Справа № 520/4551/19
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 серпня 2019 р. № 520/4551/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сагайдака В.В.,

за участі: секретаря судового засідання - Югова С.А.,

представника відповідача - Виноградова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс 2000" (вул. Маршала Малиновського, буд. 2, м. Дніпро, 49098, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Офіс 2000", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 26.11.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податкове повідомлення-рішення № від 26.11.2018 рокує протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача у судове засідання не прибув, був повідомлений своєчасно та належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи. Справу просив розглядати в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, наведені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області проведено камеральну перевірку податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендну плату за земельні ділянки державної або комунальної власності) «уточнюючих» за 2016, за 2017 та за 2018 роки ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОФІС 2000».

За результатами перевірки складено акт від 12.10.2018 р. №14935/20-40-12-13-20/30591740(а.с.39-40).

Згідно висновків акту перевірки ТОВ "Офіс 2000" занижено податкові зобов`язання з орендної плати за землю, належної до сплати за період січень 2016 року - серпень 2018 року, тобто за строк сплати, який минув, в сумі 266211,52 гривень, чим порушено статтю 288 та статтю 289 Податкового кодексу України від 02.12.2012 (із змінами та доповненнями) та статтю 21 Закону України від 06.10.98 «Про оренду землі».

Відповідальність платника передбачена пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України від 02.12.2012 № 2755-УІ (із змінами та доповненнями).

Позивачем подано заперечення від 15.11.2018 р. на акт перевірки(а.с.41-42).

За результатами розгляду заперечень від 22.11.2018 р. висновки акту перевірки від 12.10.2018 р. №14935/20-40-12-13-20/30591740 залишені без змін(а.с.81-82).

Листом від 23.11.2018 р. повідомлено позивача про вказану обставину(а.с.80).

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 26.11.2018 року, яким ТОВ "Офіс 2000" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «орендна плата з юридичних осіб» на суму 332764,40 грн.(а.с.44).

Слід вказати, що позивачем подана скарга(а.с.45-46) на зазначене податкове повідомлення-рішення та рішенням від 28.02.2019 р. оскаржуване рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення(а.с.74-75).

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся з даним позовом до Харківського окружного адміністративного суду.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Згідно зі статтею 92 Конституції України виключно законами України встановлюються система оподаткування, податки і збори.

Перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За підпунктами 14.1.72 і 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України земельним податком визнається обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до підпункту 14.1.136. пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Отже, ПК України визначив обов`язок орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Водночас справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХII ПК України.

Відповідно до підпунктів 269.1.1 і 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Пункт 287.1 статті 287 ПК України передбачає, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Приписами ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

За змістом п. 288.1, 288.2 ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Водночас частиною третьою статті 7 Закону України від 06.10.1998 №161-ХІV «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Відповідно до пункту 287.6 статті 287 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

За статтями 125 і 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, яка оформляється відповідно до Закону України від 1 липня 2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, системний аналіз вищенаведених норм законодавства дає підстави для висновку, що платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, яким може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.

Якщо певна фізична чи юридична особа набула право власності на будівлю або його частину, що розташовані на орендованій земельній ділянці, то до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 08.06.2016 у справі №21-804а16, яка в силу частини 5 статті 242 КАС України є обов`язковою для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Судом встановлено, що 17.03.2005 між ТОВ "Офіс 2000" (в якості орендаря) і Харківською міською радою (в якості орендодавця) укладено договір оренди земельної ділянки №6347/05(а.с.11-16).

Відповідно до п. 1 орендодавець на підставі рішення XVII сесії Харківської міської ради XXIV скликання від 19.11.2003 №232/03 "Про поновлення права оренди земельних ділянок" надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0858, під забудовою - 0,0648 га, інших угідь - 0,0210 га (пункт 2 договору № 6347/05).

У пункті 3 договору № 6347/05 визначено, що на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна нежитлова будівля літ."А-2", яка належить орендареві на праві колективної власності на нерухоме майно, а також інші об`єкти інфраструктури.

Цільове призначення земельної ділянки - землі житлової та громадської забудови (пункт 16 договору № 6347/05).

Відповідно до плану земельної ділянки кадастровий номер земельної ділянки -№ НОМЕР_1 .

У пункті 8 договору № 6347/05 сторони визначили строк дії договору - з 23.11.2002 до 23.11.2027.

