Справа № 1.380.2019.002838
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.002838
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

07 серпня 2019 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Коморний О.І.,

секретар судового засідання Бабич Ю.Б.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1 М.В.

представник відповідач не прибув

представники третіх осіб не прибули

при розгляді у підготовчому судовому засіданні адміністративної справи за позовом ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича та зобов`язання вчинити дії, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПАТ «Дельта Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, -

встановив:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 , в якій містяться вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича щодо не подання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформації про розмір належних ОСОБА_2 сум відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за якими можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів від 17.02.2015 № 012-13500-170215;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича внести зміни до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом включення до переліку вкладників ОСОБА_2 із сумою до відшкодування за договором на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за якими можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів від 17.02.2015 № 012-13500-170215 в розмірі 4763,96 доларів США та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_2 щодо розміру належних їй сум відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за якими можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів від 17.02.2015 № 012-13500-170215.

Ухвалою суду від 10.06.2019 відкрито провадження у адміністративній справі та призначено підготовче судове засідання.

До суду 22.07.2019 року від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 24.07.2019 залучено до участі у справі третю особу, засідання відкладено до 07.08.2019 року у зв`язку із залученням третьої особи та надання можливості представнику позивача ознайомитися з клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду.

В підготовчому судовому засіданні 07.08.2019р. поставлено на обговорення питання про залишення позову без розгляду з підставі пропуску строку звернення до суду.

Представник позивача заперечив щодо залишення позову без розгляду та надав суду пояснення щодо пропущеного строку звернення.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про розгляд справи.

Представники третіх сторін в судове засідання не прибули, належним чином повідомленні про розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі -КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Верховним Судом України в Постанові від 16.11.2016 р. по справі № 6-2469цс16 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/62948851), зокрема, зазначено: «Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також: довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також: випливає із загального правила, встановленого статтею 60 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше».

Судом встановлено, що 17.02.2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем було укладено договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів (договір банківського рахунку) в № 012-13500-170215. Відповідно до п. 1.2. договору від 17.02.2015 ПАТ «Дельта Банк» відкрив позивачу поточний рахунок № НОМЕР_1 у доларах США.

З матеріалів справи суд встановив, що 26.02.2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США № 026-13504-260215. Згідно пункту 1.6. Договору від 26.02.2015 ПАТ «Дельта Банк» відкрив позивачу вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2 .

Постановою правління Національного банку України «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» № 150 від 02.03.2015 року ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

02.03.2015 року виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» № 51, на підставі якого, з 03.03.2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 03.03.2015 року по 02.06.2015 року включно та призначено уповноважену особу Фонду - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича.

В подальшому, до рішення виконавчої дирекції Фонду № 51 від 02.03.2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» було внесено зміни, відповідно до яких пункт 2 цього рішення викладений у такій редакції: «Тимчасову адміністрацію запровадити строком на шість місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року включно».

У відповідності до вимог статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на офіційному сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua) 03.03.2015 було розміщено інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» № 147 від 03.08.2015 року строки здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» продовжено по 02.10.2015 року включно.

15.09.2015 року протоколом засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», призначеної наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» від 29.05.2015 року №408, затверджено результати перевірки якою виявлено правочини (договори) за вкладними операціями, що є нікчемними згідно п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та перелік відповідних правочинів викладено в додатку №1 до вказаного протоколу. Також відповідно до зазначеного протоколу запропоновано Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» видати відповідний наказ щодо виявлення договорів банківського вкладу (депозиту), за якими кошти на вкладі рахунки були перераховані іншими фізичними особами, та які є нікчемними згідно п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та щодо застосування наслідків такої нікчемності.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» Кадировим В.В. 16.09.2015 року видано наказ № 813 «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями».

02.10.2015 Національним банком України прийнято постанову № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

На виконання постанови Правління Національного банку України 02.10.2015 № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» Фондом гарантуванням вкладів фізичних осіб прийнято Рішення від 02.10.2015 № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Оголошення про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» опубліковано в газеті «Голос України» №187 (6191) від 08.10.2015 року ( http://www.golos.com.ua/edition_archive).

Поряд з тим, на веб-сторінці Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розміщено інформацію про те, що з 08.10.2015 року Фонд гарантування розпочне виплати вкладникам AT «ДЕЛЬТА БАНК» за Загальним реєстром (не залежно від часу закінчення строку депозитного договору) (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/118-delta/2479-oholoshennia-pro-pochatok-protsedury-likvidatsii-publichnoho-aktsionernoho-tovarystva-delta-bank-ta-delehuvannia-povnovazhen-likvidatora-banku) таке ж повідомлення розміщене на сайті банку (http://deltabank.com.ua/press/news/2015/10/2228).

