Справа № 420/6248/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/6248/18

Категорія: 108010000 Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

Час і місце ухвалення: 14:52, м. Одеса

Дата складання повного тексту: 20.03.2019 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпраці в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2018 року фізична особа-підприємець (далі ФОП) ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління (далі ГУ) Держпраці в Одеській області про скасування постанови від 25 жовтня 2018 року №ОД936/863/АВ/П/ПТ/ТД про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 111 690 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що 05 жовтня 2017 року позивач уклала договір оренди з власником приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка здійснює своїм клієнтам косметичні процедури на обличчі, але не є перукарем та не здійснює послуги по манікюру. В липні 2018 року власник приміщення прийшла до орендованого приміщення з ОСОБА_2 та повідомила позивачку, що надала в оренду ОСОБА_2 одну кімнату, так як ОСОБА_2 здійснює діяльність з надання послуг манікюру, але не має приміщення і дуже просить надати її в оренду приміщення. Позивачка дала згоду на розміщення в окремому приміщенні колеги. В яких відносинах ОСОБА_2 знаходилась з орендодавцем, та як вона працює, та як звітує перед податковими органами позивачка не цікавилась. 02 жовтня 2018 року до приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , прийшла інспектор праці для перевірки дотримання вимог законодавства про працю позивачкою. Під час перевірки з`ясувалося, що ОСОБА_2 не має договору оренди приміщення з орендодавцем та не зареєструвала свою підприємницьку діяльність. На підставі перевірки був складено акт інспекційного відвідування №ОД936/863/АВ. ОСОБА_2 дала пояснення інспектору, але її пояснення до уваги не були прийняті.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що під час заходу державного контролю зафіксовано фактичний допуск ФОП ОСОБА_1 до роботи у салоні краси "Фрейя" ОСОБА_2 без належного оформлення трудових відносин, в порушення вимог ст.ст. 21, 24 КЗпП України, керуючись абз.2 ч.2 ст. 265 КЗпП України, першим заступником Головного управління Байдюком С.В. прийнято рішення про накладення на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 111 690 грн. 24 січня 2019 року судом приєднано до матеріалів справи постанову Болградського районного суду Одеської області по справі № 497/2057/18. Місцевим судом не були належно встановлені обставини по справі, що призвело до невірного вирішення справи по суті, та ГУ Держпраці в Одеській області позбавлене можливості оскаржити необґрунтоване рішення місцевого суду, оскільки не є стороною по справі.

Так, відповідач стверджував, що Болградським районним судом Одеської області при винесенні постанови по справі №497/2057/18 безпідставно встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, оскільки ОСОБА_2 є самозайнятою особою ФОП, яка, як і ОСОБА_1 , орендує частину нежитлового приміщення при тому, що дійсні обставини полягають у тому, що у період здійснення інспекційного відвідування з 01 по 02 жовтня 2018 року ОСОБА_2 не була самозайнятою особою, відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 зареєстрована як ФОП лише 11 жовтня 2018 року, відповідно вже після контрольного заходу. На момент контрольного заходу позивач мав у своєму користуванні усю площу салону краси у 52 м.кв. відповідно до Договору оренди приміщення від 05 жовтня 2017 року. Інспектором праці ОСОБА_3 .І. зафіксовано фотозасобом трудову діяльність ОСОБА_2 по наданню послуг з манікюру у салоні краси, який повністю належав Позивачу на праві користування на момент контрольного заходу. Лише після закінчення інспекційного відвідування, яким було зафіксовано неоформлену працю ОСОБА_2 у приміщенні, яке повністю належало ФОП ОСОБА_1 на праві користування, ОСОБА_2 була оформлена як ФОП, та переукладено договори оренди за якими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали у користування по 10,4 м.кв. кожна. Договори на оренду вже тільки на частину приміщення салону краси укладені обома 03 жовтня 2018 року, тобто одразу після закінчення контрольного заходу.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що ОСОБА_2 несвоєчасно оформила свою діяльність з підстав, які вона приводить в поясненнях відповідачу та в поясненнях Болградському районному суду. Болградським районним судом ретельно вивчені усі матеріали справи, зібрані пояснення, досліджені докази та ухвалене мотивоване рішення. ФОП ОСОБА_1 не несе відповідальність за дії ОСОБА_2 Якщо ОСОБА_2 порушила закон та несвоєчасно зареєструвала свою підприємницьку діяльність, відповідальність за це повинна нести саме ОСОБА_2 . За свою діяльність ОСОБА_2 сама отримувала винагороду. Позивачка не мала ніяких відносин до діяльності ОСОБА_2 .

