Справа № 344/3517/19
Суддя: Бородовський С. О.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/3517/19
Провадження № 2-а/344/340/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Херсонській області Лозенко Сергія Романовича, Управління патрульної поліції в Херсонській області про скасування постанови,-

встановив:

в позові вказано, що 09/02/2019 біля 04.16 години відповідач зупинив автомобіль під управлінням позивача та склав щодо нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення п. 9.2 (б) Правил дорожнього руху України за обставин не подання світлового сигналу світловим покажчиком повороту, накладено стягнення на позивача у виді штрафу в сумі 425 гривень. Оскільки відповідач не роз?яснив позивачу його права та обов?язки, відмовив в клопотанні для відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, не надав докази правопорушення, а позивач заперечив вчинення ним правопорушення, не перешкоджав в русі іншим учасникам дорожнього руху, тому позивач просив суд скасувати постанову відповідача від 10/02/2019 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та закрити провадження у відповідній справі.

Представник відповідача подав суду письмове заперечення проти позову, відповідно до змісту якого заперечив позов з тих підстав, що позивач 10/02/2019 здійснив поворот та не увімкнув світловий покажчик повороту, в такий спосіб не проінформував інших у часників дорожнього руху про напрямок свого руху, позивач перебував на перехресті, а тому зобов?язаний був виконати умови проїзду такого елементу дорожнього руху, що відрізняються від правил руху на інших ділянках доріг, але обов?язок з інформування інших учасників дорожнього руху про напрямок свого руху підлягає виконанню незалежно від місця перебування транспортного засобу, відповідач належить до суб?єктів, яким надано право на притягнення позивача до адміністративної відповідальності і накладення стягнення, розгляд справи і вирішення питання по суті справи здійснюється за місцем вчинення правопорушення.

Судом встановлено наступні обставини.

10/02/2019 відповідач ухвалив постанову ЕАВ №906517 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, накладення стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень у зв?язку із не увімкнення світлового сигналу покажчиком повороту відповідного напрямку.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно зі ст. ст. 6, 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи у формі зупинення транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

В ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачено перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

Позивач вказав на незаконність притягнення до адміністративної відповідальності у зв?язку з тим, що ним не здійснено дій, які вказано в постанові, що склав поліцейський.

В ст. 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне праворушення, орган (посадова особа) виносить постанову. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже вчинення позивачем правопорушення повинно бути підтверджено доказами, що встановлені законом.

При винесенні постанови інспектором патрульної служби повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже відповідач зобов?язаний довести наявність правових підстав для реалізації ним компетенції щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Суду не надано докази, якими зафіксовано вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

В постанові відповідача не вказано на будь-які докази вчинення відповідачем правопорушення.

В п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає до задоволення.

В п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказано, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення

В ст. 293 КУпАП вказано, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

В п. 3 ст. 286 КАС України вказано, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Так само в постанові Верховного Суду № 537/2088/17, від 15.05.19 вказано, що навіть факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до зазначеного суд, -

ухвалив:

адміністративний позов задовольнити;

скасувати постанову ЕАВ№906517 від 10/02/2019, винесену інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області ДПП Лозенко Сергієм Романовичем щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 гривень, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 10 днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду з дня його проголошення.

Головуючий суддя Бородовський С.О.