Справа № 639/2160/19
Суддя: Баркова Н. В.
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №639/2160/19
Провадження №2-а/639/105/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Кузнецової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Банара Дмитра Євгеновича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

10.04.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до інспектора батальйону патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Банара Д.Є., в якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ №1037298 від 02.04.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у вказаній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 02.04.2019 року він керував автомобілем «TOYOTA HIGHLANDER», номерний знак НОМЕР_1 та рухався по вул. Київський шлях у м. Бориспіль. Приблизно о 15 год. 40 хв. неподалік будинку № 154 позивача зупинив інспектор батальйону патрульної поліції м. Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області старший лейтенант поліції Банар Д.Є ОСОБА_2 , який повідомив, що позивач рухався із швидкістю 79 км/год, при цьому перевищив обмеження швидкості руху, встановлене в населених пунктах, на 29 км/год. Також відповідач зазначив, що швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху Тru САМ LTI20/20. Не зважаючи на заперечення позивача про те, що він швидкість не перевищував, інспектор склав постанову про накладання на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 1037298 у вигляді штрафу 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач зазначає, що він рухався з допустимою швидкістю до 50 км/год в потоці інших транспортних засобів, які рухалися у попутному та зустрічному напрямках. В зв`язку з чим у нього є сумніви у дійсності показників даного приладу вимірювання швидкості. Також інспектор поліції не надав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтво про повірку законодавчо-регульованого засобу вимірювальної техніки. Крім того, вимірювання швидкості руху автомобіля проводилося за допомогою лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів Тru САМ LTI20/20. Тобто, тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний Тru САМ LTI20/20», який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12, є виключеним з Державного реєстру на підставі наказу Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UА-МІ/1-2903-2012 від 29.08.2012 року є не чинним з 02.11.2015 року. Разом з тим, позивач зазначає, що в постанові про накладання на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 1037298 не вказаний серійний номер приладу, яким проводилися вимірювання, що не дозволяє провести його ідентифікацію та встановити, який саме прилад був застосований.

У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.04.2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Банара Дмитра Євгеновича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Призначено судове засідання.

Відповідачем інспектором батальйону патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Банар Дмитром Євгеновичем 02.05.2019 року на адресу суду за вх. №11824 надано відзив на позов, в якому зазначено про необґрунтованість позову ОСОБА_1 , оскільки, розглядаючи дану адміністративну справу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. У зв`язку з викладеним, відповідач просить суд відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог позивача. Крім того до відзиву відповідачем долучено оптичний диск з відеозаписами, що містить файли з нагрудного відеореєстратора, фото та відео з приладу Тru САМ та технічну документацію стосовно зазначеного приладу.

В судове засідання 09.08.2019 року учасники справи не з`явилися, про дату, час на місце судового засідання повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази, відеозапис, наданий відповідачем, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається з копії постанови серії ЕАВ №1037298 від 02.04.2019 року, винесеної інспектором батальйону патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Банар Дмитром Євгеновичем про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на ОСОБА_1 , останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Як зазначено в тексті постанови, 02.04.2019 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «TOYOTA HIGHLANDER», номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 79 км/год, при цьому перевищив обмеження швидкості руху ТЗ встановлене в населених на пунктах на 29 км/год. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем руху ТЗ Тru САМ LTI20/20, чим порушив п. 12.4. ПДР України (а.с. 6).

Судом досліджений відеозапис з приладу TruCam LTI 20/20, розміщений на оптичному диску DVD-R (а.с.34), з якого вбачається, що автомобіль марки «TOYOTA HIGHLANDER», номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 79 км/год.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідачем надано копію свідоцтва про повірку приладу TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000722) за № 22-01/11923 від 25.09.2018 року, копію сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № UA-МІ/1-2903-2012, копію експертного висновку № 04/02/03-3008 від 27.09.2018 року, які підтвердили що лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000722) є придатним до використання (а.с.24-32).

Отже, доводи позивача, що лазерним вимірювачем швидкості не вірно було зафіксовано швидкість спростовані належними доказами, наданими відповідачем, та ґрунтуються лише на припущеннях позивача.

Правила дорожнього руху України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 статті 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти або 50 штрафних балів. неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновками експертів та показань свідків. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 цього Кодексу покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП при оцінці доказів посадова особа керується своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до п. 5 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, віднесені цим Кодексом до їх відання (ч. 2 ст. 214 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 217 КУпАП передбачено, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Разом з тим, відповідно до положень інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Слід зазначити, що розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, відповідач діяв на підставі та межах наданих йому повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Згідно з вимог п. 2.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

У поданій до суду позовній заяві позивач ОСОБА_1 заперечував свою вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивачем також заперечується факт порушення ним Правил дорожнього руху України, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Пунктами 1.1, 1.9 ПДР України передбачено, що дані Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

В оскаржуваній постанові встановлено, що позивач перевищив передбачену швидкість руху в населених пунктах на 29 км/год, що не спростовано позивачем під час розгляду даної справи будь-якими доказами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Суд приходить до висновку про те, що позивач скоїв правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, що підтверджено належними доказами, зібраними під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. При цьому відповідач, приймаючи оскаржувану постанову, діяв в межах своїх повноважень, крім того суд не вбачає в діях інспектора порушень закону, на які посилається позивач в позові, а також таких порушень, що мають тягнути скасування оскаржуваної постанови. Таким чином, інспектор, як посадова особа Управління патрульної поліції у Київській області, дійшов обґрунтованого висновку про вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, подія якого, склад і вина правопорушника повною мірою доведені під час розгляду адміністративної справи, доводи та докази позивача, викладені в позові і досліджені судом висновків інспектора, викладених у постанові та відзиві не спростовують, у зв`язку з чим суд не знаходить підстав для задоволення адміністративного позову, скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі..

Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 229, 241-246, 286 КАС України, ст.ст.122, 185, 222, 247, 251, 256, 258 КУпАП України, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про дорожній рух», суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора батальйону патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Банара Дмитра Євгеновича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

Відповідач: інспектор батальйону патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Банар Дмитро Євгенович, місцезнаходження: 08301, м. Бориспіль, вул. Кошового, буд. 4.

Суддя Н.В.Баркова