Справа № 200/14817/18-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 серпня 2019 року справа № 200/14817/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Гайдара А.В., суддів Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі № 200/14817/18-а за позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора відділу у Мангушському районі Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області Мануйлова Валентина Павловича, Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державного кадастрового реєстратора відділу у Мангушському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Мануйлова Валентина Павловича, Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області про:

- визнання протиправним та скасування рішення Державного кадастрового реєстратора відділу в Мангушському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Мануйлова Валентина Павловича № РВ-018 від 13 грудня 2018 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку;

- зобов`язання Державного кадастрового реєстратора відділу в Мангушському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Мануйлова Валентина Павловича прийняти рішення про задоволення заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області щодо неприйняття наказу про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на передачу земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності території Покровської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів безоплатно у власність ОСОБА_1 площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства;

- зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області видати наказ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на передачу земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності території Покровської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів безоплатно у власність ОСОБА_1 площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства;

- визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 3913-СГ від 06 грудня 2018 року та № 3914-СГ від 06 грудня 2018 року про надання дозволу про розробку проекту землеустрою на земельну ділянку яка вже була запроектована 30 липня 2018 року ОСОБА_1 .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року до участі у справі було залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року адміністративний позов було задоволено частково, внаслідок чого: визнано протиправним та скасовано рішення № РВ-018 від 13 грудня 2018 року, прийняте Державним кадастровим реєстратором відділу в Мангушському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; зобов`язано Державного кадастрового реєстратора відділу в Мангушському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області повторно розглянути заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру (реєстраційний номер ЗВ-018) та додані до неї документи, та прийняти рішення по суті з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні; в іншій частині позовних вимог відмовлено; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог і ухвалити нове рішення про задоволення цих вимог.

Одночасно з апеляційною скаргою, 06.08.2019 року на адресу Першого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо оформлення, відчуження спірної земельної ділянки площею 2 га до розгляду цієї справи в Першому апеляційному адміністративному суді.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що предметом спору в цій справі є видача дозвільних документів для передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 2 га розташованої на території Покровської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів для ведення особистого селянського господарства.

На теперішній час Головне управління Держгеокадастру в Донецькій області надало дозвіл на розробку проекту землеустрою на спірну ділянку громадянам ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , а Державний кадастровий реєстратор у Мангушському районі присвоїв кадастрові номера цій ділянці та вніс відомості про неї до Державного земельного кадастру.

Всі ці незаконні дії були скоєні суб`єктами владних повноважень після звернення ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області із клопотанням про надання дозволу на розробку технічної документації на цю ділянку і за період часу коли справа щодо оскарження дій суб`єктів владних повноважень знаходилася на розгляді в суді першої інстанції.

Отже, на думку позивача, є очевидна небезпека того, що за час розгляду справи в апеляційній інстанції треті особи оформлять цю ділянку на свою користь і тоді рішення апеляційного суду неможливо буде виконати.

Тому вважає, що є нагальна необхідність прийняти міри по забезпеченню позову шляхом заборони іншим особам, а саме ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії відносно спірної земельної ділянки до розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Визначаючись щодо заяви про забезпечення позову, колегія суддів виходила з наступного.

Заява про забезпечення позову відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Приймаючи рішення про забезпечення позову, суд оцінює наявність обставин, що зумовлює винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи та керуючись законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частинами 2 та 3 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Тобто, забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Згідно із ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до норм ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, ст. 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Із системного аналізу вимог наведених статей вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення ускладнення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Із аналізу наведеного вбачається, що обов`язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є обґрунтована заява сторони разом із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень та неможливість в подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Зазначаючи про необхідність заборони ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо оформлення, відчуження спірної земельної ділянки площею 2 га, позивач не надає суду докази, що свідчать про очевидність ознак протиправності рішення Державного кадастрового реєстратора відділу в Мангушському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Мануйлова Валентина Павловича № РВ-018 від 13 грудня 2018 року чи ускладнення виконання рішення суду у подальшому, а наведені у позовній заяві та апеляційній скарзі доводи позивача підлягають перевірці у ході судового розгляду справи по суті.

Крім того, варто вважати невмотивованими посилання позивача на неможливість подальшого відновлення його прав та інтересів без вжиття судом тих заходів забезпечення адміністративного позову, про які йдеться у заяві.

На думку колегії суддів, подання адміністративного позову, предметом якого є: визнання протиправним та скасування рішення Державного кадастрового реєстратора відділу в Мангушському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Мануйлова Валентина Павловича № РВ-018 від 13 грудня 2018 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку; зобов`язання Державного кадастрового реєстратора відділу в Мангушському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Мануйлова Валентина Павловича прийняти рішення про задоволення заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області щодо неприйняття наказу про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на передачу земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності території Покровської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів безоплатно у власність ОСОБА_1 площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства; зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області видати наказ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на передачу земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності території Покровської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів безоплатно у власність ОСОБА_1 площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства; визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 3913-СГ від 06 грудня 2018 року та № 3914-СГ від 06 грудня 2018 року про надання дозволу про розробку проекту землеустрою на земельну ділянку яка вже була запроектована 30 липня 2018 року ОСОБА_1 - не є єдиним та беззаперечним доказом очевидної ознаки протиправності такого рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У випадку встановлення в ході розгляду справи порушення прав позивача, їх відновлення в даному випадку можливе лише за наслідками розгляду такої справи по суті, що не може підміняти собою необхідність вжиття запобіжних заходів у даному випадку та на даній стадії.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.4 ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

В межах даної справи предметом спору є рішення та дії Державного кадастрового реєстратора відділу в Мангушському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, а не земельна ділянка, як помилково вважає позивач.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, колегія суддів дійшла висновку, що заява про забезпечення позову є не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150, 151, 152, 153, 154, 156, 292, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора відділу у Мангушському районі Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області Мануйлова Валентина Павловича, Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний «08» серпня 2019 року.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць