Справа № 360/3495/19
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09 серпня 2019 року СєвєродонецькСправа № 360/3495/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, в якому позивач просив суд:

-визнати бездіяльність Головного управління Національної поліції України в Луганській області щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової виплати при звільненні протиправною;

-зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову виплату при звільненні із розрахунку 12 років 11 місяців 11 днів з 26.08.1996 до 07.08.2009.

Пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 160, 161, 172 цього Кодексу.

Суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху для усунення недоліків з таких підстав.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Аналіз викладених свідчить про те, що позивач зобов`язаний обґрунтувати зміст позовних вимог і виклад обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги на підставі належних та допустимих доказів.

З тексту позовної заяви встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про зобов`язання Головне управління Національної поліції України в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову виплату при звільненні із розрахунку 12 років 11 місяців 11 днів з 26.08.1996 до 07.08.2009.

Суд наголошує, що зміст позовних вимог - це певна форма захисту, права, свободи чи інтересу, яку просить позивач від суду. По суті, це повинно бути відображено в прохальній частині позовної заяви. Зокрема, обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти з настанням яких суб`єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.

Відповідно позовні вимоги і обставини в їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, складають підставу позову. Підстава позову перебуває у нерозривному логічному взаємозв`язку із змістом позовних вимог (з предметом позову). Виклад обставин підстави позову необхідний для визначення тотожності позову та визначення предмета доказування в спорі між сторонами.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, у якості відповідача позивач зазначає Головне управління Національної поліції в Луганській області.

При цьому вимоги позивач заявляє у зв`язку з невиплатою грошової допомоги при звільненні, що відбулось 07.08.2009. На той час позивач проходив службу в ГУ МВС України в Луганській області, яке станом на сьогодні не ліквідоване.

З огляду на вищезазначені правові норми, позивачу слід уточнити зміст заявлених позовних вимог щодо відповідача, а також виклад обставин, якими позивач їх обґрунтовує, або уточнити склад відповідачів.

Крім того, суд звертає увагу позивача й на те, що нормативно-правове обґрунтування позову повинно відповідати нормативно-правовим актам, які діяли на час виникненних між сторонами правовідносин.

Підсумовуючи викладене, позовна заява не містить максимально чітко і зрозуміло викладеного обґрунтування заявлених позовних вимог, що є невиконанням вимог п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Також пунктом 11 частини п`ятої статті 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення вищевказаної норми позивачем в позовній заяві не зазначено власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також оглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про те, що позивачем пропущено строки звернення до суду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер про Бельгії» виходить з того, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків звернення до суду за захистом порушених прав.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення таких строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, а після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Вирішення судом питання про наявність або відсутність підстав для визначення причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними в конкретній справі залежить від вказаних у позовній заяві або у заяві про поновлення строку звернення до суду причин, підтверджених відповідними засобами доказування та доданими до них матеріалами.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Як вважає позивач, відповідачем не нараховано та не виплачено позивачу одноразову грошову виплату при звільненні із розрахунку 12 років 11 місяців 11 днів з 26.08.1996 до 07.08.2009.

Звільнений позивач був 07.08.2009 наказом ГУМВС №354.

Саме з цього часу у позивача починає перебіг строку звернення до суду за вказаною позовною вимогою.

Позивач в позовній заяві посилається на статтю 233 КЗпП України, відповідно до якої у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутись до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Між тим, вказана норма не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини.

Згідно ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною п`ятою ст.122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Пунктом 17 частини першої ст.4 КАС України передбачено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Позивач 07.08.2009 був звільнений з органів внутрішніх справ, а тому проходив публічну службу.

Таким чином одним із спеціальних законів, що визначає строки звернення до суду у справах, пов`язаних з проходженням публічної служби, є КАС України.

Також питання щодо виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби ОВС регулюється спеціальним Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року N 2262-XII.

При цьому, вказаний закон не містять в собі строків звернення до суду при наявності спору, а тому єдиним нормативно-правовим актом, яким необхідно керуватись при визначенні строків звернення до суду з даними позовними вимогами є КАС України ч.5 ст.122 КАС України, оскільки право на таку виплату у позивача настало саме при звільненні з публічної служби.

З адміністративним позовом до суду ОСОБА_1 звернувся лише 05.08.2019, тобто після спливу майже 10 років після його звільнення з ОВС та набуття права на отримання такої виплати.

Частиною 6 ст. 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Такого клопотання про поновлення строку звернення до суду разом з належними, достовірними та допустимими доказами на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, та такими, що не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, позивач суду не надав.

Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що перелічені вище недоліки не дають підстав для відкриття провадження у справі, у зв`язку з чим позовну заяву слід залишити без руху, з встановленням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 7, 122, 160, 161, 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання копії даної ухвали шляхом надання суду:

- уточненої позовної заяви, яка має узгоджуватись з вимогами статей 9, 42,43, п. 4, 5 ч. 5 ст. 160, 161 КАС України, а саме з визначенням суб`єктного складу відповідачів та змісту заявлених позовних вимог щодо кожного з відповідачів, а також виклад обставин, якими позивач їх обґрунтовує з вірним зазначенням нормативно-правового обґрунтування разом з копіями позовної заяви відповідно до кількості учасників справи;

- заяви на виконання вимог п.11 ч.5 ст.160 КАС України;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду разом з доказами на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду.

У разі не виконання вимог даної ухвали суду, позовна заява буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддяН.М. Басова