Справа № 560/1799/19
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1799/19
РІШЕННЯ
іменем України

14 серпня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Польового О.Л. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить визнати протиправним наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №38 від 16.05.2019 та скасувати його в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення "сувора догана" та позбавлення премії за травень місяць.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що підставою прийняття спірного наказу є висновки службового розслідування, які не відповідають і не можуть відповідати фактичним обставинам справи, та не підтверджують його вину. Так, в матеріалах службового розслідування не відображено факт поінформованості військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 про перебування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 в військовій частині НОМЕР_1 , яка знаходиться в м. Хмельницькому. Натомість, зазначена обставина перебування позивача в нетверезому стані за умов не проведення медичного огляду з метою встановлення ступеня алкогольного сп`яніння.

Вважає, що проведення службового розслідування є відображенням неприязного відношення до нього військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також формою психологічного тиску.

Звернув увагу на неврахування при накладенні дисциплінарного стягнення попередньої поведінки ОСОБА_1 .

До суду 04.07.2019 надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що наказом військового комісара №37 від 10.05.2019 призначено службове розслідування з метою уточнення причин і умов, що призвели до вчинення грубого порушення військової дисципліни, а саме відсутність 10.05.2019 на військовій службі без поважних причин начальника відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_1 , а також встановлення ступеня його вини. При цьому зауважує, що твердження позивача про неприязне ставлення до нього та психологічний тиск військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , є надуманою обставиною.

Зазначив, що під час проведення службового розслідування повністю доведено вину позивача у вчиненні ним грубого порушення військової дисципліни, яке виразилося у відсутності впродовж дня за місцем військової служби, яке він самовільно покинув. Тому, вважає, що оскаржене рішення винесене правомірно, а дисциплінарне стягнення - "сувора догана" та невиплата премії за травень 2019 року, накладені з врахуванням характеру та обставин вчинення правопорушення, його наслідків, попередньої поведінки військовослужбовця, тривалості військової служби та рівня знань про порядок служби.

До суду 12.07.2019 надійшов відгук на відзив, в якому позивач вказав на помилковість висновку службового розслідування, оскільки його перебування в службових питаннях 10.05.2019 в військовій частині НОМЕР_1 в м. Хмельницький в якості тимчасово виконуючого обов`язки заступника військового комісара - начальника мобілізаційного відділу підтверджується заявою ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що положеннями Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено такої форми письмової заяви, як відгук на відзив.

Водночас, відповідно до частини 1 статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення.

Зміст відгуку на відзив позивача свідчить про його відповідність зазначеним вимогам до відповіді на відзив.

Тому, з метою досягнення ефективності справедливого розгляду шляхом забезпечення стороні процесу права представити перед судом ті аргументи, що вона вважає важливими для справи, суд приймає відгук на відзив позивача до розгляду в якості відповіді на відзив.

Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі письмові докази, оцінивши їх у взаємозв`язку та сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до акту про відсутність на військовій службі майора ОСОБА_1 - начальника відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 10.05.2019 о 16 год. 55 хв., затвердженого військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 15.05.2019, позивач був відсутній 10.05.2019 на військовій службі без поважних причин з 09 год. 00 хв. впродовж робочого дня.

На підставі наказу військового комісара Полонського районного військового комісара від 10.05.2019 №37 "Про призначення службового розслідування" начальником відділення військового обліку та бронювання солдатів і сержантів запасу майором ОСОБА_3 проведено службове розслідування з метою уточнення причин і умов, що призвели до вчинення грубого порушення військової дисципліни, а саме 10.05.2019 відсутність на військовій службі без поважних причин начальника відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , а також встановлення ступеню його вини.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , він 10.05.2019 знаходився в м. Хмельницький, на дзвінки не відповідав, тому що його телефон вийшов з ладу. Про наміри виїхати до військової частини НОМЕР_1 та зламаний телефон доповів зранку підполковнику ОСОБА_4 . До військової частини НОМЕР_1 прибув на особистому авто резервіста ОСОБА_2 з наміром підписати контракт. Назад повертався самостійно. Прибув в м. Полонне після 18 години. Особова справа не оформлялася, так як це була попередня домовленість.

Згідно з поясненнями ОСОБА_5 , він дійсно 10.05.2019 о 8 год. 40 хв. бачив, що майор ОСОБА_1 прибув на службу в нетверезому стані, про що свідчили нечіткі відповіді, запах та не чіткі рухи.

Зі змісту пояснень ОСОБА_6 слідує, що майор ОСОБА_1 протягом усього робочого дня 10.05.2019 був відсутній на робочому місці. За наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , він неодноразово протягом зміни телефонував майору ОСОБА_1 , проте його телефон був поза мережею.

Відповідно до пояснень ОСОБА_7 10.05.2019 о 08 год. 50 хв. він зайшов у кабінет до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому майор ОСОБА_1 пояснював, чому він з`явився на службу в нетверезому стані. При цьому, зазначений майор, на його думку, був у нетверезому стані.

За результатами службового розслідування 15.05.2019 складено акт службового розслідування, який зареєстрований за №1081.

Згідно з відомостями, які містяться в зазначеному акті, під час проведення службового розслідування було встановлено, що 10.05.2019 о 8 год. 40 хв. у військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 виникла підозра, що начальник відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_1 майор ОСОБА_1 перебував на службі в нетверезому стані. Після зробленого зауваження майор ОСОБА_1 без дозволу залишив приміщення військового комісаріату та про місце свого знаходження ні військовому комісару, ні черговому військового комісаріату не повідомив. Майор ОСОБА_1 10.05.2019 протягом робочого дня був відсутній за місцем служби без поважних причин та на телефонні дзвінки посадових осіб військового комісаріату не відповідав.

Медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовця ОСОБА_1 не проводилося.

Вина ОСОБА_1 підтверджується актом про відсутність на військовій службі від 10.05.2019, поясненнями майора ОСОБА_7 , старшого солдата ОСОБА_5 , солдата ОСОБА_6 та оглядом Журналу реєстрації вхідних документів Полонського районного військового комісаріату.

Дозвіл на виїзд у військову частину НОМЕР_1 м. Хмельницький для ОСОБА_1 не надавався. Громадянин ОСОБА_2 заяву про оформлення документів на контрактну службу та інші документи до Полонського районного військового комісаріату не подавав, професійно-психологічний відбір та медичний огляд не проходив, як це передбачено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" та Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008.

Зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги:

- статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, відповідно до якого кожний військовослужбовець зобов`язаний додержуватися Конституції, законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів;

- статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, відповідно до якого кожний військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників);

- пункт 1 наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.12.2018 №72 "Про організацію службової діяльності у Полонському районному військовому комісаріаті в 2019 році", яким затверджено розпорядок роботи ІНФОРМАЦІЯ_1 з 9.00 год. до 18.00 год.

Згідно з актом про відмову від підписання акту службового розслідування від 15.05.2019, майор ОСОБА_1 відмовився від підписання акту службового розслідування. Мотиви відмові від підписання акту службового розслідування не повідомив.

Відповідно до пункту 2 наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 16.05.2019 №38 "Про результати проведення службового розслідування" за грубе порушення військової дисципліни начальнику відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_1 майору ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення "сувора догана".

Також, пунктом 3 зазначеного наказу визначено, що відповідно до наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" майору ОСОБА_1 не виплачувати премію за травень 2019 року.

Не погоджуючись з наказом від 16.05.2019 №38, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Таким чином, правомірність винесеного наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 16.05.2019 №38 "Про результати проведення службового розслідування", є предметом дослідження і розгляду у цій справі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Разом з тим, сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" (далі - Дисциплінарний статут Збройних Сил України).

Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Стаття 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначає, що за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Згідно з статтею 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Наведені норми дають підстави вважати, що суть дисциплінарного правопорушення полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушенні військової дисципліни чи громадського порядку.

Відповідно до статті 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

При цьому, за змістом частини 2 статті 5 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" особи з військовим званням "майор" відносяться до офіцерського складу, а саме, до старшого офіцерського складу.

Згідно з статтею 83 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини (пункт 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України).

Статтею 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Приписами статті 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Відповідно до статті 87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Згідно з статтями 97, 98 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначаються Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 №548-XIV "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" (далі - Статут внутрішньої служби Збройних Сил України). Цим статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини).

Положеннями статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців, зокрема, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Відповідно до статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Згідно з статтею 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Відповідно до матеріалів службового розслідування було встановлено, що начальник відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_1 майор ОСОБА_1 прибув на службу 10.05.2019 до початку робочого дня в нетверезому стані. Після отримання зауваження залишив місце служби та протягом робочого дня на робочому місці він не з`явився.

Позивач стверджує, що 10.05.2019 він перебував в військовій частині НОМЕР_1 у м. Хмельницькому, про що повідомив військового комісара Полонського районного військового комісаріату підполковника ОСОБА_4 . Проте, суд зазначає, що в матеріалах службового розслідування відсутні докази на підтвердження зазначеної обставини.

Щодо посилання позивача на заяву ОСОБА_2 та на наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.11.2018 №80, як на докази, які підтверджують перебування в службових питаннях ОСОБА_1 10.05.2019 в військовій частині НОМЕР_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.11.2018 №80 капітана ОСОБА_1 начальника відділення офіцерів запасу і кадрів з 01.11.2018 призначено тимчасово виконуючим обов`язки заступника військового комісара - начальника мобілізаційного відділення.

У письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначено про те, що він разом з позивачем 10.05.2019 близько 11 год. 10 хв. прибули в військову частина у м. Хмельницькому для ознайомлення з умовами контракту. Після чого, приблизно о 13 год. він виїхав назад, а позивач залишився в частині, пояснивши необхідністю вирішення службових питань.

Суд зазначає, що ні зазначений наказ, ні письмові пояснення ОСОБА_2 не підтверджують виконання позивачем вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України щодо попередження свого безпосереднього керівника про відсутність на службі 10.05.2019. Крім того, відсутні докази вчинення ОСОБА_2 визначених законодавством дій, спрямованих на оформлення на військову службу за контрактом. Також не надано ні доказів направлення позивача у відрядження 10.05.2019 у військову частину НОМЕР_1 у м. Хмельницький, ні тих, які б дозволили визначити службові питання, які йому там слід було б вирішити.

Посилання позивача на не проведення відповідачем медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовця, суд вважає безпідставним, оскільки як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 залишив місце служби до початку робочого дня. При цьому, неможливо провести медичне обстеження відсутньої особи.

Таким чином, суд вважає, що позивачем було порушено вимоги законодавства, а висновки службового розслідування є правомірними та такими, що відповідають дійним обставинам справи. Порушень порядку проведення службового розслідування суд не встановив. Вид і строки накладення дисциплінарного стягнення відповідачем дотримані.

Твердження позивача про те, що проведення службового розслідування є відображенням неприязного відношення до нього військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також формою психологічного тиску суд вважає безпідставним з огляду на наступне.

Психологічним тиском у юридичному значенні є вплив на особу, який здійснюється за допомогою погрози, з метою спонукати її до вчинення або невчинення певних дій усупереч власній волі (Юридична енциклопедія: [в 6-ти т.] / ред. кол. ОСОБА_8 (відп. ред.) [та ін.] - К.: Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 2003. - Т. 5: П - С. - 736 с. - ISBN НОМЕР_2 ).

Крім того, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, наведеної у рішенні від 15.11.2012 у справі "Єрохіна проти України", психологічний тиск має бути підтверджений документально.

За змістом статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" висновки Європейського суду з прав людини є джерелом права.

Разом з тим, згідно з частиною 1 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, тобто не може засновуватися на припущеннях, і обов`язок доказування, покладений на відповідача (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України), не є абсолютним. Позивач, відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України також повинен довести ті обставини, на які він посилається.

Проте, позивачем не надано жодних належних і допустимих у розумінні статей 73, 74 Кодексу адміністративного судочинства України, які б підтверджували факт застосування психологічного тиску щодо нього та надавали б правові підстави для визнання протиправними і скасування оскарженого наказу. Висновки позивача щодо неприязного відношення до нього військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосування останнім психологічного тиску є оціночним судженням стосовно ситуації, що склалася навколо нього.

Наведе свідчить про відсутність правових підстав для визнання протиправним наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №38 від 16.05.2019 та скасувати його в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення "сувора догана".

Відповідно до пункту 5 розділу XVI "Преміювання" Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197, військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках, зокрема, як: за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення; за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що з задоволенні позовних вимог щодо скасування наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №38 від 16.05.2019 в частині позбавлення ОСОБА_1 премії за травень місяць слід відмовити.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість позивач не довів ті обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Тому, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

З врахуванням положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутністю підстав для задоволення позову та звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №38 від 16.05.2019 "Про результати проведення службового розслідування" та скасування його в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення "сувора догана" та позбавлення премії за травень 2019 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 )
Відповідач:Полонський районний військовий комісаріат (вул. Лесі Українки 87, м. Полонне, Полонський район, Хмельницька область, 30500 , код ЄДРПОУ - 26616715)

Головуючий суддя О.Л. Польовий