Справа № 822/2081/16
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

08 серпня 2019 року

Київ

справа №822/2081/16

адміністративне провадження №К/9901/35941/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2016 року (колегія у складі суддів: Майстер П.М., Петричковича А.І., Блонського В.К.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 8 лютого 2017 року (колегія у складі суддів: Білоуса О.В., Курка О.П., Совгири Д.І.) у справі № 822/2081/16 за позовом Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького, Міністерства оборони України про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області (надалі позивач, податковий орган) звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького (надалі відповідач) про стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за відповідачем рахується податковий борг в сумі 646 466,29 грн по земельному податку з юридичних осіб.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 8 лютого 2017 року, позов задоволено. Стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький кошти в сумі 646 466 грн 21 коп. з рахунків відкритих у обслуговуючих банках, а також готівкові кошти, які належать Квартирно-експлуатаційному відділу м. Хмельницького у рахунок погашення податкового боргу.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що зазначена заборгованість підтверджується наявними в матеріалах справи копією корінця податкової вимоги форми «Ю» № 155-25 від 13 червня 2016 року, копіями податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) та розрахунком суми заборгованості.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відзив на касаційну скаргу не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що згідно даних фіскального органу за відповідачем рахується податковий борг в сумі 646 466,29 грн по земельному податку з юридичних осіб (644 105,31 грн. - основний платіж, 2 360,98 грн. - пеня).

Позивачем надіслано на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ю» № 155-25 від 13 червня 2016 року, яку останній отримав 16 червня 2016 року. Отримана податкова вимога відповідачем не оскаржувалась.

Зазначена заборгованість підтверджується наявними в матеріалах справи копіями податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) та розрахунком суми заборгованості. Доводами касаційної скарги факт наявності заборгованості та її розмір не поставлено під сумнів.

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

За приписами пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Підпунктом 5.2.2. пункту 5.2 статті 5 Положення Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький визначено, що обов`язком Установи, окрім іншого, є також забезпечення своєчасної сплати податків та інших відрахувань згідно з чинним законодавством (арк. с. 40).

Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, стосовно того, що відповідач відповідно до вимог Податкового кодексу України не є звільненим від обов`язку сплати податку, не має відповідних пільг щодо його сплати, самостійно подавав податковому органу декларації з земельного податку, є самостійною платоспроможною юридичною особою, що не ліквідована (не оголошена банкрутом), а тому зобов`язаний виконувати взяті на себе податкові зобов`язання.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій порушено норми матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 341, 345, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького залишити без задоволення.

2. Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 8 лютого 2017 року у справі № 822/2081/16 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва

С.С. Пасічник ,

Судді Верховного Суду