Справа № 460/277/19
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/7327/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Большакової О.О., Мікули О. І.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н. В.,

представника позивача Смиковської Л.О.,

розглянувши у судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», від імені якого діє відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція», на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду (ухвала постановлена у м. Рівному судом у складі головуючого судді Комшелюк Т. О., повний текст ухвали виготовлено 12 червня 2019 року) у справі № 460/277/19 за адміністративним позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», від імені якого діє відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція», до Заболоттівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», від імені якого діє відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція», звернулося до суду з позовом до Заболоттівської сільської ради, виконавчого комітету Вараської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Позивач, враховуючи заяву про уточнення змісту позовних вимог, просив: визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Вараської міської ради, що полягає у не встановленні для ВП «Рівненська АЕС» тарифу на теплову енергію згідно поданої ВП «Рівненська АЕС» заяви від 30 березня 2018 року, яка тривала до 28 лютого 2019 року.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року клопотання виконавчого комітету Вараської міської ради про залишення позовної заяви без розгляду задоволено. Позовну заяву в адміністративній справі № 460/277/19 залишено без розгляду.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржило ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від імені якого діє відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція», подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що предметом поданого ВП «Рівненська АЕС» позову є визнання протиправною бездіяльності органу місцевого самоврядування, яка полягає у не встановленні для підприємства тарифу на теплову енергію на підставі поданої заяви. За своєю юридичною природою бездіяльність у вигляді не встановлення органом місцевого самоврядування тарифу для суб`єкта господарювання на його відповідне звернення є порушенням, яке носить триваючий характер, оскільки в такому разі протиправна поведінка суб`єкта владних повноважень є розтягнутою в часі і фактично продовжує вчинятись таким суб`єктом кожного дня допоки не буде встановлено відповідний тариф. З огляду на це, на дату звернення ВП «Рівненська АЕС» до суду не завершився шестимісячний строк для подання позовної заяви в адміністративній справі. Зазначені висновки узгоджуються із висновками, викладеними у постанові Верховного Суду (Касаційний адміністративний суд) від 19.06.2018 у справі № 464/2638/17.

Апелянт просить ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач - виконавчий комітет Вараської міської ради надіслав на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу , в якому, посилаючись на законність судового рішення суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, яка апеляційну скаргу підтримала, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем без поважних причин пропущено шестимісячний строк звернення до суду з позовом, оскільки про порушення своїх прав та законних інтересів позивач знав чи повинен був дізнатися 01.05.2018, тобто з моменту спливу місячного строку з дня подання відповідачу заяви про затвердження тарифу.

З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначений частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячний строк визнаний законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, що узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини (рішення від 22 жовтня 1996 року в справі «Стаббінс та інші проти Сполученого Королівства» та від 20 вересня 2011 року у справі «ВАТ «Нафтова команія «Юкос» проти Росії»).

Як видно з матеріалів справи, ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звернулося до суду з позовом з приводу визнання протиправною бездіяльності виконавчого комітету Вараської міської ради, що полягає у не встановленні для ВП «Рівненська АЕС» тарифу на теплову енергію, згідно поданої ВП «Рівненська АЕС» заяви від 30 березня 2018 року, яка тривала до 28 лютого 2019 року.

30.03.2018 ВП «Рівненська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» звернувся до Заболоттівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області із заявою про встановлення тарифу на теплову енергію, її транспортування та постачання згідно з доданим до заяви економічно обґрунтованим розрахунком на вказані послуги.

Згідно пункту 49 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 (далі Порядок), для встановлення одноставкових тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання ліцензіат подає уповноваженому органові відповідної територіальної громади, на території якої ліцензіат провадить (має намір провадити) ліцензовану діяльність з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії, у друкованому та електронному вигляді заяву і розрахунки тарифів на планований період за встановленими такими органами формами з відповідними розрахунками, підтвердними матеріалами і документами, що використовувалися під час їх проведення.

Пунктом 106 Порядку встановлено, що розгляд розрахунків тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, поданих ліцензіатом (підприємством), здійснюється уповноваженим органом протягом одного календарного місяця, а у разі коригування тарифів - протягом десяти календарних днів з дня отримання відповідної заяви у порядку, встановленому Мінрегіоном.

За приписом даної норми закону Заболоттівська сільська рада зобов`язана була в строк до 30.04.2018 розглянути подані розрахунки тарифів на теплову енергію та прийняти відповідне рішення згідно чинного законодавства. Таких дій орган місцевого самоврядування не вчинив, допустивши бездіяльність, протиправність якої оскаржує позивач.

Отже, позивач повинен був дізнатися про допущення відповідачем спірної бездіяльності щодо затвердження тарифів на теплову енергію з 01 травня 2018 року, тобто після закінчення одного календарного місяця з дня подання ВП «Рівненська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» до відповідача заяви про затвердження таких тарифів.

Як правильно зазначено судом першої інстанції, після закінчення вказаного вище строку, позивач не був позбавлений можливості звернутися до відповідача з метою отримання інформації щодо суті прийнятого останнім рішення за наслідками розгляду поданої ВП «Рівненська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» заяви та своєчасно оскаржити його бездіяльність в суді.

З врахуванням вищенаведеного, перебіг шестимісячного строку для звернення позивача до суду з вказаним позовом розпочався з 01 травня 2018 року та закінчився 01 листопада 2018 року, однак позов у цій справі був поданий позивачем до відділення поштового зв`язку лише 06 лютого 2019 року, тобто після спливу шестимісячного строку для звернення до суду, встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічну правову позицію в частині того, що днем, коли позивач повинен був дізнатися про бездіяльність відповідача, яка є предметом оскарження, є дата закінчення встановленого законом строку (в справі, що розглядається один місяць) для розгляду заяви, сформував Верховний Суд в постанові від 31.07.2019 (справа №808/1920/18).

Обговорюючи поважність причин пропущення строку звернення до суду, колегія суддів суду апеляційної інстанції бере до уваги, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду в розумінні статей 123, 240 Кодексу адміністративного судочинства України можуть визнаватись лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи, що звернулася до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

В справі таких обставин не встановлено.

Доводи апелянта в частині того, що встановлений законом строк звернення до суду він не пропустив, оскільки вчинене правопорушення є триваючим, в силу наведеного вище, не можуть бути визнаними обгрунтованими.

Щодо твердження апелянта про те, що Верховним Судом у постанові від 19.06.2018 в справі № 464/2638/17 висловлено позицію про триваючий характер спірної бездіяльності, слід зазначити, що в зазначеній справі був інший предмет спору - самочинне будівництво, а отже висновки, викладені Верховним Судом у справі № 464/2638/17 , не можна застосувати до правовідносин у справі, яка розглядається.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з врахуванням усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, тому підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги, наведені вище, висновки суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», від імені якого діє відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція», залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 460/277/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді О. І. Мікула
О. О. Большакова
Повний текст постанови виготовлений 09.08.2019.