В запереченнях відповідач вказує, що під час проведення інспекційного відвідування було зафіксовано працю ОСОБА_2 безпосередньо у місці здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 Приміщення салону краси, де працювала ОСОБА_2 повністю належало ФОП ОСОБА_1 на праві користування відповідно до договору оренди від 05 жовтня 2017 року. Під час контрольного заходу інспектором праці зафіксовано фотозасобом працю ОСОБА_2 по наданню послуг з манікюру клієнтці у присутності ОСОБА_1 в салоні краси. Тобто, наявний факт праці ОСОБА_2 у салоні краси, належавшому ФОП ОСОБА_1 на праві користування загальної площі приміщення. ФОП ОСОБА_1 не мала права дозволяти ОСОБА_2 здійснювати трудову діяльність з надання послуг манікюру у своєму салоні без належного оформлення із нею трудових відносин, або без укладення із нею договору суборенди на частину приміщення салону краси.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року позов ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ГУ Держпраці в Одеській області (просп. Шевченка, 2, м. Одеса, 65044, ідентифікаційний код 39781624) про скасування постанови від 25 жовтня 2018 року №ОД936/863/АВ/П/ПТ/ТД - задоволено.

Скасовано постанову ГУ Держпраці в Одеській області від 25 жовтня 2018 року № ОД936/863/АВ/П/ПТ/ТД.

В апеляційній скарзі Головного управління Держпраці в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- враховуючи факт провадження ОСОБА_2 роботи по наданню послуг з манікюру з відома позивача, це вважається фактичним допуском ОСОБА_2 до роботи у приміщенні, належавшему ФОП ОСОБА_1 на праві користування

- лише після закінчення інспекційного відвідування, яким було зафіксовано неоформлену працю ОСОБА_2 у приміщенні, яке повністю належало ФОП ОСОБА_1 на праві користування, ОСОБА_2 була оформлена як ФОП, та перезаключено договори оренди, за якими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали у користування по 10,4 м.кв. кожна. Договори на оренду вже тільки на частину приміщення салону краси - укладені обома особами 3 жовтня 2018 року, тобто одразу після закінчення контрольного заходу.

У відзиві ФОП ОСОБА_1 на апеляційну скаргу вказується, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, та прийнято законне та обґрунтоване судове рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУ Держпраці в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

На підставі наказу від 28 вересня 2018 року №1461, направлення від 28 вересня 2018 року, в період з 01 жовтня 2018 року по 02 жовтня 2018 року співробітник ГУ Держпраці в Одеській області провів інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 .

За результатами перевірки було складено акт від 02 жовтня 2018 року №ОД936/863/АВ інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю, в якому встановлено порушення ч.1 ст. 21 КЗпП України, ч.3 ст. 24 КЗпП України, що виразилося використанні праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин, зокрема з ОСОБА_2 .

За наслідками інспекційного відвідування на підставі акту від 02 жовтня 2018 року №ОД936/863/АВ ГУ Держпраці в Одеській області прийняло постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 25 жовтня 2018 року №ОД936/863/АВ/П/ПТ/ТД, якою наклало на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 111 690,00 грн.

Також, 25 жовтня 2018 року ГУ Держпраці в Одеській області склало протокол про адміністративне правопорушення №ОД936/863/АВ/П/ПТ/ТД відносно ФОП ОСОБА_1 за ч.3 ст. 41 КУпАП.

ФОП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність в орендованому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

Зі змісту акту інспекційного відвідування вбачається, що ГУ Держпраці в Одеській області дійшло до висновку про допуск ФОП ОСОБА_1 працівника до роботи без оформлення трудового договору на підставі наявності в приміщенні салону краси "Фрейя" за адресою: Одеська АДРЕСА_3 , м. Болград, АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , ОСОБА_2 , яка є майстром манікюру.

Згідно виписки з ЄДР ОСОБА_1 здійснює діяльність за КВЕД 96.02 - надання послуг перукарнями та салонами краси, та у поясненнях під час проведення інспектування вказала, що здійснює підприємницьку діяльність самостійно, без найманих працівників у салону краси "Фрейя", приміщення якого орендує у фізичної особи ОСОБА_4 за договором оренди від 05 жовтня 2017 року.

В акті відповідачем зазначено, що кадрова та бухгалтерська документація у підприємця, ведення якої передбачено законодавством про працю (накази з кадрової роботи, табелі обліку використання робочого часу, розрахункові відомості та інше) відсутня, факт перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з підприємцем документального підтвердження не знайшов.

Тобто, відповідачем було встановлено факт перебування в орендованому ФОП ОСОБА_1 . приміщенні ОСОБА_2 .

Однак, під час проведення інспекційного відвідування зазначена особа не повідомила жодних даних щодо наявності трудових відносин з ФОП ОСОБА_1 , отримання заробітної плати, інформації про підпорядкованість трудовому розпорядку.

Крім того, згідно акту ОСОБА_2 відповідно до її письмових та усних пояснень, наданих 01 жовтня 2018 року, вказала, що вона працює майстром манікюру за усним договором оренди місця з 15 липня 2018 року у приміщенні салону красоти "Фрейя", яке знаходиться за адресою: 68702, Одеська область, м. Болград, проспект Соборний, 146, як фізична особа, у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 не перебуває.

Також, під час розгляду справи суд встановив, що 11 жовтня 2018 року ОСОБА_2 зареєструвалася фізичною особою-підприємцем, вид її господарської діяльності - надання послуг перукарнями та салонами краси, уклала договір оренди частини нежитлового приміщення. ОСОБА_1 розірвала попередній договір оренди та уклала новий договір оренди частини вказаного нежитлового приміщення.

22 грудня 2018 року Болградський районний суд Одеської області прийняв постанову по справі №497/2057/18, якою, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли до суду 27 листопада 2018 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 41 КУпАП, - встановив та визнав відсутність в діях ОСОБА_1 складу та події правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 41 КУпАП закрив на підставі п.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Болградського районного суду Одеської області від 22 грудня 2018 року у справі №497/2057/18 набрала законної сили 02 січня 2019 року.

Болградський районний суд Одеської області в своїй постанові від 22 грудня 2018 року у справі №497/2057/18 встановив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад протиправної поведінки, оскільки суду не надано достатніх доказів скоєння нею правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, а, оскільки усі сумніви вини особи, виявлені в ході розгляду справи тлумачаться на користь особи, що притягується до відповідальності (ст.62 Конституції України), та дійшов висновку про відсутність достатніх доказів існування події, тим більш - складу в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, а також відсутність в її діях складу інших правопорушень.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що перевіряючий не довів, що ОСОБА_2 мала трудові відносини з ФОП ОСОБА_1 , а тому остання не повинна нести відповідальність за дії інших осіб в процесі здійснення ними окремо підприємницької діяльності.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78 КАС України, ч.1 ст. 21, ч.3 ст. 24, ст. 259, абз.2 ч.2 ст. 265 КЗпП України, які регулюють спірні правовідносини.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з ч.3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 259 КЗпП України встановлено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування. Громадський контроль за додержанням законодавства про працю здійснюють професійні спілки та їх об`єднання.

Згідно з абз.2 ч.2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

З матеріалів справи вбачається, Болградським районним судом Одеської області при вирішенні справи №497/2057/18, встановлено та визнано відсутність в діях ОСОБА_1 складу та події правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 41 КУпАП закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що обставини, які стали підставою для притягнення ФОП ОСОБА_1 були спростовані при вирішенні справи №497/2057/18.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, та є тотожними відзиву на адміністративний позов, факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спірного питання.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 09 серпня 2019 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Ступакова І.Г. Лук`янчук О.В.