Справа № 440/1077/19
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1077/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лайко О.В.,

представника відповідача - Мотієнко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 27 листопада 2018 року №Ф-7332-51/2763.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він був одночасно зареєстрований, як фізична особа-підприємець, яка перебуває на спрощеній системі оподаткування та як самозайнята особа яка має право здійснювати незалежну професійну діяльність з одного і того ж виду діяльності за КВЕД. Стверджував, що протягом 2017 - 2018 років ним, як фізичною особою-підприємцем сплачено єдиний внесок у повному обсязі. Однак відповідачем безпідставно та в супереч вимогам податкового законодавства винесено спірну вимогу, якою його зобов`язано сплатити єдиний внесок, як самозайнятою особою адвокатом. Крім того, позивач стверджував, що починаючи з липня 2011 року перебуває у трудових відносинах з Дочірнім підприємством "Фірма"Укртатнафтасервіс".

Ухвалою суду від 02 квітня 2019 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

23 квітня 2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позов у якому останній просив відмовити у задоволені позовних вимог посилаючись на те, що з 06.03.2007 ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку у Кременчуцькому управлінні ГУ ДФС у Полтавській області, як фізична особа яка займається незалежною професійною (адвокатською) діяльністю, з 01.07.2017 перебуває на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності (3 група). З 25.07.2008 по цей день займається адвокатською діяльністю, що підтверджується свідоцтвом від 25.07.2008 №611.

Стверджував, що відповідно до вимог Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування та особи, які провадять незалежну професійну діяльність. Отже, чинним законодавством фізичні особи-підприємці та особи, які провадять незалежну професійну діяльність розглядаються, як окремі платники єдиного внеску. Вказував, що самозайняті особи не звільняються від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за себе, якщо вони одночасно перебувають на обліку як фізичні особи - підприємці.

02 травня 2019 року до сулу надійшла відповідь позивача на відзив відповідача на позов. У якій позивач просив позовні вимоги задовольнити посилаючись на те, що спірна вимога не ґрунтується на вимогах закону. Стверджував, що у відповідності до вимог чинного законодавства фіскальна служба не може самостійно обраховувати ЄСВ, а може лише зобов`язувати платника податків визначити базу нарахування ЄСВ.

Протокольною ухвалою від 23 травня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про заміну первісного позивача на належного.

Протокольною ухвалою суду від 04 червня 20219 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи

Судом встановлено, що 27 листопада 2018 року Головним управлінням ДФС у Полтавській області винесено податкову вимогу, на ім`я ОСОБА_1 , №Ф-7332-51/2763 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені в загальному розмірі 15000,47 грн.

Позивач, не погоджуючись із вказаною вимогою, звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Надаючи правову оцінку спірній вимозі, суд дійшов до таких висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регламентовано Податковим кодексом України.

Підпунктом 14.1.226 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих … за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску встановлено положеннями Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 9 якого, обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч. 8 вказаної статті платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи. Платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Водночас, перелік платників та особливості сплати єдиного внеску в залежності від категорії унормовано статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Вказаною статтею встановлено, що платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Системно аналізуючи наведенні положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що обов`язок по сплаті єдиного внеску виникає як у осіб які зареєстровані як фізичні особи-підприємці так і у осіб які провадять незалежну професійну діяльність, зокрема, адвокатську. Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" самозайнятих осіб та фізичних осіб -підприємців розглядає як двох окремих платників єдиного внеску. Отже, особи які провадять незалежну професійну діяльність не звільняються від обов`язку по сплаті ЄСВ за себе, якщо вони одночасно перебувають на обліку і як фізичні особи-підприємці.

В ході розгляду справи, судом встановлено, що позивач будучи зареєстрований фізичною особою-підприємцем здійснював незалежну професійну діяльність, а саме адвокатську, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність у позивача обов`язку по сплаті єдиного внеску як самозайнятою особою.

Згідно із частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач довів правомірність своїх дій що виразились у винесенні вимоги про сплату єдиного соціального внеску, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02 серпня 2019 року.

Суддя С.С. Бойко