Справа № 673/824/19
Суддя: Ягодіна Т. В.
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 673/824/19
Провадження № 2-а/673/52/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2019 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області в складі

головуючої - судді Ягодіної Т.В.

з участю секретаря судового засідання - Ясінської М.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Деражнянського відділення поліції Летичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2019 року позивач звернувся із означеним позовом до суду, вказавши, що постановою у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №260690, складеною 20.04.2019 року начальником сектору реагування патрульної поліції Деражнянського відділення поліції Летичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Гончаренком Д.І., на нього накладене адміністративне стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. із тих підстав, що 20.04.2019 року о 00 год. 47 хв. він, керуючи по вулиці Миру в м. Деражня Хмельницької області автомобілем марки «HYUNDAI ACCENT», держзнак НОМЕР_1 , порушив вимоги пунктів 2.1, 2.9.б), 2.9.е) Правил дорожнього руху України. Проте, стверджує позивач, постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки жодних порушень Правил дорожнього руху України він не вчиняв, а тому він просив таку постанову скасувати та провадження у справі закрити.

Згідно з ухвалою судді від 03.06.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із встановленням відповідачу строку для подання відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Задачін О.А. позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити з підстав, наведених у позовній заяві. Крім того, просили врахувати при розгляді даної справи постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.06.2019 року, ухвалену у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, які стали підставою для складення оскаржуваної постанови та є предметом дослідження у даній справі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини та докази, які мають значення для вирішення справи, суд вважає, що вказаний адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено судом, 20.04.2019 року начальником СРПП Деражнянського ВП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області Гончаренком Д.І. відносно позивача ОСОБА_1 було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №260690.

За змістом означеної постанови 20.04.2019 року о 00 год. 47 хв. ОСОБА_1 керував по вулиці Миру в м. Деражня Хмельницької області автомобілем марки «HYUNDAI ACCENT», держзнак НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не освітлювався задній номерний знак, під час зупинки транспортного засобу працівниками поліції не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив вимоги пунктів 2.9.б), 2.9.в) Правил дорожнього руху України, а також не пред`явив для перевірки документи, які зазначені в п. 2.1 ПДР.

Цією ж постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В обґрунтування позову позивач вказує, що така постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Вирішуючи обґрунтованість таких доводів позивача, судом приймається до уваги те, що згідно із ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п.2.4.а) Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідальність за порушення вказаного пункту Правил передбачена ч.1 ст. 126 КУпАП, згідно з якою керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктами 2.9.б), 2.9.в) Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу; керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

За порушення означених пунктів Правил настає відповідальність, передбачена ч.1 ст. 121 КУпАП, згідно з якою керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом із цим, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, у ній зазначено, що позивач порушив вимоги пунктів 2.9.б), 2.9.в) Правил дорожнього руху України, а також не пред`явив для перевірки документи, які зазначені в п. 2.1 ПДР, тоді як на позивача накладено стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Наведене свідчить про невідповідність встановлених поліцейським обставин та прийнятого за результатами їх розгляду рішення, оскільки суть зазначених у постанові правопорушень не відповідає диспозиції статті 126 КУпАП.

Згідно із ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249); оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом із цим, як з`ясовано судом, начальником СРПП Гончаренком Д.І. при прийнятті оскаржуваної постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Так, при розгляді даної справи судом приймається до уваги постанова Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.06.2019 року, ухвалена у справі №686/11633/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається зі змісту означеної постанови, 20.04. 2019 року інспектором Деражнянського ВП ГУНП в Хмельницькій області Телемонюком Д.В. був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за те, що останній 20.04. 2019 року о 00 год. 47 хв. керував автомобілем марки «HUINDAI ACCENT», номерний знак НОМЕР_2 НОМЕР_1 , по вул. Миру в м. Деражня Хмельницької області з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, мав запах алкоголю з порожнини рота, розширення зіниць, почервоніння шкіри обличчя, нечітку мову, проте від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в установленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, тоді ж цим же інспектором був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за те, що останній не виконав вимогу поліцейського, подану за допомогою проблискових маячків та звукової сирени, про зупинку транспортного засобу, у зв`язку з чим був у подальшому затриманий шляхом переслідування біля кафе-бару «БРИГ», чим порушив п. 2.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-2 КУпАП.

Разом із цим, розглянувши дану справу, суд прийшов до висновку про відсутність події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , оскільки при їх складенні поліцейськими були порушені норми КУпАП, зокрема ст. 266, а також порядок оформлення поліцейськими самих матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, визначений Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не а автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України № 1395 від 7 листопада 2015 року, порядок проведення медичного огляду водіїв, передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, а також порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Згідно із ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, аналогічні обставини, які свідчать про порушення поліцейськими процедури оформлення адміністративних матеріалів, встановлено судом із наявного в матеріалах справи відеозапису, який був безпосередньо досліджений судом.

Зокрема, як зафіксовано на відео, позивач, керуючи автомобілем, здійснював маневр повороту ліворуч в напрямку кафе «Бриг». У цей час позад нього з`явився поліцейський автомобіль, який припаркувався справа, подавши звуковий сигнал про зупинку.

При цьому, жодних відомостей про те, що позивачем на той момент було порушено правила користування зовнішніми світловими приладами, відеоматеріали не містять.

Не зафіксовано на відео і наявності у позивача ознак алкогольного сп`яніння або порушення ним будь яких інших вимог Правил дорожнього руху України.

Таким чином, приймаючи до уваги встановлені вище обставини, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що на момент зупинки його транспортного засобу поліцейськими у нього був відсутній обов`язок увімкнути аварійну сигналізацію та пред`явити документи, передбачені п.2.1. Правил дорожнього руху України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимога поліцейських про зупинку транспортного засобу під керуванням позивача була незаконною.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові Касаційного адміністративного суду від 15.03.2019 року (справа №686/11314/17), в якій КАС ВС визнав незаконним притягнення до адміністративної відповідальності водія за непред`явлення поліцейському реєстраційного документа на транспортний засіб. Розглянувши справу щодо скасування постанови про адміністративне правопорушення, Касаційний адміністративний суд дійшов висновку, що оскільки патрульним належним чином не задокументовано і не доведено факту порушення водієм ПДР України, вимога поліцейського про пред`явлення документів є неправомірною.

З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими доводи позивача, наведені ним в обґрунтування позову, в тому, що правопорушень він не вчиняв, а прийнята відносно нього постанова про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП є незаконною, оскільки прийнята із порушенням матеріальних та процесуальних норм.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив також з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на наведене, суд приймає до уваги доводи позивача, наведені ним в обґрунтування позовних вимог, як такі, що не спростовані відповідачем.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в цілому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, які є у справі, і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що оскаржуване рішення не відповідає критеріям, наведеним у статті 2 КАС України, тобто відповідач діяв не на підставі та в не межах визначених законом повноважень, у зв`язку з чим оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №260690 від 20.04.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП слід визнати протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 9, 22, 72, 77, 90, 128, 241-255, 272 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Деражнянського відділення поліції Летичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності задоволити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №260690, складену 20.04.2019 року начальником сектору реагування патрульної поліції Деражнянського відділення поліції Летичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Гончаренком Д.І., про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн., а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації : АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Деражнянським РВ УМВС України в Хмельницькій області 26.11.2010 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ;

відповідач - Деражнянське відділення поліції Летичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, місцезнаходження: Хмельницька область, м. Деражня, Майдан Привокзальний, 6.

Суддя: Т. В. Ягодіна