Справа № 453/904/17
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/5781/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Багрія В.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань - Пильо І.І.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 08 травня 2019 року щодо відмови у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (головуючий суддя: Микитин В.Я., місце ухвалення - м. Сколе) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Стрийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про зобов`язання провести перерахунок пенсії, -

встановив:

ОСОБА_1 15.03.2019 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Сколівського районного суду Львівської області від 23.01.2018 у справі № 453/904/17.

Обґрунтовує заяву тим, що всі необхідні документи для призначення пенсії подав у червні 2008 року, однак пенсію призначили лише в липні 2010 року, при цьому неправильно розрахувавши стаж. Просить здійснити перерахунок пенсії з 2008 року з розрахунку повного стажу 36 років 10 місяців 4 дні.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 08.05.2019 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Сколівського районного суду Львівської області від 23.01.2018 у справі № 453/904/17 відмовлено.

Із цією ухвалою суду першої інстанції не погодився заявник та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити заяву.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на аналогічні підстави викладені в заяві.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Позивач у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним в апеляційній скарзі. Просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу скасувати, а заяву задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його участь в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.01.2018 Сколівським районним судом Львівської області ухвалено рішення у справі № 453/904/17, провадження № 2-а/453/17/18, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Стрийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про зобов`язання провести перерахунок пенсії, яким у задоволенні адміністративного позову відмовлено у повному обсязі. Зазначене рішення суду, після його перегляду в апеляційному порядку, 07.05.2018 набрало законної сили.

Підставою, яка стала причиною для відмови ОСОБА_1 у його адміністративному позові, було те, що стаж роботи за періоди роботи з 10.11.1980 по 09.08.1988 у районах Крайньої Півночі, відповідачем обчислено у півторакратному розмірі вірно, з дотриманням норм чинного пенсійного законодавства, а підстави для проведення перерахунку пенсії з урахуванням зазначених у позові періодів роботи відсутні.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленними обставинами є необґрунтованою, наведені у ній обставини не є нововиявленними в розумінні положень ст. 361 КАС України, а тому відсутні підстави для скасування рішення Сколівського районного суду Львівської області від 23.01.2018 у справі № 453/904/17.

З цими висновками суду першої інстанції, погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

В якості нововиявленої обставини заявником вказується, п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України, зокрема, не правильний розрахунок стажу роботи позивача за періоди у районах Крайньої Півночі з 10.11.1980 по 09.08.1988.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що для визнання обставиною нововиявленою, поняття «не були і не могли бути відомі особі» потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов. Тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо сторона у справі все-таки могла знати про певну обставину, але внаслідок недобросовісного ставлення до своїх процесуальних обов`язків не вживала заходів для отримання потрібної інформації, тоді відсутні правові підстави визначати таку обставину у справі як нововиявлену. Істотність обставини означає те, що якби суд її міг врахувати при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення.

Отже, підставами для перегляду судового рішення, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України, можуть бути лише ті фактичні обставини, які мали істотне значення і які об`єктивно існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі усім особам, які брали участь у справі та суду. Ініціювання перегляду судового рішення лише з метою нового слухання і вирішення справи суперечить принципу правової визначеності, який є складовою верховенства права.

Суд апеляційної інстанції вказує, що 04.07.2008 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини другої розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Для призначеня пенсії з цієї дати управлінням Пенсійного фонду України в Сколівському районі Львівської області враховано страховий стаж 31 рік 7 місяців 27 днів та заробітну плату за період з 01.05.1979 по 30.09.1980, з 01.12.1980. по 30.06.1984 та з 01.07.2000 по 24.11.2000, з 03.01.2001 по 29.10.2004, з 03.03.2005 по 25.02.2006, з 01.03.2007 по 11.06.2008.

Оскільки, на дату призначення пенсії (04.07.2008) документи, які стверджують поширення пільг, передбачених указами Президії Верховної Ради СРСР були відсутні, періоди роботи з 10.11.1980 по 29.08.1984 та 30.08.1984 по 09.08.1988 були обчислені відповідачем в одинарному розмірі.

За результатами розгляду звернення 09.12.2015 управлінням було прийнято рішення щодо зарахування періоду роботи в Будівельному управлінні № 15 будівельно-монтажного тресту «Усінськбуд» з 10.11.1980 по 10.11.1983 згідно з архівною довідкою, виданою 12.11.2008 № 2086 в півторакратному розмірі з дати призначення пенсії 04.07.2008.

Період роботи з 11.11.1983 по 11.11.1986 управлінням врахований в півторакратному розмірі з 01.02.2012 у зв`язку з надходженням документа щодо підтвердження права на пільги по обчисленню стажу роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, що надійшов на запит управління з Російської Федерації 02.02.2012

На виконання постанови Сколівського районного суду від 06.03.2014 № 453/1273/13-а, ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2015 № 876/3859/14 періоди роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з 07.11.1986 по 09.08.1988 відповідачем зараховано в півторакратному розмірі. Цей перерахунок проведено з дати прийняття судового рішення, тобто з 06.03.2014.

Крім цього, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2015 № 876/5076/15 зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Сколівському районі провести позивачу перерахунок пенсії з урахуванням періодів роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з 07.11.1986 по 09.08.1988 за один рік і шість місяців з 11.09.2014, а в проведенні перерахунку пенсії за період з 04.07.2008 по 10.09.2014 позивачу відмовлено.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з врахуванням вище наведених рішень судів, Сколівським районним судом Львівської області у рішенні від 23.01.2018, надано правову оцінку зарахуванню стажу роботи позивача за періоди роботи в районах Крайньої Півночі з 10.11.1980 по 09.08.1988 в півторакратному розмірі та підстави для проведення перерахунку пенсії за період з 04.07.2008.

Суд апеляційної інстанції вважає, що позивач у своїй заяві, не наводить обставин, які не були і не могли бути відомі ОСОБА_1 на час прийняття рішення Сколівського районного суду Львівської області у рішенні від 23.01.2018, а підстави для проведення перерахунку пенсії з урахуванням усього стажу позивача - 36 років 6 місяців 5 днів з 04.07.2008 відсутні, так як, перерахунок пенсії був проведений позивачу з різних дат, по мірі надання документів, які підтверджують вказаний стаж позивача. Тобто, фактично позивач у своїй заяві про перегляд за нововиявленими обставинами, наводить аналогічні аргументи, які були підставою для подання позову у цій справі.

Крім цього, позивач у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами не погоджується з сумою пенсії яка підлягає йому до виплати та наводить свій розрахунок, що не може бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставини, однак може бути предметом розгляду при заявлені окремого позову щодо вказаних обставин.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Сколівського районного суду Львівської області від 23.01.2018 у справі № 453/904/17 необхідно відмовити, оскільки наведені у ній обставини не є нововиявленними, в розумінні положень п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України.

Згідно ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване статті 6 § 1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження, сам по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій він використовується для виправлення помилок правосуддя. Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі ст. 6 Конвенції.

Правова певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип полягає в тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи (рішення у справі «Правєдная проти Росії», №. 69529/01; у справі «Рябих проти Росії», № 52854/99, пункт 52; у справі «Брумареску проти Румунії», № 28342/95, пункт 61).

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 313, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 361, 369 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 08 травня 2019 року щодо відмови у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 453/904/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: О. М. Гінда
судді В. М. Багрій
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 09.08.2019