Справа № 280/1536/19
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 280/1536/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року (суддя Бойченко Ю.П., повний текст рішення складений 10 травня 2019 року) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у квітні 2019 року звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними дії Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в розрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. 4-4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» та зобов`язати Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленні як середній показник за 2016-2018 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, починаючи з 30.01.2019.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року та прийняти нове, яким позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Правобережному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Згідно з протоколом № 686 від 15.05.2003 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на загальних умовах з 30.04.2003 довічно.

Відповідно до розпорядження № 686 від 15.05.2003 ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії за віком у зв`язку з переходом з виду на вид та з 12.05.2003 пенсія призначена, як науковому працівнику.

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою, в якій просила призначити пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. 4.4, 4.5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленні як середній показник за 2016-2018 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% та збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовується для перерахунку пенсій, на коефіцієнт, що відповідає 50% показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50% показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за рік, що передує року, в якому проводиться збільшення, порівняно з роком, що передує року, в якому проводиться збільшення, порівняно з роком, що передує року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Правобережним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя 12 березня 2019 року було надано відповідь за № 85/К-9, згідно з якою ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому з 30.04.2003 було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 12.05.2003 було проведено перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 згідно з Законом України «Про наукову і наукову-технічну діяльність». Пенсію за віком відповідно до вказаного закону ОСОБА_1 отримувала з 12.05.2003 по 29.01.2019, з 30.01.2019 на підставі особистої заяви УПФУ було проведено перерахунок пенсії за віком обчислено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вважаючи дії протиправними, ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено наступні види державних пенсій, які призначаються, за цим Законом: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що показник середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, може бути застосованим лише у випадку первинного призначення пенсії за віком.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що пенсію за віком на загальних підставах ОСОБА_1 первинно призначено з 30.04.2003, що свідчить про необґрунтованість доводів позивача, що за призначенням пенсії за віком вона вперше звернулася у 2019 році. Також в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 12.05.2003 щодо призначення пенсії за віком, що також спростовує доводи апелянта, що відповідачем пенсія за віком не призначалась, а також відсутності доказів звернення за призначенням пенсії.

Доводи апелянта, що остання працювала та сплачувала страхові внески, суд апеляційної інстанції також не знаходить обґрунтованими, адже відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно положень статті 24 Закон України «Про наукову і науково-технічну діяльність» № 1977-XII від 13.12.1991, чинного на момент призначення пенсії позивачеві, держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової, науково-технічної, науково-педагогічної, науково-організаційної роботи на державних підприємствах, в установах, організаціях пенсії на рівні, який забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів.

Пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається при досягненні пенсійного віку: чоловікам - за наявності стажу роботи не менше 25 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 20 років; жінкам - за наявності стажу роботи не менше 20 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 15 років.

Пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються у розмірі 80 відсотків заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, що визначається відповідно до статей 65 і 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, дія Закону № 1977-XII поширювалася на визначення права особи на пенсію, тоді як умови розрахунку цієї пенсії регулювалися нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до приписів статті 37 Закон України «Про наукову і науково-технічну діяльність» № 848-VIII від 26.11.2015, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, пенсійне забезпечення наукових (науково-педагогічних) працівників здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З аналізу наведених правових норм вбачається, що порядок обчислення, призначення, виплати, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший наукових працівників здійснювався відповідно до Закону № 1058-IV з урахуванням особливостей, встановлених Законами №№ 1977-XII, 848-VIII.

У разі переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV має враховуватися заробітна плата із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення позивачу пенсії.

Вказана правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі № 336/2004/17.

Тобто, фактично науковим працівникам призначалася пенсія за віком, яка обчислювалася відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак з певними особливостями, передбаченими Законами №№ 1977-XII, 848-VIII, отже в даному випадку не відбувається призначення нового виду пенсії. Крім того, на час звернення позивача до органів Пенсійного фонду норма статті 37 Закон України «Про наукову і науково-технічну діяльність» № 848-VIII від 26.11.2015 містить пряме посилання, що пенсійне забезпечення наукових (науково-педагогічних) працівників здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи сукупність викладених обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності дій Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з правильним застосуванням норм матеріального права, із дотриманням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року в адміністративній справі № 280/1536/19 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 08 серпня 2019 року та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повна постанова складена 08 серпня 2019 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров