Справа № 755/10768/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

12 серпня 2019 року м. Київ № 755/10768/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглядаючи в порядку письмового провадження матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Київської міської державної адміністрації про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У оипні 2019 року до Дніпровського районного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Київської міської державної адміністрації в якому просила:

- визнати дії Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації та Київської міської державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у наданні житлового приміщення як особі, що потребує поліпшення житлових умов, житлового приміщення на пільгових умовах незаконними;

- зобов`язати Дніпровську районну у місті Києві державну адміністрацію та Київську міську державну адміністрацію розглянути питання щодо зміни черговості надання позивачу житлового приміщення, як особі, що потребує поліпшення житлових умов, житлового приміщення на пільгових умовах з моменту виникнення пільги, з 12.03.2007 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10.07.2019 позов ОСОБА_1 передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем заявлено вимоги про визнання незаконними дій щодо відмови у наданні житлового приміщення, зобов`язання відповідачів розглянути питання щодо черговості надання позивачу житлового приміщення.

Вирішуючи питання про належність спору до юрисдикції адміністративних судів, суд враховує правові висновки Великої палати Верховного Суду, зокрема, постанови від 17.04.2018 справа №2-а/87/11, від 15.05.2019 справа №826/4766/17.

Велика палата в подібних правовідносинах зазначила, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право, яке має існувати на час звернення до суду, а, по-друге, суб`єктний склад такого спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Відтак, вирішуючи питання про юрисдикцію суду, необхідно, насамперед, з`ясувати характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

Оскарження дій щодо відмови у наданні житлового приміщення на пільгових умовах направлені на поновлення порушеного відповідачем права на перебування на квартирному обліку осіб, що користуються правом першочергового отримання житла, відповідно позов поданий у зв`язку з поновлення прав позивача у сфері житлових відносин.

Як установлено матеріалами справи, ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду за захистом своїх майнових прав, які, на думку позивача, порушено протиправними діями суб`єкта владних повноважень.

Отже, цей позов подано на поновлення прав позивача у сфері приватноправових відносин.

Критеріями відмежування справ цивільної (господарської) юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору.

Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У даному випадку позивач не погоджується з відмовою в наданні житлового приміщення на пільгових умовах та просить зобов`язати змінити черговість надання їй житла, відповідно характер спірних відносин пов`язаний з реалізацією позивачем майнових прав, позовні вимоги спрямовані на захист порушеного права на житло та з урахуванням суб`єктного складу підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

За змістом наведених правових положень суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства, що полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист якого подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту його порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін.

Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Таким чином, суд доходить висновку, що в даному випадку, спір підлягає розгляду в порядку ЦПК України, як приватноправовий, а отже, не відноситься до адміністративної юрисдикції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що під час повторного звернення до суду з даним позовом останньою не взято до уваги правові висновки зазначені в ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.06.2019 року, зокрема те, що ОСОБА_1 має право звернутися за захистом своїх прав до місцевого суду за правилами цивільного судочинства з урахуванням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

На підставі вищенаведеного, п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Київської міської державної адміністрації про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії.

На виконання ч. 6 ст. 170 КАС України роз`яснити позивачу право звернення з даним позовом до місцевого суду за правилами цивільного судочинства з урахуванням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку ст. 295 КАС України протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання

Суддя В.І. Келеберда