Справа № 160/4652/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2019 року Справа № 160/4652/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 до Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
У травні 2019 року ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якій просив суд:
- визнати протиправною відмову Нікопольського міськрайонного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про внесення доповнень до актових записів, яка викладена у висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану від 19.04.2019 року;
- зобов`язати Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни (доповнення) до актового запису № 38 від 19 лютого 2016 року, про народження ОСОБА_2 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, шляхом доповнення актового запису інформацією про національність батька дитини - ОСОБА_1 - "німець".
- зобов`язати Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни (доповнення) до актового запису про шлюб № 153 від 17 квітня 2013 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, шляхом доповнення актового запису інформацією про національність нареченого - ОСОБА_1 - "німець".
В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначив, що 19.02.2019 року звернувся до Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області розглянув із заявою про внесення змін, доповнень до актового запису про шлюб №153 від 17 квітня 2013 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області - доповнити національність нареченого "німець"; до актового запису про народження дитини заявника - №38 від 19 лютого 2016 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області - національності батька дитини "німець". За результатами розгляду означеної заяви відповідачем 19.04.2019 року складено висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану, в якому повідомлено позивачу про те, що відновлення національності та встановлення національної приналежності до компетенції відділу державної реєстрації актів цивільного стану не входить. Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду із позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
Згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Враховуючи положення ч.4 вказаної статі, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи №160/4652/19 у спрощеному провадженні.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Відповідачем у визначений законодавством строк відзиву на позовну заяву не подано.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Нікополі, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження по м. Нікополь зроблено відповідний актовий запис за № 139 від 21 січня 1986 року, що в свою чергу підтверджується свідоцтвом про народження (виданим повторно) від 17.08.2017 року серія НОМЕР_1 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України станом на 23.08.2018 року.
У розділі батьки зазначено: батько - ОСОБА_3 , національність «німець»; мати - ОСОБА_4 , національність «полька», що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України станом на 23.08.2018 року.
Відповідно до актового запису про шлюб батьків позивача № 1117 вілд 20.08.1977 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, чоловік - ОСОБА_3 за національністю «німець», а дружина - ОСОБА_4 за національністю «полька», що підтверджується свідоцтвом про шлюб (виданим повторно) від 04.09.2018 року серія НОМЕР_2 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя.
Згідно актового запису про народження батька ОСОБА_3 № 227 від 28.02.1956 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, його батьками записані: батько - ОСОБА_5 за національністю «німець», мати - ОСОБА_6 за національністю «росіянка», що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України станом на 23.08.2018 року.
Згідно архівної довідки Державного архіву Херсонської області від 24.05.2017 року № 05-15/Т-408 в документах архівного фонду «Книга актів цивільного стану (метричні книги) нинішньої Херсонської області» в книзі реєстрації актових записів про народження по Гаврилівській сільській ради за 1928 рік є актовий запис № 18 про народження діда позивача ОСОБА_5 . Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьки: батько - ОСОБА_7 , німець, мати - ОСОБА_8 , українка.
Слід зазначити, що сім`ю діда ОСОБА_5 було двічі репресовано: 1) в 1930 році розкуркулено та вислано до Краснодарського краю 2) згідно постанови СНК СРСР та ЦК ВКП (б) від 12.11.1941 року в 1942 році переведено до спецпоселення в Курагінський район Красноярського краю, як особу німецької національності.
Зазначені репресії підтверджуються архівними довідками державного архіву Херсонської області: № 05-15/Т/408 від 24.04.2017 року, № 05-16/Т-688 від 26.07.2017 року, листом УМВС України в Херсонській області від 05.07.2017 року № 834/5/01-2017, довідкою про реабілітацію ОСОБА_7 від 29.08.2017 року № 23/16-Т-12-Я-34/93, виданою ГУ МВС Росії по Краснодарському краю, довідкою про реабілітацію ОСОБА_5 від 29.08.2017 року № 23/16-Т-12-Я-34/93 виданою ГУ МВС Росії по Краснодарському краю, архівною довідкою № 23/16-М-10-Я-34/93 від 18.09.2017 року виданою ГУ МВС Росії по Краснодарському краю.
Цими ж документами також підтверджується приналежність прадіда позивача ОСОБА_7 та діда ОСОБА_5 до німецької національності.
В довідці про реабілітацію діда ОСОБА_5 від 29.08.2017 року № 23/16-Т-12-Я-34/93 виданої ГУ МВС Росії по Краснодарському краю зазначено, що він по досягненню 16-річного віку поставлений на облік спецпоселення, як особа німецької національності.
Необхідно зауважити, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб 17.04.2013 року, актовий запис № 153 від 17.04.2013 року, про що видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області.
Зазначене свідоцтво не містить графи «Національність». У актовому записі також відсутні відомості щодо національності чоловіка ОСОБА_1 .
19.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області видано свідоцтво про народження сина позивача ОСОБА_2 , серії НОМЕР_4 , актовий запис № 38 від 19.02.2016.
У зазначеному свідоцтві про народження у графі батько зазначено: ОСОБА_1 , у графі мати зазначено: ОСОБА_10 .. Графа «Національність» відсутня.
Зазначене свідоцтво також не містить графи «Національність». У зазначеному актовому записі також відсутні відомості щодо національності батька - ОСОБА_1 .
Як було встановлено судом під час розгляду справи, 12.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявами, в яких просив внести доповнення до:
- актового запису про шлюб №153 від 17 квітня 2013 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, шляхом доповнення актового запису інформацією про національність нареченого - ОСОБА_1 - «німець»;
- актового запису про народження № 38 від 19 лютого 2016 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, шляхом доповнення актового запису інформацією про національність батька - ОСОБА_1 - «німець».
За результатами розгляду заяв позивача начальником Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Богдановою А.С. 19.04.2019 року складено висновок, яким відмовлено у внесенні змін до актового запису про шлюб №153 від 17 квітня 2013 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області та актового запису про народження № 38 від 19 лютого 2016 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області у зв`язку з відсутністю підстав. Даний висновок мотивований тим, що відновлення національності та встановлення національної приналежності до компетенції відділу державної реєстрації актів цивільного стану не входить.
Не погодившись з таким висновком суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою за захистом своїх прав та інтересів.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Спірні правовідносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулюються Цивільним кодексом України, Законом України "Про національні меншини в Україні" від 25 червня 1992 року № 2494-XII (далі по тексту Закон № 2494), Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5 (далі по тексту Правила № 96), Законом України від 01.07.2010 №2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі Закон України №2398-VI).
Відповідно до статті 3 Конституції України кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.
Статтею 3 Закону України "Про національні меншини в Україні" визначено, що до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про національні меншини в Україні" відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов`язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України.
Згідно ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 300 ЦК України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.
За змістом ст. ст. 11, 18 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Будь-яке пряме чи непряме обмеження прав і свобод громадян за національною ознакою забороняється й карається законом.
Статтею 3 Рамкової конвенції про захист національних меншин, ратифікованої Законом України від 09 грудня 1997 р. № 703/97-ВР, кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.
Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України № 2398-VI відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.
Частиною 1 ст. 22 Закону України №2398-VI внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.
Пунктом 1.1. Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.
Відповідно до п. 1.2. Правил поновлення актових записів цивільного стану, складених органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану в разі втрати цих записів.
Згідно п. 1.4 Правил передбачено, що поновлені чи повторно складені актові записи цивільного стану в разі виявлення первинних записів анулюються на підставі рішення суду або висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (за місцезнаходженням поновленого або повторно складеного запису).
За приписами п.п. 1.7 та 1.16 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.
Поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення, за винятком випадків, встановлених в абзацах третьому - п`ятому пункту 3.13 розділу III цих Правил.
Пунктом 1.12 Правил передбачено, що відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який одержав матеріали про внесення змін до актового запису цивільного стану, його поновлення та анулювання, не вправі відмовити в їх виконанні, якщо висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану не відповідає зібраним документам, необхідним для вирішення питання по суті, чинному законодавству чи зазначені в ньому факти не підтверджені повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копіями актових записів цивільного стану та іншими документами.
Згідно п. 1.15 Правил відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.
Пункт 2.12 Правил передбачає, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому.
Відповідно до п. 2.13.2 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.
Пунктом 2.16. Правил передбачено, що зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.
На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду (п. 2.16.7. Правил).
Відповідно до п. 2.22 Правил після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається або надсилається для вручення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його проживання свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану. На свідоцтві проставляється штамп Повторно. Свідоцтво про державну реєстрацію, подане заявником для внесення змін, анулюється та знищується у встановленому порядку.
Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану від 7.07.1995 року № 12 у разі відмови органом РАЦС внести зміни до актів громадянського стану, заяви з цього приводу підлягають розгляду в судовому порядку.
Пунктом 2.16.7 Правил передбачено, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.
На підставі висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вносяться доповнення в актовий запис про народження, якщо в актовому записі передбачені, але не зазначені прізвища, власні імена та по батькові або громадянство батьків (п. 2.16.8 Правил).
Приписами п. 2.16.14 визначено, що на підставі висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану про виправлення помилок, доповнення запису відомостями тощо виправляються або доповнюються відповідні відомості в актових записах, які зазначено у висновку.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів.
Як вже зазначалось судом, Конституцією України та Законом України «Про національні меншини в Україні» передбачено, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.
Оскільки під час розгляду справи підтверджується факт того, що позивач за національністю є "німцем", суд вважає, що він має право на збереження своєї національної самобутності та відновлення своєї національності шляхом внесення відповідних змін у актовий запис.
Так, суд погоджується, що Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 10 листопада 2010 року № 1025 не передбачено графу «національність». Згідно зразків актових записів про шлюб та народження відсутня графа «Національність», однак, наявна графа «Для відміток».
Відповідно до постанови КМУ № 1025 не вбачається, що саме законодавець хотів віднести до графи «Для відміток» (які саме необхідні примітки зазначати у даній графі), тому на думку суду, для захисту прав, свобод та інтересів позивача, відповідач мав можливість внести до зазначеної графи інформацію щодо «національності батька».
Разом з тим, що внесення інформації щодо «національності нареченого» та «національності батька» до графи «Для відміток» у актових записах про шлюб та народження, жодним чином не впливає ані на інтереси держави, ані на інтереси суспільства в цілому.
Крім того, суд звертає увагу, що ст. 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Конституція України гарантує кожній особі вільний вибір належності до національних меншин.
Згідно ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно з ч. 2 вказаної статті, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 3 ст. 242 КАСУ).
Зважаючи на викладене, суд вважає, що оскільки відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність прийнятого рішення, з огляду на що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню з Нікопольського міськрайонного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 2, 139, 242, 245-246, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 до Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправною відмову Нікопольського міськрайонного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про внесення доповнень до актових записів, яка викладена у висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану від 19.04.2019 року.
Зобов`язати Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни (доповнення) до актового запису № 38 від 19 лютого 2016 року, про народження ОСОБА_2 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, шляхом доповнення актового запису інформацією про національність батька дитини - ОСОБА_1 - "німець".
Зобов`язати Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни (доповнення) до актового запису про шлюб № 153 від 17 квітня 2013 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, шляхом доповнення актового запису інформацією про національність нареченого - ОСОБА_1 - "німець".
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник