Справа № 400/431/19
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/431/19

Головуючий в 1 інстанції: Фульга А.П. Дата і місце ухвалення: 26.04.2019р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання протиправною відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 8,02 ум. кад. га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану в межах території Новошмідтівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, що перебуває у постійному користуванні ФГ «Праця, врожай, добробут», зобов`язання повторно розглянути заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 8,02 ум. кад. га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану в межах території Новошмідтівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, що перебуває у постійному користуванні ФГ «Праця, врожай, добробут».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відмова відповідача є протиправною, незаконною та такою, що порушує законодавство, оскільки порушено вимоги ст.118 Земельного кодексу України.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 8,02 ум. кад. га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану в межах території Новошмідтівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, що перебуває у постійному користуванні ФГ «Праця, врожай, добробут». Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 8,02 ум. кад. га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану в межах території Новошмідтівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, що перебуває у постійному користуванні ФГ «Праця, врожай, добробут».

Не погоджуючись з вказаною постановою, Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи просить скасувати постанову від 26.04.2019р. з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 ..

В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що копія державного акту на право постійного користування землею не містить інформації про дату реєстрації відповідного Державного акту в книзі записів державних актів на право постійного користування землею.

Посилається апелянт і на те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань не містить інформації про членів фермерського господарства «Праця, врожай, добробут».

Також, апелянт посилається на постанову Верховного суду в якій зазначено, що передача земельної ділянки у власність є можливою лише за умови наявності у члена фермерського господарства земельної ділянки на праві постійного користування.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є членом фермерського господарства «Праця, врожай, добробут», засновником якого є ОСОБА_2 ,який отримав право постійного користування землею для ведення селянського (фермерського) господарства в межах Новошмідтівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, згідно державного акта на право постійного користування землею, виданого виконкомом Новошмідтівської сільської ради Миколаївської області на підставі рішення цього ж органу від 14.03.1993 року № 34.

23.03.2017 голова ФГ «Праця, врожай, добробут», членом якого є позивач, надав нотаріально посвідчену згоду на вилучення земельної ділянки, що надана йому у постійне користування для подальшої передачі у власність членам фермерського господарства «Праця, врожай, добробут» (заява зареєстрована в реєстрі за № 368).

07.01.2019 позивач звернулася до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 8,02 ум. кад. га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану в межах території Новошмідтівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, що перебуває у постійному користуванні ФГ «Праця, врожай, добробут».

Головне управління Держгеокадастру України у Миколаївській області 07.02.2019 надіслало позивачу відмову № Н-175/0-566/0/20-19-СГ, в якій зазначило, що копія Державного акту на право постійного користування землею не містить інформації про дату реєстрації відповідного Державного акту в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею, а також виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містить інформацію про членів фермерського господарства «Праця, врожай, добробут».

Не погоджуючись з правомірністю вказаної відмови ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав, що викладені у листі від 07.02.2019 року № Н-168/0-580/0/20-19-СГ, які не передбачені законодавством, діяло протиправно.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 7 вказаної статті Кодексу встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Так, за результатами розгляду відповідного клопотання громадянина, зацікавленого в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності для ведення садівництва у межах норм безоплатної приватизації, відповідач у місячний строк повинен або надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки або надати відмову у наданні такого дозволу.

Проте, така відмова повинна бути вмотивована, оформлена належним чином та прийнята виключно з підстав, встановлених ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, позивачка звернулася до Головного управління Держгеокадастру в Мколаївській області із клопотанням, в порядку ст. 118 Земельного кодексу України, про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність.

Проте, за наслідком розгляду такого клопотання відповідачем позивачу був направлений лист №Н-175/0-566/0/20-19-СГ від 07.02.2019р. «Про надання відповіді», про відмову у наданні відповідного дозволу.

У наведеному листі зазначено, що Головне управління Держгеокадастру в Миколаївській області відмовляє у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, оскільки за результатами розгляду заяви було виявлено декілька недоліків, а саме:

- копія Державного акту на право постійного користування землею не містить інформації про дату реєстрації відповідного Державного акту в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею;

- Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містить інформації про членів фермерського господарства «Праця, врожай, добробут».

При цьому, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що недоліки в оформленні Державного акта на право постійного користування землею не можуть бути підставою для відмови, оскільки, на сьогоднішній день, зазначений акт є дійсним, у встановленому законом порядку його не визнано недійсним чи нікчемним.

Також, колегія суддів зазначає, що надання позивачкою виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань яка, як зазначає відповідач не містить інформації про членів фермерського господарства «Праця, врожай, добробут», також не є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, а лише може бути підставою для надання заявниці терміну для доопрацювання документів, поданих разом із заявою.

Відповідно до ч. 4 ст.15 ЗУ «Про звернення громадян» рішення органу державної влади про відмову в задоволенні вимог, викладених в заяві, доводиться до громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови.

В наявній в матеріалах справи відповіді відповідача, останній відмовив у наданні дозволу позивачці, однак не зазначив законних підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, передбачених ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Отже, з урахуванням наведених вище норм законодавства, яке регулює спірні правовідносини та обґрунтувань, які стали підставою для відмови позивачці у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги та вважає повністю правильним висновок суду першої інстанції про те, що ГУ Держгеокадастру у Миколаївській безпідставно відмовило у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Крім того, вказана відмова відповідача і доводи апеляційної скарги є не обґрунтованими і з тих підстав, що позивачка просить надати дозвіл на розробку проекту землеустрою із земель, які вже знаходяться у постійному користуванні голови фермерського господарства, членом якого позивачка являється, що не заперечується відповідачем, тому позов підлягає задоволенню.

Щодо посилання відповідача на постанову Верховного суду в якій зазначено, що передача земельної ділянки у власність є можливою лише за умови наявності у члена фермерського господарства земельної ділянки на праві постійного користування, колегія суддів не приймає до уваги дане посилання, вказуючи, що дане твердження не було підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про правомірність відмови у наданні позивачці дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки виходячи із обставин та матеріалів справи, доводів, зазначених відповідачем у відмові, судом першої інстанції зроблено правильний висновок про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області залишити без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 13 серпня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук