Справа № 815/2907/18
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/2907/18
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Семенюк Г.В.

- Шляхтицький О.І.

При секретарі Іщенко В.О.

Позивач ОСОБА_1 .

Представник позивача ОСОБА_2 .

Представник відповідача ОСОБА_3 .

Представник відповідача Рудь В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року, прийнятого у відкритому судовому засіданні о 12.34 год (суддя Бжассо Н.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області за участі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_4 , про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу-

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області та після уточнення позову просив:

Скасувати наказ № 4503 начальника ГУ НП в Одеській області від 28.12.2017 року Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності;

Скасувати наказ № 110, начальника ГУ НП в Одеській області від 29.01.2018 року по особовому складу в частині звільнення позивача, у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;

Поновити позивача на посаді заступника начальника Іванівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області;

Стягнути з відповідача на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу;

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що з 03.03.2017 року він займав посаду заступника начальника Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області. 28.12.2017 року начальник ГУ НП в Одеській області Головін Д.В. видав наказ № 4503 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області. Вказаним наказом позивач був притягнутий до дисциплінарного покарання у вигляді звільнення зі служби в поліції. 29.01.2018 року начальник ГУ НП в Одеській області ОСОБА_5 видав наказ № 110 по особовому складу, яким позивача звільнено зі служби в поліції.

ОСОБА_1 з наказами не згоден та вважає, що вони належать до скасування, оскільки він не допустив противоправних дій.Позивач не згоден с підставами для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, згідно з наказом № 4503 від 28.12.2017 року де вказано: не реєстрація 24.11.2017 року в журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Іванівського ВП ОСОБА_6 , вступ у неділові стосунки з ОСОБА_6 , отримання від нього неправомірної вигоди, що в подальшому, призвело до звернення останнього у прокуратуру Одеської області, оголошення підозри, що набуло суспільного резонансу та негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку, рівня довіри населення до поліції, невиході на службу 29.11.2017 року до Іванівського ВП без поважних причин. ку.

Позивач вважає, що 29.11.2017 року він не вийшов на службу у свій законний невикористаний день відпочинку. У його функціональні обов`язки не входить реєстрація осіб, що відвідують приміщення Іванівського ВП, а вступ у неділові стосунки з ОСОБА_6 та отримання він нього неправомірної вигоди є предметом судового розгляду кримінального провадження.

Позивач вказує, що ГУ НП в Одеській області звільнило його зі служби без погодження з профспілковою організацією, членом якої був позивач, що є порушенням вимог ст. 39 ЗУ Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності, ч. 1 ст. 104 ЗУ Про Національну поліцію. Позивач, також, зазначає, що у зв`язку із незаконним звільненням йому була завдана моральна шкода, яка полягала у приниженні честі, гідності, престижу та ділової репутації, душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, які виразились у фіксованості уваги на правовій реабілітації, психологічному дискомфорті, тимчасовій відірваності від активного соціального життя, зниженому настрої та призвело до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

РішеннямОдеського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року позов задоволено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначено, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Скаржник зазначає, що 24.11.2017 року до ГУ НП в Одеській області надійшла інформація про те, що працівниками УСБУ в Одеській області, Одеського управління ДВБ Національної поліції України та прокуратури Одеської області в рамках кримінального провадження № 0001388 від 10.10.2017, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, затримано заступника начальника Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області підполковника поліції Завьорткіна І.В.

24.11.2017 року,за вище зазначеною інформацією,наказом ГУНП в Одеській області № 4024 Про призначення службового розслідування призначено службове розслідування

20.12.2017 року начальником ГУ НП в Одеській області Головіним Д.В. було затверджено висновок службового розслідування. Пунктом 3 затвердженим висновком службового розслідування та наказом ГУ НП в Одеській області від 28.12.2017 року № 4503 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, за грубі порушення вимог п.п. 3 п. 1 ст. 2, ст. 3, п.п. 1, 2 п. 1 ст. 18, п.п. 3 п. 1 ст. 23 ЗУ Про Національну поліцію, ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-ІУ, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 14179, зареєстрованого 06.12.2016 року у Міністерстві юстиції України за № 1576/29706, вимог пп. 2 п. 10 розділу VI та додатку 11 Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 року № 440, п. 4.1 Правил внутрішнього розпорядку ГУ НП в Одеській області, затверджених наказом ГУ НП від 28.04.2016 року № 876, що виразилось у не реєстрації 24.11.2017 року в журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Іванівського ВП гр. ОСОБА_6 , вступі у неділові стосунки з останнім, отриманні від нього неправомірної вигоди, що в подальшому призвело до звернення останнього в прокуратуру Одеської області, внесенню відомостей до ЄРДР, оголошенню підозри про вчинення кримінального правопорушення, що набуло суспільного резонансу та негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності поліції, рівня довіри населення до поліції, невиході на службу 29.11.2017 до Іванівського ВП без поважних причин.

Відповідно до ст. 2, п. 8 ст. 12, ст. 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-ІУ, заступника начальника Іванівського ВП Роздільнянського ГУ НП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) ЗУ Про Національну поліцію. Наказом ГУ НП в Одеській області від 29.01.2018 року № 100 о/с По особовому складу підполковника поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 ЗУ Про Національну поліцію (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення) з 29.01.2018 року. Представник відповідача зазначає, що посадові особи ГУ НП в Одеській області діяли в рамках наданих законом повноважень, не порушуючи прав та законних інтересів позивача, а тому підстав для скасування наказів ГУ НП в Одеській області від 28.12.2017 року № 4503 та від 29.01.2018 року № 110 о/с в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення позивача не вбачається. Вимоги щодо поновлення на посаді та стягнення заробітної плати є похідними вимогами від скасування наказів.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно приписів ст. 310 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу у відкритому судовому засіданні.

Обставини справи.

Відповідно до наказу № 4024 від 24.11.2017 року, у зв`язку із надходженням до ГУ НП в Одеській області інформації про те, що працівниками УСБУ в Одеській області, Одеського управління ДВБ Національної поліції України та прокуратури Одеської області в рамках кримінального провадження № 0001388 від 10.10.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про затримання заступника начальника Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 , призначено службове розслідування за вказаним фактом.

Відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.11.2017 року у справі № 522/22201/17, до ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Одеській області та визначено розмір застави 480 000,00 грн.

Також, згідно з ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.11.2017 року у справі № 522/22201/17, ОСОБА_1 тимчасово відсторонено від посади заступника начальника Іванівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції ГУ НП в Одеській області.

27.11.2018 року ОСОБА_1 звільнено з Одеського слідчого ізолятора Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Одеській області у зв`язку із внесенням застави.

Згідно з наказом ГУ НП в Одеській області від 28.11.2017 року позивача відсторонено від займаної посади заступника начальника Іванівського ВП ГУНП в Одеській області до 24.01.2018 року.

20.12.2017 року начальником ГУ НП в Одеській області затверджено висновок службового розслідування, проведеного за фактом надзвичайної події за участю заступника начальника Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області підполковника поліції Завьорткіна І.В.

З огляду на вказаний висновок, за грубі порушення вимог п.п. 3 п. 1 ст. 2, ст. 3, п.п. 1, 2 п. 1 ст. 18, п.п. 3 п. 1 ст. 23 ЗУ Про Національну поліцію, ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-ІУ, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 14179, зареєстрованого 06.12.2016 року у Міністерстві юстиції України за № 1576/29706, вимог пп. 2 п. 10 розділу VI та додатку 11 Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 року № 440, п.4.1 Правил внутрішнього розпорядку ГУ НП в Одеській області, затверджених наказом ГУ НП від 28.04.2016 року № 876, що виразилось у не реєстрації 24.11.2017 року в журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Іванівського ВП гр. ОСОБА_6 , вступі у неділові стосунки з останнім, отриманні від нього неправомірної вигоди, що в подальшому призвело до звернення останнього в прокуратуру Одеської області, внесенню відомостей до ЄРДР, оголошенню підозри про вчинення кримінального правопорушення, що набуло суспільного резонансу та негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності поліції, рівня довіри населення до поліції, невиході на службу 29.11.2017 до Іванівського ВП без поважних причин, відповідно до ст. 2, п. 8 ст. 12, ст. 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-ІУ, заступника начальника Іванівського ВП Роздільнянського ГУ НП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 необхідно звільнити зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) ЗУ Про Національну поліцію.

Згідно з п. 1 наказу № 4503 від 28.12.2017 року Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області, за грубі порушення вимог п.п. 3 п. 1 ст. 2, ст. 3, п.п. 1, 2 п. 1 ст. 18, п.п. 3 п. 1 ст. 23 ЗУ Про Національну поліцію, ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-ІУ, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 14179, зареєстрованого 06.12.2016 року у Міністерстві юстиції України за № 1576/29706, вимог пп. 2 п. 10 розділу VI та додатку 11 Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 року № 440, п. 4.1 Правил внутрішнього розпорядку ГУ НП в Одеській області, затверджених наказом ГУ НП від 28.04.2016 року № 876, що виразилось у не реєстрації 24.11.2017 року в журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Іванівського ВП гр. ОСОБА_6 , вступі у неділові стосунки з останнім, отриманні від нього неправомірної вигоди, що в подальшому призвело до звернення останнього в прокуратуру Одеської області, внесенню відомостей до ЄРДР, оголошенню підозри про вчинення кримінального правопорушення, що набуло суспільного резонансу та негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності поліції, рівня довіри населення до поліції, невиході на службу 29.11.2017 до Іванівського ВП без поважних причин, відповідно до ст. 2, п. 8 ст. 12, ст. 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-ІУ, заступника начальника Іванівського ВП Роздільнянського ГУ НП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) ЗУ Про Національну поліцію.

Вказаний наказ був реалізований відповідно до наказу ГУ НП в Одеській області від 29.01.2018 року № 100 о/с, з огляду на який, підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника Іванівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, з 29 січня 2018 року звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 ЗУ Про Національну поліцію (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Відповідно до листа Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України від 23.04.2018 року № 3-390/12/6/01-2018, підстави для перегляду рішення щодо звільнення позивача зі служби в поліції відсутні.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на положення Інструкції № 440 та наявні в матеріалах справи докази, ОСОБА_1 24.11.2017 року був відповідальним по Іванівському ВП та був зобов`язаний перевіряти факт реєстрації ОСОБА_6 у журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених, а не особисто вчиняти дії щодо реєстрації вказаної особи у журналі.

Суд першої інстанції зазначив, що висновки відповідача, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби, щодо вступу позивача у неділові стосунки з ОСОБА_6 , отриманні від нього неправомірної вигоди є передчасними, оскільки відповідач не отримав вироку суду щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а отже, станом на час розгляду справи, позивач вважається невинуватим у вчиненні злочину, а також застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби поліції є неспівмірним вчиненому позивачем дисциплінарному проступку, що виявився у невиході ОСОБА_1 на службу 29.11.2017 року.

Джерела права й акти їх застосування.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 2 ЗУ Про Національну поліцію, завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно з ст. 6 ЗУ Про Національну поліцію, поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ Про Національну поліцію, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України Про Національну поліцію, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України Про Національну поліцію, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з ч.ч.2-4 ст.18 Закону України Про Національну поліцію, поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції. Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук. Додаткові обов`язки, пов`язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.19 Закону України Про Національну поліцію, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.64 Закону України Про Національну поліцію, особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Пунктом 9 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України Про Національну поліцію визначено до набрання чинності Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України.

Згідно з ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-IV, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ст.2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно з ч.1 ст.5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ч.1 ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Згідно з п.8 ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися дисциплінарністягнення, а також у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ч.ч.1-6 ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Згідно з ч.10 та ч.15 ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з ч.ч.2-3 ст.77 Закону України Про Національну поліцію, днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Згідно з п.2.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України від 12.03.2013 року № 230 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 року за № 541/23073, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Відповідно до п.5.4 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України від 12.03.2013 року № 230 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 року за № 541/23073, якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи РНС, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. Особа РНС, стосовно якої проводилось службове розслідування, має право оскаржити рішення щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення у порядку, визначеному законодавством України.

Оцінка суду.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне, 24.11.2017 до ГУНП в Одеській області надійшла інформація про те, що працівниками УСБУ в Одеській області. Одеського управління ДВБ Національної поліції України та прокуратури Одеської області в рамках кримінального провадження № 0001388 від 10.10.2017, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст, 368 КК України, затримано заступника начальника Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області підполковника поліції Завьорткіна І. В..

24.11.2017 за вище зазначеною інформацієюьнаказом ГУНП в Одеській області № 4024 «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування.

В межах проведення службового розслідування було встановлено, що в травні 2017 року гр. ОСОБА_6 біля Іванівського цукрового заводу, розташованого в смт. Радісне, Іванівського району. Одеської області, демонтував металеву трубу колишніх зрошувальних систем, з платою всіх платежів до територіальної громади Іванівського району, для подальшого вивезення та реалізації. Під час демонтажу зазначеної металевої труби, до місця проведення робіт прибув підполковник поліції ОСОБА_1 , який повідомив гр. ОСОБА_6 , що ним вчинено правопорушення. При цьому підполковник поліції ОСОБА_1 не зважаючи на свої посадові інструкції, які зобов`язують його організовувати, координувати та контролювати діяльність підрозділів поліції у сфері забезпечення публічного порядку і безпеки на вулицях, в інших публічних місцях населених пунктів, негайно реагувати на всі правопорушення та інші події, проводити профілактику правопорушень, керуватись у своїй діяльності Конституцією України, законами України, Указами Президента України та розпорядженнями Кабінету міністрів України, нормативно-правовими актами МВС України та Національної поліції України, основними засадами державної політики у сфері діяльності поліції, порушуючи п. 5 розділу 2 Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події ' затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1377, про виявлене правопорушення не повідомив до чергової частини органу поліції.

22.11.2017 о 13.00 год. гр. ОСОБА_6 прибув до Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП, розташованого за адресою: Одеська область, Іванівський район, смт. Іванівка, вул. Центральна, 81, де зустрівся з підполковником поліції ОСОБА_1 . При цьому підполковник поліції ОСОБА_1 , у порушення вимог підпункту 2 пункту 10 розділу VI та додатку 11 Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 № 440, заходів щодо реєстрації гр. ОСОБА_6 у журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Іванівського ВП не вжив. В подальшому, гр. ОСОБА_6 запропонував підполковнику поліції ОСОБА_1 надати йому дозвіл на демонтаж іншої металевої труби, колишніх зрошувальних систем, яка розташована біля цукрового заводу в смт. Радісне Іванівського району Одеської області, пообіцявши при цьому надати неправомірну вигоду. В свою чергу, підполковник поліції ОСОБА_1 порушуючи вимоги п.п. з п.1 ст. 2, ст. З, п.п. 1, 2 п. 1 ст. 18, п.п. 6 п. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-ІУ, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, зареєстрованого 06.12.2016 у Міністерстві юстиції України за № 1576/29706, Присяги поліцейського та функціональних обов`язків заступника начальника Іванівського ВП, всупереч завдань, обов`язків та повноважень, вступив у неділові стосунки з гр. ОСОБА_6 , та отримав від нього неправомірну вигоду у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

24.11.2017 підполковник поліції ОСОБА_1 заступив на добове чергування в якості відповідального Іванівського ВП Роздільнянського ВП. Того ж дня, близько 13.10 год. гр. ОСОБА_6 прибув до Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області. Підполковник поліції ОСОБА_7 .В., будучи відповідальним Іванівського ВП, грубо порушив вимоги підпункту 2 пункту 10 розділу VI та додатку 11 Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 № 440, гр. ОСОБА_8 у журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Іванівського ВП не зареєстрував, а провів останього до свого службового кабінету № 9. Приблизно через тридцять хвилин гр. ОСОБА_6 залишив приміщення Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНГІ в Одеській області. Після чого, до службового кабінету № 9 Іванівського ВП увійшли працівники Одеського управління ДВБ НЛУ, спільно з працівниками УСБУ в Одеській області та слідчими прокуратури Одеської області, які під час огляду виявили та вилучили неправомірну вигоду у сумі дев`ять тисяч гривень, отриману підполковником- поліції ОСОБА_1 від гр. ОСОБА_6

24.11.2017 о 13.23 год. підполковника поліції ОСОБА_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 368 КК України, а саме одержання неправомірної вигоди від гр. ОСОБА_9

25.11.2017 Приморським районним судом м. Одеси підполковнику поліції ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Одеській області, з можливістю внесення застави, як запобіжного заходу, у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму, що становить 480000 (чотириста вісімдесят тисяч) і гривень.

28.11.2017 підполковник поліції ОСОБА_1 вніс у зазначеному розмірі заставу, як запобіжний захід, та був звільнений з під варти з Одеського слідчого ізолятора Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Одеській області.

Того ж дня, наказом ГУНП № 4067 підполковника поліції ОСОБА_1 відсторонено від посади до 24.01.2018, на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду про відсторонення підполковника поліції ОСОБА_1 від займаної посади, строком на два місяці.

Зазначена вище подія набула суспільного резонансу та негативно вплинула на формування позитивної громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності Національної поліції України, підвищення довіри населення до правоохоронних органів.

Вирішуючи позов суд першої інстанції посилався, що вина позивача у скоєні злочину не доведена рішенням суду в зв`язку с чим він є невинним та не підлягає звільненню.

Позивач також вказує, що рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області він визнаний не винним у скоєні злочину.

З рішення Роздільнянського районного суду Одеської області вбачається, що позивач визнаний не винним у скоєні кримінального злочину у зв`язку з непоказністю його вини в цьому. Суд визнав не відповідним вимогам кримінально-процесуального законодавства України деякі докази обвинувачення та виправдав позивача у скоєні кримінального правопорушення за недоказовістю його вини у скоєні злочину,передбаченого кримінальним кодексом України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, та з доводами позивача в зв`язку с тим,що вони є передчасними так як рішення суду першої інстанції не набуло законної сили.

Окрім того, колегія суддів зазначає,що суд першої інстанції, в кримінальному проваджені, виправдовуючи позивача за недоконаності його дій у скоєні кримінального правопорушення, не спростував обставин справи,взаємних відносин та позаслужбових контактів позивача з особою яка скоювала дії в порушення законодавства, а тільки визнав не відповідними вимогам кримінально процесуального законодавства України документи, які фіксували вказані обставини та дії позивача, при розслідувані кримінальної справи.

На думку колегії суддів вказані обставини, не можуть прийматись до уваги при розгляді адміністративного позову.

Колегія суддів вважає доказаними службовим розслідуванням неслужбові контакти позивача з особою, яка вчинювала порушення, не реєстрацію цих контактів позивачем, вкриття їх ним від керівництва та безпосереднього начальника по службі, що є порушенням офіцером поліції вимог законодавства України.

Колегія суддів також не погоджується з вказаними висновками суду що в матеріалах справи немає доказів про суспільний резонанс вказаної події, скоєної позивачем та звертає увагу,що матеріалах справи наявна інформація,що вказана подія була висвітлена у ЗМІ, зокрема в мережі інтернет на сайті «осіеза.сіеро.иа» та інших.

Також колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності відсутності ОСОБА_1 на службі 29.11.2017 року.

Так, 29.11.2017 підполковник поліції ОСОБА_1 не прибув на службу до Іванівського ВП, про що інспектором СКЗ Роздільнянського ВГІ Латашенко Д.І. у присутності капітана поліції Трофіменко П.А., майора поліції Коваленка О.В. був складений відповідний акт та повідомлено підполковника поліції ОСОБА_1 засобами телефонного зв`язку.

Колегія суддів приймає до уваги, що підполковник поліції Завьорткін І.В ОСОБА_10 , склав рапорт про надання чергових відпусток з 25.11.2017 по 14.12.2017 за 2017 рік та з 14.12.2017 по 31.12.2017 за 2016 рік які 30.11.2017 були зареєстровані в канцелярії УКЗ ГУПП за № 8817 та № 8818, а згідно графіка чергових відпусток на 2017 рік Іванівського ВП, підполковник поліції ОСОБА_1 повинен був отримати чергову відпустку у червні 2017 року. У зв`язку з чим, останньому було відмовлено у надані відпусток та рапорти від 30.11.2017 за вих. № 9/7959 були повернуті до Іванівського ВП.

З приводу безпідставного невиходу 29.11.2017 на робоче місце до Іванівського ВП підполковником поліції Завьорткіним І.В., начальник Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУПП в Одеській області майор поліції Касиер ОСОБА_11 склав рапорт на ім`я начальника ГУПП в Одеській області.

В ході службового розслідування підполковник поліції ОСОБА_1 відмовився від надання письмового пояснення з приводу отримання неправомірної вигоди, на підставі ст. 63 Конституції України. Однак, з приводу не виходу на робоче місце до Іванівського ВП підполковник поліції ОСОБА_1 пояснив, що вважав подання ним рапортів щодо щорічних чергових відпусток за 2016 та 2017 роки, підставою для невиходу на службу.

Колегія суддів критично відноситься до доводів позивача щодо поважності до невиходу на роботу 29.11.2017 року.

З приводу цього колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне:

Як достовірно встановлено судом « 22.11.2017 року позивач склав на адресу начальника ГУ НП в Одеській області генерала поліції третього рангу Головіна Д.В. рапорти про надання йому частини щорічної чергової відпустки за 2016 рік та за 2017 рік.

Проте «допитана у якості свідка ОСОБА_12 пояснила, що рапорти передала до УКЗ ГУНП в Одеській області 23.11.2017 року після закінчення робочого дня та залишила інспектору ОСОБА_13 »

Крім цього як встановлено судом На кожному рапорті наявна резолюція начальника Іванівського ВП Згоден. Також, з огляду на рапорти, вбачається, що вони зареєстровані в УКЗ ГУНП в Одеській області 30.11.2017 року та містять резолюцію начальника ГУ НП в Одеській області Заперечую.

Колегія суддів вважає вірними висновки службового розслідування, що 29.11.2017 підполковник поліції ОСОБА_1 , без наявності наказу керівництва про його відпустку безпідставно не вийшов на службу до Іванівського ВП., чим скоїв службовий проступок.

Колегія суддів вважає, що начальник ГУНП в Одеській області , в зв`язку з інформацією про противоправні дії позивача ,мав підстави для при винесення наказу про призначення службового розслідування, вказаний наказ виданий у відповідності до вимог чинного законодавства.

Колегія суддів вважає, що службове розслідування дій позивача було здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства, а встановлені ним обставини будь якими фактами не спростовані.

20 грудня 2017 року начальником ГУНП в Одеській області Головіним Д.В. було затверджено висновок службового розслідування.

Пунктом 3 затвердженим висновком службового розслідування, та наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 28.12.2017 року № 4503 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області», за грубі порушення вимог п.п. З п.1 ст. 2, ст. З, п.п. 1, 2 п. 1 ст. 18, п.п. 3 п. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-ІУ, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, зареєстрованого 06.12.2016 у Міністерстві юстиції України за № 1576/29706, вимог підпункту 2 пункту 10 розділу VI та додатку 11 Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 № 440, п. 4.1 Правил внутрішнього розпорядку ГУНП в Одеській області затверджених наказом ГУНП від 28.04.2016 № 876, що виразилось у не реєстрації 24.11.2017 в журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Іванівського ВП гр. ОСОБА_6 , вступі у неділові стосунки з останнім, отримані від нього неправомірної вигоди, що в подальшому призвело до звернення останнього в прокуратуру Одеської області, внесенню відомостей до ЄРДР, оголошенню підозри про вчинення кримінального правопорушення, що набуло суспільного резонансу та негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності поліції, рівня довіри населення до поліції, невиході на службу 29.11.2017 до Іванівського ВП без поважних причин, відповідно до ст. 2, п. 8 ст. 12, ст. 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-ІУ, заступника начальника Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 , звільнити зі служби в поліції за п. 6 ч. 1ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до абзацу 5 статті 18 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 29.01.2018 року № 110 о/с «По особовому складу» підполковника поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби поліції за п. 6 ч.І ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення), з 29 січня 2018 року. Підстава: наказ ГУНП в Одеській області від 28.12.2017 року № 4503, та подання начальника Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області від 24.01.2018 року.

Таким чином враховуючи зазначене вище вбачається, що посадові особи ГУНП в Одеській області діяли в рамках наданих законом повноважень, не порушуючи прав та законних інтересів позивача, а тому підстав для скасування наказів ГУНП в Одеській області від 28.12.2017 № 4503, та від 29.01.2018 року № 110 о/с в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнені підполковника поліції ОСОБА_1 не вбачається.

Згідно з частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службовою дисципліною є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку.

У присязі, яку давав позивач, йдеться про те, що він буде сумлінним і дисциплінованим працівником; також присягнув з високою відповідальністю виконувати службовий обов`язок, вимоги статутів, наказів, тощо.

З системного аналізу вказаних норм слідує, що визначальним фактором звільнення є обставини, які в своїй сукупності дають можливість стверджувати про суттєві порушення або недотримання службової дисципліни з боку працівника органів внутрішніх справ.

Зокрема, аргументи позивача про те , що він вважав, що з 29.11.2018 року знаходиться у відпустці колегією суддів відхиляються, оскільки судом першої інстанції не враховано, що позивач не був ознайомлений з наказом керівництва щодо його відпустці.

Враховуючи у сукупності висновки службового розслідування, колегія суддів вважає, що дії позивача під час перебування на службі в органах внутрішніх справ, на якого поширювалися обов`язки передбачені нормами Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", Правил поведінки та професійної етики осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, Закону України "Про міліцію" свідчать про недотримання позивачем цих норм.

Також, колегія суддів не бере до уваги вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 08 травня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, яким позивач визнаний невинуватим у пред`явленні обвинувачення та виправденим у зв`язку з недоведеністю, оскільки підставою звільнення позивача є порушення ним службової дисципліни, Правил етичної поведінки поліцейського.

Зокрема, аргументи позивача про те , що він вважав, що з 29.11.2018 року знаходиться у відпустці колегією суддів відхиляються, оскільки судом першої інстанції не враховано, що позивач не був ознайомлений з наказом керівництва щодо його відпустці.

Приймаючи рішення по справі колегія суддів також зверає увагу, що вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників правоохоронних органів. Приймаючи присягу позивач зобов`язався присвятити свою діяльність служінню Українському народові і Україні та урочисто присягнув неухильно додержуватися Конституції та законів України, сумлінним виконанням своїх службових обов`язків сприяти утвердженню верховенства права, законності та правопорядку, захищати права і свободи людини і громадянина, інтереси суспільства і держави, постійно вдосконалювати свою професійну майстерність, бути принциповим, чесно, сумлінно і неупереджено виконувати свої обов`язки, з гідністю нести високе звання працівника правоохоронних органів.

Аналогічна правова позиція узгоджується з практикою Великої Палати Верховного Суду (постанова від 13 листопада 2018 року у справі № П/9901/19/17).

Таким чином, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що за умови чинності накладеного наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 28.12.2017 року № 4503 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області» дисциплінарного стягнення відсутні підстави для скасування наказу від 29.01.2018 року № 110 о/с про звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 .

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги про скасування наказу № 4503 начальника ГУ НП в Одеській області від 28.12.2017 року Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності;скасування наказу № 110, начальника ГУ НП в Одеській області від 29.01.2018 року по особовому складу в частині звільнення позивача, у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;поновленняпозивача на посаді заступника начальника Іванівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області;стягнення з відповідача на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1-5 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів, вважає, що неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що знайшло своє відображення у неправильному тлумаченні закону, що в свою чергу призвело до неправильного вирішення справи - є підставами для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Згідно ч.1-2 ст.308 КАС України ,суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України ,за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Таким чином керуючись п.п.1, 4 ч.1 ст. 317 КАС України колегія суддів вважає за необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст.310,315, 317, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області -задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року - скасувати.

Прийняти нову постанову:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області за участі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_4 , про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовити у повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текс судового рішення складений та підписаний 09 серпня 2019 року.

Головуючий суддя Потапчук В.О.
Судді Шляхтицький О.І. Семенюк Г.В.