Справа № 340/1451/19
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

sКІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/1451/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (далі - відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.07.2017 р. № .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спірне рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки складене на підставі акту перевірки від 22.05.2017 р. № 48/11-28-4000/, складеного на припущеннях і на фактах, які не відповідають дійсності. Що ж стосується перевірки, то на думку позивача дії посадових осіб відповідача при здійсненні перевірки носили провокативний характер, а отже, вони не діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Представник відповідача подав відзив на позов, в якому просив суд відмовити в його задоволені, оскільки перевіркою встановлено, що позивачка, в порушення Закону України від 19.12.95 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" здійснювала реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями; здійснювала продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці без статусу суб`єкта господарювання громадського харчування та спеціалізованого відділу, чим порушено вимог ч.14 ст.15 та ч.6 ст.15-3 вищевказаного Закону №481. Крім того, перевіркою встановлена реалізація алкогольних напоїв за ціною, нижчою за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої, чим порушено вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 р. № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" та не застосування РРО під час здійснення розрахункових операцій та не видачі розрахункового документа встановленого зразка, що підтверджує факт купівлі товару, чим порушено п.1, п.2 ст.3 Закону України від 06.07.1995 р. №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (а.с.36-38).

Відповідь на такий відзив до суду не надходила.

Дослідивши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач в період з 14.09.2005 р. по 25.03.2019 р. була зареєстрована як фізична особа-підприємець, основним видом діяльності якої була роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (а.с.102-103).

З матеріалів справи встановлено, що на підставі наказу від 22.05.2017 р. №519 та згідно направлень на перевірку від 22.05.2017 р. №698 та №699 (а.с.51-52) 22.05.2017 р. посадовими особами відповідача було проведено фактичну перевірку магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ).

Наказ і направлення на перевірку були пред`явлені ОСОБА_2 , що не заперечується та який є чоловіком позивача (а.с.16), однак він відмовився розписуватись у направленнях та отримати копію наказу, про що складено відповідний акт (а.с.48).

За результатами фактичної перевірки складено акт від 22.05.2017 р. № 48/11-28-4001/ НОМЕР_1 (а.с.43-46).

Перевіркою встановлено, що на порушення:

- ч.13 ст.15 Закону України від 19.12.1995р. №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" здійснюється реалізація алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями;

- ч.6 ст.15-3 Закону України від 19.12.1995р. №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" здійснюється продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці без статусу суб`єкта господарювання громадського харчування та спеціалізованого відділу;

- постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 р. № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" здійснюється продаж алкогольних напоїв за ціною, нижчою за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої;

- п.1, п.2 ст.3 Закону України від 06.07.1995 р. №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" не застосовано РРО під час здійснення розрахункових операцій та не видачі розрахункового документа встановленого зразка, що підтверджує факт купівлі товару.

Від надання будь-яких пояснень, підписання та отримання акту ОСОБА_2 відмовився, про що також було складено відповідний акт (а.с.49).

Вказаний акт 23.05.2017 р. відповідачем направлено позивачу поштою з повідомленням про вручення, однак 22.06.2017 р. поштове відправлення повернувся без вручення по закінченню терміну зберігання.

05.07.2017 р. відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення №, згідно якого до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 33800 грн. (а.с.42).

Податкове повідомлення-рішення було направлено позивачу поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак 04.08.2017 р. поштове відправлення повернулось до відповідача без вручення по закінченню терміну зберігання.

Листом від 22.04.2019 р. відповідачем надіслано позивачу спірне податкове повідомлення-рішення (а.с.6).

Листом від 17.05.2019 р. відповідачем надіслано адвокату позивача матеріали фактичної перевірки (а.с.8-9).

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 05.07.2017 р. № позивач звернулась до суду з даним позовом.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Аналізуючи правомірність прийняття оскаржуваного рішення, що є змістом правовідносин у даній справі, відповідно до приписів ст. 2 КАС України, суд виходить із такого.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України), Законом України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон № 481/95).

За правилами п. 75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України).

Пункт 80.1 ст.80 ПК України передбачає, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Законом України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (в редакції, чинній на день винесення рішення) визначено основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Згідно положень ст. 1 цього Закону роздрібна торгівля - діяльність продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого комерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

За приписами статті 15 вказаного Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.

Відповідно до ч. 6 ст. 15-3 Закону № 481/95 продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, суб`єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Згідно ч.2 ст.17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:

оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень;

порушення вимог статті 15 3 цього Закону - 6800 гривень;

оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Відповідно ч.4 ст.17 Закону рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Ст.18 Закону №481/95 надано Кабінету Міністрів України право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" встановлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з Додатком.

На момент виявлення порушення чинними були вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 р. №957, із змінами та доповненнями, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 р. №828, згідно якою мінімальна роздрібна ціна за 100,0 грамів горілки з вмістом спирту 40% об. становила 13,96 грн..

Позивач не заперечує, що на дату проведення фактичної перевірки вона не мала ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що не відповідає дійсності факт того, що в магазині "Амен" на момент проведення перевірки зберігалось з метою подальшої реалізації 60 пляшок пива, оскільки магазин припинив свою діяльність ще 03.06.2016 р., про що свідчить Книга обліку розрахункових операцій №Р/5 (а.с.17-19).

Що ж стосується взагалі факту перевірки, то, як пояснює позивач та її чоловік - гр. ОСОБА_2 , магазин "Амен", в якому здійснювала підприємницьку діяльність позивач, припинив свою роботу ще в червні 2016 року. В магазині зберігалось торгівельне обладнання. 22.05.2017 р. дане обладнання повинні були забрати його орендодавці. Оскільки в цей день, позивач виїхала за межі м. Кропивницького, вона попросила чоловіка - гр. ОСОБА_2 відвантажити торгівельне обладнання орендодавцеві. Гр. ОСОБА_2 в очікуванні орендодавця торгівельного обладнання, відкрив двері приміщення магазину. Згодом в приміщення магазину зайшли двоє осіб чоловічої статі, які попросили продати їм з метою "поправлення здоров`я" по пляшці пива та по сто гамів горілки. Гр. ОСОБА_2 повідомив їм, що магазин не працює і він не є продавцем, а упаковка пива та пляшка горілки, які знаходились в холодильній вітрині, були для власних його потреб. Однак, дані особи наполегливо просили увійти в їхнє положення та допомогти "поправити здоров`я". Врешті - решт, гр. ОСОБА_2 розчулившись до даних осіб, був вимушений продати їм по пляшці пива та налити їм по сто гамів горілки, придбаних ним для власних потреб. Після того, як гр. ОСОБА_2 це зробив, дані особи представились працівниками ГУ ДФС та почали складати якісь документи.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 також пояснив, що алкогольні напої він не продавав, а налив особам власної горілки. Крім того, він не виконував функції продавця, оскільки магазин вже не працював. В той день, на прохання дружини, відчинив магазин, оскільки мали приїхати забрати обладнання та залишки товару.

Однак, як вбачається з матеріалів справи перед початком проведення фактичної перевірки позивача була здійснена контрольно-розрахункова операція, а саме було придбано:

- дві пляшки пива "Оболонь світле", місткістю 0,5 дм., з вмістом спирту 4,5 % об. за ціною 16,50 грн. за пляшку на загальну суму 33,00 грн.. Дата виробництва 16.05.2017 р.. В акті зроблена технічна помилка та зазначена дата виробництва 12.11.2017 р., проте на відеозапису (а.с.77), який додається до матеріалів фактичної перевірки, зафіксована вказана пляшка пива з позначками: дата виробництва 16.05.2017 р., термін придатності 12.11.2017 р., виробник "ПАТ "Оболонь" (), вул. Богатирська, 3, м. Київ;

- одну пляшку води питної очищеної "Ранкова Роса" місткістю 0,5 л. за ціною 5,50 грн., виробник ТОВ "Аквапласт", вул. Макарова, 8 д, м. Дніпро;

- два стакани з горілкою по сто грам кожний за ціною 10,00 грн. за сто грам горілки на загальну суму 20,00 грн.. Вказана горілка було розлита особисто чоловіком, який представився перевіряючим гр. ОСОБА_2 , на розлив для споживання на місці зі скляної пляшки горілки "Плакучая Ива" Золотая місткістю 0,7 дм3, з вмістом спирту 40,0 % об (фото-відео матеріали додаються). Виробник згідно етикетки ТОВ "Лікеро-горілчаний завод "Прайм" (), Україна, Харківська обл., смт.Малинівка, вул. Олімпійська, 1.

Придбаний в ході проведення контрольної розрахункової операції товар було повернуто продавцю ОСОБА_2 в непошкодженому виді та у повному обсязі, після чого він особисто повернув кошти в сумі 58,50 грн. (загальна вартість придбаного товару), що підтверджується актом проведення контрольної розрахункової операції від 22.05.2017 р. (а.с.47).

Відповідно ст.1-1 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", видача ліцензії - внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про право провадження суб`єктом господарювання визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Як пояснив представник відповідача згідно до інформаційних баз даних ГУ ДФС у Кіровоградській області станом на дату проведення перевірки позивач не оформлювала ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями на магазин "Амен" за адресою: м.Кропивницький, вул.В.Чміленка (Дзержинського ) , 52. Також, в ході проведення фактичної перевірки у "Куточку споживача" магазину на дошці знаходились карта обліку об`єкту торгівлі, торговий патент, недіюча ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, в яких зазначено, що ФОП ОСОБА_1 здійснює діяльність саме в магазині "Амен" без надання господарському об`єкту статусу суб`єкта громадського харчування. Крім того, в ході проведення фактичної перевірки у приміщенні магазину (у холодильниках, на прилавку) виявлено зберігання з метою подальшої реалізації 60 пляшок пива вмістом спирту в асортименті на загальну вартість 1170 грн. та одна кега з пивом алюмінієва підключена до апарату для розливу пива для споживання на місці, вартість на кезі з пивом не зазначена, документів на описану вище підакцизну продукцію не надано (а.с.59-66).

Відтак, суд дійшов висновку, що факт реалізації алкогольних напоїв підтверджується матеріалами справи, фото-відео матеріалами, а тим самим, доведено факт порушення Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" №481/95-ВР від 19.12.1995 року.

Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про протилежне.

Відповідно ч.1ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень,дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З наведених вище обставин, проаналізувавши вищенаведені положення нормативно-правових актів, враховуючи надані докази, суд приходить до висновку, що відповідачем було доведено правомірність прийнятого ним рішення. Натомість позивачем на підтвердження заявлених вимог доказів не надано.

Відтак, суд доходить висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст.241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.255 КАС України та може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України.

Згідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділ VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько