Справа № 9901/230/19
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 серпня 2019 року

Київ

справа №9901/230/19

адміністративне провадження №Зі/9901/235/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Жука А.В., розглянувши у порядку письмового провадження

заяву ОСОБА_1 про відвід судді Бевзенка В.М.

у справі №9901/230/19

за позовом ОСОБА_1

до Вищої ради правосуддя

про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Верховного Суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, в якому позивач просить Суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої ради правосуддя (надалі по тексту - ВРП, відповідач) від 04.04.2019 №1045/0/15-19 "Про відмову у внесенні президентові України подання про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Васильківського міськрайонного суду Київської області";

- з врахуванням вимог ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язати Вищу раду правосудця прийняти рішення про внесення Президентові подання про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Васильківського міськрайонного суду Київської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2019 року визначено склад колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: головуючий суддя Бучик А.Ю.., суддів: Бевзенка В.М., Желєзного І.В., Желтобрюх І.Л., Стрелець Т.Г.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07 травня 2019 року відкрито провадження та призначено касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні

07 червня 2019 року на адресу Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Бевзенка В.М.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05 серпня 2019 року визнано необґрунтованими заявлений відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Бевзенку В.М. у зв`язку з чим заяву передано на розгляд іншим суддям Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2019 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Бевзенка В.М. передано для вирішення судді Жуку А.В.

Судом встановлено, що в обґрунтування поданої заяви скаржник зазначає, що з відкритих джерел позивачу стало відомо, що член Вищої ради правосуддя Мірошниченко А.М . та суддя Верховного Суду Бевзенко В. М . в один і той самий час працювали в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, займали там рівнозначні посади керівників кафедр, сфери їх наукових інтересів перетинаються, що, на думку позивача, може свідчити про товариські відносини між ними.

Перевіривши доводи заяви суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення відводу судді з огляду на таке.

Положення частин першої, другої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно вимоги, визначеної у пункті 4 частини 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.

Надаючи оцінку доводам заявника Суд виходить з такого.

Суд наголошує, що надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.

Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.

При об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді.

У вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді ("Морель проти Франції", пункти 45-50; "Пескадор Валеро проти Іспанії", пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних ("Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду ("Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; "Мікалефф проти Мальти", пункт 96).

Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Наведені позивачем ОСОБА_1 у заяві доводи, за яких, на його думку, є сумнів у неупередженості або об`єктивності судді мають суб`єктивний характер, оскільки жодного прикладу вчинення ним дій, які б свідчили про його упередженість чи ставили б під сумнів безсторонність судді не наведено. Доводи заяви не дають підстав для висновку про існування обґрунтованих сумнівів стосовно можливої упередженості або ж небезсторонності судді Бевзенка В.М., у зв`язку з перебуванням у минулому в трудових відносинах з Київським національним університетом імені Тараса Шевченка, в якому в той період, проте в іншому структурному підрозділі працював Мірошниченко А.М .

При цьому факт одночасного перебування у трудових відносинах в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка члена ВРП Мірошниченка А.М. та судді Бевзенка В.М. не доводить наявність у них товариських відносин, або інших обставин, які б ставили під сумнів неупередженість та об`єктивність судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Бевзека В.М. при розгляді адміністративної справи № 9901/230/19

У доводах скаржника доказів наявності таких фактів не наведено, а такі твердження побудовані виключно на його припущеннях.

Таким чином викладені у заяві доводи про те, що суддя Верховного Суду Бевзенко В.М. не може відповідати принципам неупередженості суд вважає необґрунтованими.

Отже, посилання заявника на упередженість судді Бевзенка В.М. з тих підстав, що член Вищої ради правосуддя Мірошниченко А.М. та суддя Верховного Суду Бевзенко В.М. в один і той самий час працювали в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, займали там рівнозначні посади керівників кафедр, сфери їх наукових інтересів перетинаються, що, на думку позивача, може свідчити про товариські відносини між ними, не є об`єктивно обґрунтованими, оскільки такі доводи ґрунтуються на припущеннях та суб`єктивній оцінці заявником обставин.

Інші підстави, передбачені статтями 36, 37 КАС України, які б унеможливлювали участь у розгляді справи судді Бевзенка В.М. і викликали необхідність його відводу, у заяві відсутні.

З урахуванням зазначеного, вважаю, що обґрунтованих підстав для задоволення заяви про відвід немає, а отже в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 40 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів судді Бевзенка В.М. у справі № 9901/230/19 за позовом ОСОБА_1 Вищої ради правосуддя про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

Суддя А.В. Жук