За змістом пункту 36 договору №6347/05 сторони погодили, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

У зв`язку з виходом зі складу учасників ТОВ "Офіс 2000" ОСОБА_2 , на підставі заяви від 15.08.2007. р., 27.08.2007 між ТОВ "Офіс 2000" і фізичною особою - ОСОБА_2 укладено договір про заміну виплати належної ОСОБА_2 частки у статутному капіталі ТОВ "Офіс 2000" на передання майна у натурі, у тому числі: - нежитлові приміщення першого поверху №20а, 21, 22б у літ. "А-2", загальною площею 45,7 кв.м, місцезнаходження: АДРЕСА_1. - нежитлові приміщення другого поверху №22, 22а, 23, 24, 27-29, 31,33-38 у літ."А-2", загальною площею 655 кв.м, місцезнаходження: АДРЕСА_1 (а.с.21).

Відповідно до пункту 10 зазначеного договору право власності на нежитлові приміщення першого поверху №20а, 21, 22б у літ."А-2", загальною площею 45,7 кв.м, місцезнаходження: АДРЕСА_1, - нежитлові приміщення другого поверху №22, 22а, 23, 24, 27-29, 31, 33-38 у літ."А-2", загальною площею 655 кв.м, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , виникає у ОСОБА_2 із моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього договору.

Вказаний договір посвідчено 27.08.2007 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шевченко Ю.В. і зареєстровано у реєстрі за №6515.

Отже, за договором від 27.08.2007 ТОВ "Офіс 2000" належить частина нежитлової будівлі площею 489,8 кв.м, що становить 41,14 % від загальної площі будівлі, фізичній особі ОСОБА_2 належить частина, площею 700,7 кв.м, що становить 58,86 % нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, що перебуває в оренді у ТОВ "Офіс 2000".

У зв`язку із тим, що спірна нежитлова будівля, розташована на земельній ділянці, є об`єктом нерухомого майна, яка перебуває у спільній власності кількох співвласників, ТОВ "Офіс 2000" 20.07.2017 направило Харківській міській раді лист-пропозицію вих.№ 12/0 разом із проектом додаткової угоди до договору № 6347/05 у двох екземплярах.

Проте, відповіді від Харківської міської ради на зазначений лист ТОВ "Офіс 2000" не отримало, що стало підставою для звернення до господарського суду з позовом про внесення змін до договору оренди землі від 17.03.2005 № 6347/05 шляхом визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди у редакції, зазначеній у позовній заяві.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 05.12.2017 у позові відмовлено повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 27.02.2018 рішення Господарського суду Харківської області від 05.12.2017 у справі №922/3655/17 скасовано повністю, прийнято нове рішення, яким задоволено позовні вимоги.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.06.2018 р. касаційну скаргу Харківської міської ради задоволено.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 27.02.2018 у справі №922/3655/17 скасовано.

Рішення Господарського суду Харківської області від 05.12.2017 у справі №922/3655/17 залишено в силі(а.с.29-37).

У постанові Верховного Суду від 19.06.2018 р. зазначено, що після відчуження частини об`єкта нерухомості та його державної реєстрації за іншими особами ТОВ "Офіс 2000" не повинно сплачувати орендну плату за частину земельної ділянки, користувачем якої не є.

У зв`язку з чим, позивачем подані до контролюючого органу:

податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендну плату за земельні ділянки державної або комунальної власності) «уточнююча» за 2016 рік від 28.09.2018р. №;

податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендну плату за земельні ділянки державної або комунальної власності) «уточнююча» за 2017 рік від 28.09.2018р. №;

податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендну плату за земельні ділянки державної або комунальної власності) «уточнююча» за 2018 рік від 28.09.2018р. №,

згідно яких товариством уточнені суми нарахованої орендної плати з юридичних осіб за 2016, 2017 та 2018 і за договором оренди землі від 17.03.2005р. за № 6347/05(а.с.90-103).

Підсумовуючи вказане вище, в силу приписів ст. 120 Земельного кодексу України та з врахуванням положень п. 287.6 ст. 287 ПК України, суд зазначає, що до нового власника нерухомого майна перейшло право користування земельною ділянкою, на якій воно розміщене, а право попереднього користувача, в даному випадку позивача, припинилось автоматично в силу закону.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс 2000" (вул. Маршала Малиновського, буд. 2, м. Дніпро, 49098, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 26.11.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс 2000" (вул. Маршала Малиновського, буд. 2, м. Дніпро, 49098, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 4991,46 грн. (4841,48+149,98) (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто одна гривня 46 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13 серпня 2019 р.

Суддя Сагайдак В.В.