з наказом № 169 від 11.08.2017, позивач прибув із відрядження до військової частини НОМЕР_2 та приступив до виконання службовий обов`язків начальника відділення Військової служби правопорядку. (а. с. 28)

02.02.2018 наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних сил України № 49, позивач звільнений із військової служби у відставку, за пунктом «б».

18.04.2018 наказом начальника Черкаського зонального відділу військової служби правопорядку підполковника ОСОБА_1 , начальника відділення Військової служби правопорядку, звільненого із військової служби у відставку наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних сил України № 49 від 02.02.2018 виключено із списків особового складу відділу та всіх видів забезпечення та, зокрема, припинено доступ до роботи із відомостями, що містять державну таємницю.

В жовтні 2019 року, позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій, зокрема, просив повідомити підстави припинення виплат надбавки за роботу із таємними документами із квітня 2017 року по квітень 2018 року та не врахування вказаної надбавки до його грошового забезпечення на день звільнення із військової служби. (а. с. 17-18)

23.11.2018 листом № 67/фес/1826, відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для нарахування надбавки з квітня 2017 року по квітень 2018 року, в зв`язку із відсутністю фактів підтвердження роботи з таємними документами в Черкаському зональному відділі Військової служби правопорядку.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що право на надбавку, у зв`язку із роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці виникає за сукупності двох умов, а саме, наявність дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю та фактична постійна діяльність із відомостями, що становлять державну таємницю. Отже, позивачем не виконано вимоги ст. 30 Закону України № 3855-XII, в частині постійної роботи із відомостями, що становлять державну таємницю, оскільки, матеріали даної справи не містять жодних належних та достовірних доказів які б свідчили про фактичну діяльність позивача із відомостями, що становлять державну таємницю у період із 11.08.2017 до моменту припинення допуску до роботи із відомостями, що містять державну таємниці, у зв`язку із звільненням у відставку. Сам по собі допуск до державної таємниці не є однозначною підставою для здійснення виплати надбавки.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України регулює Закон України № 3855-ХІІ «Про державну таємницю». (надалі - Закон № 3855-ХІІ)

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону № 3855-ХІІ, залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці: форма 1 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «особливої важливості», «цілком таємно» та «таємно»; форма 2 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «цілком таємно» та «таємно»; форма 3 - для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності «таємно», а також такі терміни дії допусків: для форми 1 - 5 років; для форми 2 - 10 років; для форми 3 - 15 років.

Згідно з ч. 7 ст. 22 Закону № 3855-ХІІ, надання допуску передбачає: визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією; перевірку громадянина у зв`язку з допуском до державної таємниці; взяття громадянином на себе письмового зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена; одержання у письмовій формі згоди громадянина на передбачені законом обмеження прав у зв`язку з його допуском до державної таємниці; ознайомлення громадянина з мірою відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 3855-ХІІ, переоформлення громадянам допуску до державної таємниці здійснюється: у разі закінчення терміну дії допуску до державної таємниці за необхідності подальшої роботи з секретною інформацією; у разі потреби підвищення громадянину форми допуску за необхідності роботи з секретною інформацією вищого ступеня секретності; у разі необхідності проведення додаткової перевірки, пов`язаної з можливим виникненням обставин, передбачених пунктами 2 і 4 частини першої та частиною другою статті 23 цього Закону.

У разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України. (ст. 30 Закону України № 3855-XII)

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 № 414, на виконання постанови Верховної Ради України від 21.01.1994 «Про порядок введення в дію Закону України «Про державну таємницю», затверджено Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Згідно з п. 5 Положення, такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.

Так, п. 6 Положення, визначено, шо надбавка до посадових окладів (тарифних ставок), заробітної плати (у разі визначення законом її розміру) виплачується лише за наявності дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю.

Таким чином з викладеного слідує, що робота з відомостями, що становлять державну таємницю нерозривно пов`язується з наявністю в особи дозволу на провадження діяльності, з державною таємницею, отриманого у встановленому порядку пов`язаної та не може пририватись за відсутності роботи із відомостями, що становлять державну таємницю, адже, в розумінні п. 5 Положення, постійна роботи з такими відомостями пов`язується з функціональними обов`язками такої особи. Якщо за функціональними обов`язками, посада передбачає доступ до державної таємниці, особа вважається такою, що здійснює роботу з таємницею до моменту припинення (закінчення строку дії) дозволу та/або звільнення/переведення на іншу посаду.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 25.07.2019 у справі № 296/6615/17, надання допуску до державної таємниці, передбачає визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією. Зокрема, така необхідність виникає, якщо виконання службових/посадових обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.

Тобто, якщо обсяг функціональних обов`язків за певною посадою, зокрема, в державному органі, передбачає, що під час їх виконання в особи виникне чи може виникнути необхідність доступу до державної таємниці (як-от ознайомлення з документами та/чи іншими матеріальними носіями інформації, засекреченими у встановленому законодавством порядку), така особа з огляду на таку службову необхідність повинна отримати у встановленому порядку допуск до державної таємниці відповідної форми, яка відповідно до ст. 22 Закону № 3855-ХІІ залежить від ступеня секретності.

Відсутність у посадової особи допуску до державної таємниці (встановленої форми) унеможливлює виконання нею посадових обов`язків, відтак, і саме перебування на посаді, яка за обсягом покладених на неї завдань вимагає доступу до державної таємниці і умовою призначення на яку (перебування на якій) є наявність/необхідність оформлення допуску до державної таємниці.

Робота в умовах режимних обмежень покладає на особу, якій у встановленому порядку надано допуск до державної таємниці встановленої форми, певні зобов`язання та обмеження. Якщо така робота зумовлена виконанням професійних обов`язків (зокрема, за відповідною посадою у державному органі), це означає, що в умовах режимних обмежень особа працює постійно, у зв`язку з чим у неї відповідно до ст. 30 Закону № 3855-ХІІ виникає право на отримання компенсації.

Виплата надбавки у відповідному розмірі до посадового окладу особі, яка працює в умовах режимних обмежень, здійснюється на підставі наказу керівника відповідного органу, у якому особа працює/проходить службу. Водночас, умови, за яких особа має право на отримання такої надбавки, а також її розмір визначають Закон № 3855-ХІІ та прийняте урядом на його виконання Положення.

Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 25.07.2019 у справі № 296/6615/17 зазначив, що положення ст. 30 Закону № 3855-ХІІ, п. 2, 5 Положення слід розуміти так, що необхідною умовою отримання компенсації у зв`язку з виконанням робіт, які передбачають доступ до державної таємниці, є наявність в особи допуску до державної таємниці (на підставі якого надається доступ до державної таємниці), а також виконання робіт/завдань та/або посадових обов`язків, які вимагають доступу до державної таємниці чи з огляду на поставлені завдання передбачають виникнення необхідності у такому доступі.

Слід звернути увагу на витяг з функціональних обов`язків посадових осіб Черкаського зонального відділу військової служби правопорядку по забезпеченню режимно-секретної діяльності та охорони державної таємниці, відповідно до змісту якого, начальник відділення Військової служби правопорядку (посада, на якій перебував позивач) зобов`язаний виконувати вимоги секретності, знати ступінь секретності робіт, що проводяться, правильно визначати гриф секретності документів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, використовувати необхідний обсяг секретної інформації, додержуватися вимог законодавства про державну таємницю. (а.с. 148-151)

З витягу з номенклатури посад Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку вбачається, що посада позивача передбачає оформлення/надання доступу до державної таємниці (сфера оборони), оскільки передбачає володіння відомостями про зміст мобілізаційних документів, схеми мобілізаційного розгортання тощо; знання номенклатури, кількості/вартості/строків постачання озброєння тощо. (а. с. 150-151)

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що позивачем не виконано вимоги ст. 30 Закону України № 3855-XII, в частині постійної роботи із відомостями, що становлять державну таємницю, оскільки, матеріали даної справи не містять жодних належних та достовірних доказів які б свідчили про фактичну діяльність позивача із відомостями, що становлять державну таємницю у період із 11.08.2017 до моменту припинення допуску до роботи із відомостями, що містять державну таємниці, у зв`язку із звільненням у відставку, а сам по собі допуск до державної таємниці не є однозначною підставою для здійснення виплати надбавки, на переконання колегії суддів, грунтуються на неправильному застосуванні норм законодавства, що регулює спірні правовідносини.

З`ясовуючи питання чи передбачали умови роботи позивача роботу з відомостями та їх носіями, які становлять державну таємницю, то колегія суддів враховує, що посада яку займав позивач, була безпосередньо пов`язана з виконанням робіт та завдань, пов`язаних з доступом до документів, інших матеріальних носіїв інформації, що становлять державну таємницю.

Крім того, посилання суду першої інстанції на те, що після прибуття із відрядження позивач перебував на лікуванні, службових обов`язків до часу звільнення не виконував, колегія суддів вважає помилковими, оскільки сама природа та суть даного виду надбавки, пов`язується з важливістю для держави певних знань/вмінь та можливостей у особи, яка має допуск до таємниці, здійснювати роботу з документами, що становлять державну таємницю протягом всього часу перебування на посаді, до скасування допуску/закінчення строку, з огляду на що, перебування такої особи на лікарняному чи у відпустці, не знімає з такої особи обмежень, що застосовуються до роботи з таким видом документів та не позбавляє права на отримання такого виду надбавки.

Таким чином, в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку щодо невиплати ОСОБА_1 надбавки до посадового окладу, у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, за період з 11.08.2017 по 18.04.2018 та зобов`язання нарахувати та виплатити надбавку до посадового окладу, у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, за період з 11.08.2017 по 18.04.2018, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог про: визнання протиправними дій Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку щодо виплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні з військової служби без урахування надбавки до посадового окладу, у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці (10% від посадового окладу); зобов`язання нарахувати та виплатити вихідну допомогу при звільненні з військової служби з урахуванням надбавки до посадового окладу, у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці (10% від посадового окладу), виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби; визнання протиправними дій щодо направлення до Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області довідки про розмір щомісячних видів грошового забезпечення, яке отримував ОСОБА_2 протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби (довідку Черкаського ЗВ ВСП №36 від 20.04.2018), без урахування надбавки до посадового окладу, у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, за період з 11.08.2017 по 18.04.2018, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Розділом XXXVIII Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, введеної в дію наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260, (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), визначено порядок виплати грошової допомоги військовослужбовцям в разі звільнення з військової служби.

Згідно п. 38.1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до п. 38.6 Інструкції, військовослужбовцям, які звільняються з підстав, зазначених у пунктах 38.1 та 38.2 цієї Інструкції, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються: звільненим з посад, на які вони були призначені, - оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення).

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення згідно п. 1.2 вказаної Інструкції, відносяться посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями, додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців установлюються відповідно до чинного законодавства.

Таким чином відповідач, в порушення вимог 38.1, 38.2, 38.6 розділу XXXVIII Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, введеної в дію наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260, виплатив позивачу вихідну допомогу при звільненні з військової служби, без урахування надбавки до посадового окладу, у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці (10% від посадового окладу), з огляду на що, позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей», пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії. Розмір додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Військовослужбовцям, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2011- XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам-військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Для осіб, які звільнені із служби з 1 березня 2018 року та пізніше, середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням, починаючи з 1 березня 2018 року на кількість таких місяців.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 у справі №522/2738/18.

Таким чином, надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці має бути включені до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, відтак, Черкаський зональний відділ Військової служби правопорядку має направити до пенсійного органу довідку про розмір щомісячних видів грошового забезпечення, яке отримував ОСОБА_2 протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, з урахуванням надбавки до посадового окладу, у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці (10% від посадового окладу).

Отже, відповідач, в порушення вимог 1.2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, введеної в дію наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260, ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», направив до Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області довідку про розмір щомісячних видів грошового забезпечення, яке позивач отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби (довідку Черкаського ЗВ ВСП №36 від 20.04.2018), проте без урахування надбавки до посадового окладу у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, з 11.08.2017 року по 31.12.2017, з огляду на що, позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. (ч. 2 ст. 77 КАС України)

Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є : 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваному рішенні.

Виходячи зі змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від свавілля; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвели до помилкового вирішення справи, а тому, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 328-331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку щодо невиплати ОСОБА_1 надбавки до посадового окладу, у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, за період з 11.08.2017 по 18.04.2018 .

Зобов`язати Черкаський зональний відділ Військової служби правопорядку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку до посадового окладу, у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, за період з 11.08.2017 по 18.04.2018.

Визнати протиправними дії Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку щодо виплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні з військової служби без урахування надбавки до посадового окладу, у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці та зобов`язати Черкаський зональний відділ Військової служби правопорядку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні з військової служби з урахуванням надбавки до посадового окладу, у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці (10% від посадового окладу), виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Визнати протиправними дії Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку щодо направлення до Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області довідки про розмір щомісячних видів грошового забезпечення, яке отримував ОСОБА_2 протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби (довідку Черкаського ЗВ ВСП № 36 від 20.04.2018), без урахування надбавки до посадового окладу, у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, за період з 11.08.2017 по 18.04.2018 та зобов`язати Черкаський зональний відділ Військової служби правопорядку направити до Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області довідку про розмір щомісячних видів грошового забезпечення, яке отримував ОСОБА_2 протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, з урахуванням надбавки до посадового окладу, у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці (10% від посадового окладу), за період з 11.08.2017 по 18.04.2018.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 329 - 331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді О.Є. Сорочко

О.І. Шурко
Повний текст постанови складений 07.08.2019.