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 березня 2019 року по справі № 826/123/17 (провадження № К/9901/52573/18, http://reyestr.court.gov.ua/Review/80760943) містить наступний висновок щодо застосування норм права: «Суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що норми статті 99 КАС не пов`язують початок перебігу строку звернення до адміністративного суду із обізнаністю особи про підстави прийняття суб`єктом владних повноважень певних рішень чи про їх обгрунтування (мотивацію). У даному випадку інформація про прийняті відповідачами рішення, їх суть була належним чином опублікована та доведена до відома населення у відповідності до вимог Закону № 4452-VI, тому про порушення зазначеними рішеннями своїх прав, позивач, як зазначалося, мав би і міг дізнатися саме з дати розміщення такої інформації.

Згідно ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум. що підлягають відшкодуванню:

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Таким чином, дії щодо формування переліку вкладників AT «Дельта Банк» вчинялися Уповноваженим ФГВФО ще у жовтні 2015 року.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою від 29.05.2019, яка 05.06.2019 року надійшла на адресу суду, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі.

В позовній заяві зазначив, що з листа №05-3405575 від 10.12.2018 Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, дізнався про порушення своїх прав та інтересів. Тому вважає, що перебіг строку для звернення до адміністративного суду із позовною вимогою про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича внести зміни до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом включення до переліку вкладників Позивача із сумою до відшкодування за договором на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за якими можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів від 17.02.2015 № 012-13500-170215 в розмірі 4763,96 доларів США, розпочався із дати отримання позивачем листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тобто з 10.12.2018 року.

З матеріалів справи встановлено, що позивачеві видана довідка № 05-3392433/119.04.2018 ПАТ «Дельта-Банк» від 19.04.2018, в якій зазначено, що між нею та AT «Дельта Банк» дійсно було укладено Договір № 012-13500-170215 від 17.02.2015 року на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, по якому, станом на 02.03.2015 року (включно) обліковувалася сума грошових коштів у розмірі 5 769,95 дол. США (вказана сума включає кошти, розміщені на рахунку відповідно до умов Договору № 026-13504-260215 банківського вкладу (депозиту) від 26.02.2015 року; який є нікчемним відповідно до п. 7 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в розмірі 1 005,99 дол. США).

Отже, позивачу стало відому про порушення своїх прав та інтересів зокрема також і з отриманої довідки ПАТ «Дельта Банк» від 19.04.2018 про залишок коштів на рахунках.

Суд зазначає, що порушення прав позивача у спірних правовідносинах не носить триваючий характер, оскільки відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином, законом визначені строки для формування Уповноваженою особою повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також для затвердження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб реєстру вкладників для здійснення виплат.

Також суд звертає увагу, що норми КАС України не пов`язують початок перебігу строку звернення до адміністративного суду із обізнаністю особи про підстави прийняття суб`єктом владних повноважень певних рішень чи про їх обґрунтування (мотивацію). В даному випадку, інформація про прийняті відповідачем рішення, їх суть була опублікована та доведена до відома населення, відповідно до вимог Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а відтак, про порушення зазначеними рішеннями своїх прав, позивачі могли дізнатися саме з дати розміщення такої інформації.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З урахуванням вищевикладеного та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що звернувшись до суду 05.06.2019 року з позовною заявою від 29.05.2019, позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду визначений ст.122 КАС України.

Разом з тим, позивачем не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду, не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Позивач вважає строк не пропущеним і заяву про поновлення строку звернення до суду не подав ні при поданні позовної заяви, ні після заявленого відповідачем клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, тобто поновити строк позивачв не просить вважаючи такий не пропущеним.

З системного аналізу наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, залишення без розгляду позовної заяви не є порушенням права позивача на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Аналогічна правова позиція щодо застосування строків звернення до суду у таких правовідносинах викладена у Постанові Верховного Суду від 07 березня 2018 року в адміністративній справі № 826/281/16 (адміністративне провадження № К/9901/16754/18), Постанові Верховного Суду від 20 грудня 2018 року справа №826/8339/16 адміністративне провадження №К/9901/49357/18 та ін.).

За приписами п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Залишення позовної заяви без розгляду також передбачено за результатами підготовчого засідання (п.1 ч.2 ст. 183 КАС України).

Керуючись ст. 183, 122, 123, 240, 241-246, 248, 256, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив :

Позовну заяву ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Публічному акціонерному товаристві Дельта Банк Кадирова Владислава Володимировича та зобов`язання вчинити дії, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача ПАТ Дельта Банк, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 256 КАС України.

Повний текст ухвали складений 08.08.2019р.

Суддя Коморний О.І.