Справа № 712/8338/19
Суддя: Мельник І. О.
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/8338/19
Провадження № 2а/712/212/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2019 року Cоснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого-судді Мельник І.О.

за участю секретаря Хоменко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області інспектора капрала поліції Жука Святослава Володимировича, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Вінниці ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 3 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області інспектора капрала поліції Жука Святослава Володимировича, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Вінниці ДПП про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1219987 від 11.06.2019, про притягнення його до адміністративної відповідальності заст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. та закриття провадження по справі. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що підставою його притягнення до адміністративної відповідальності є те, що він 11.06.2019 о 08 год. 50 хв., на автошляху М-12, на 376 км, керуючи транспортним засобом ДАФ, державний номерний знак НОМЕР_1 , перевозив небезпечний вантаж, мав залишки небезпечного вантажу на зовнішній поверхні цистерни, чим порушив п. 4.5.8 Правил ДОПНВ та п.п. 22.5 ПДР України. Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1219987 від 11.06.2019, підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.06.2019 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачеві направити до суду відзив на позовну заяву та зобов`язано відповідача надати суду належним чином завірені матеріали, які стали підставою для винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

На адресу Соснівського районного суду м. Черкаси надійшов відзив на адміністративний позов та відеозапис правопорушення. Представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вважаючи, що інспектор діяв на підставі, межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. А, отже, постанова є правомірною та такою, що не підлягає до скасування.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає наступне.

Судом встановлено, що 11.06.2019 на а/д М12 376 км інспектором 3 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області інспектором капралом поліції Жуком С.В. винесено постанову серії ЕАВ № 1219987, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. за вчинене ним адміністративне правопорушення передбачене ст.132-1 КУпАП, порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів.

Відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1219987 від 11.06.2019, приблизно о 08 год. 50 хв. на а/д М12 376 км ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ДАФ, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював перевезення небезпечного вантажу UN1203 (банзин) з залишками небезпечного вантажу на поверхні автоцистерни, чи порушив п. 4.5.8 Правил ДОПНВ та п. 22.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктами 1.1, 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. (далі - ПДР) встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 22.5 ПДР передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів.

Пунктом 1.1 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом МВС № 822 від 26.07.2004 р. встановлено, що ці Правила визначають порядок та основні вимоги до забезпечення безпеки дорожнього перевезення небезпечних вантажів на всій території України.

Відповідно до п.2.3 (д) ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Згідно з п.4.5.8. Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, не допускаються залишки небезпечних вантажів на зовнішній поверхні завантажених та порожніх цистерн.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Нормами ст.132-1 КУпАП закріплено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Статтею 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення в тому числі і за статтею 132-1.

У випадках, передбачених частинами першою та другою ст. 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258 КУпАП).

Згідно з ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Крім того, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124- 1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

У винесеній постанові відповідачем не зазначено суті і обставин правопорушення, доказів на підтвердження викладених у постанові обставин, які позивачем порушені.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно з ст. 31 Закону N 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно з ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з п.1 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.71 КАСУ встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАСУ визначено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що Правил дорожнього руху він не порушував. Забрудненість цистерни, на його погляд, є суб`єктивним поглядом відповідача. Так, відповідачем, в свою чергу, не доведено факт того, що на цистерні були залишки саме небезпечного вантажу, будь-яких доказів, окрім відеозапису, де не зрозуміло походження забруднення на цистерні, ним надано не було.

Крім того, при розгляді справи поліцейський інспектор не пред`явив своє посвідчення, при зупинці автомобіля не пояснив причину зупинки, перевірки та огляду транспортного засобу, що порушує права та законні інтереси позивача, не роз`яснив права та обов`язки, не повідомив про можливість відкладення справи для того, щоб скористатися правовою допомогою, порушивши права на звернення за правовою допомогою, також, не виявив обставини, які виключають адміністративну відповідальність, пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також не були з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого при винесенні постанови поліцейським не було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП.

Адже, згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, суд вважає, що суб`єктом владних повноважень не доведено факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною ст.132-1 КУпАП, та не надано до суду жодних доказів в підтвердження правомірності свого рішення. Відповідач, заперечуючи проти позову, не надав жодних доказів на підтвердження факту вчинення позивачем зазначених відповідачем порушень.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відсутні належні докази щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ст.132-1КУпАП, суд вважає, що вина позивача не доведена, отже постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно скасувати, відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за такої обставини як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 73, 74, 77, 241, 242, 296 КАС України, суд,

В И Р І ШИ В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області інспектора капрала поліції Жука Святослава Володимировича, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Вінниці ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення Серія ЕАВ № 1219987 від 11.06.2019, винесену інспектором 3 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області інспектором капралом поліції Жуком С.В., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн., скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого Апеляційного адміністративного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом 10 днів в порядку, передбаченому КАС України.

Головуючий