Справа № 280/529/19
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 280/529/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В. ,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.04.2019 р. в адміністративній справі №280/529/19 за позовом Комунального підприємства "Центральний парк культури та відпочинку "Дубовий гай" до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.01.2019 № ,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Центральний парк культури та відпочинку «Дубовий гай» звернулось з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому позивач просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 24.01.2019 №.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 24.01.2019 №.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволені позову.

В судовому засіданні представник відповідача за довіреністю (Вірченко Н.Г.) підтримала доводи апеляційної скарги, представники позивача ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ) заперечили щодо доводів апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, КП «Центральний парк культури та відпочинку «Дубовий гай» () зареєстроване в якості юридичної особи. Відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради позивачу у постійне користування для функціонування парку надано 54,6961 гектарів землі по АДРЕСА_1 . Глісерній, м. Запоріжжя, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею від 17.09.1998 за № НОМЕР_1 .

На підставі наказу від 05.12.2018 року №4114, виданого Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України, контролюючим органом проведено позапланову невиїзну перевірку КП «Центральний парк культури та відпочинку «Дубовий гай» з питань дотримання вимог податкового законодавства з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015, 2016, 2017, 2018 роки, за результатами якої складено акт від 29.12.2018 №809/08-01-14-11/24908307.

Відповідно д висновків акту перевірки, встановлено порушення позивачем п. 286.2 ст. 286, п. 287.3 ст. 287, п. 284.3 ст. 284 Податкового кодексу України в частині заниження розміру плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності), що підлягає сплаті до бюджету у сумі 493 683,67 грн., в тому числі за: 2015 рік 17 536,14 грн., 2016 рік 157 058,01 грн., 2017 рік 166 481,49 грн., 2018 рік 152 608,03 грн.

На підставі акта перевірки від 29.12.2018 року №809/08-01-14-11/24908307 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 24.01.2019 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем земельний податок з юридичних осіб на суму 617 104,59 грн., в тому числі 493 683,67 грн. за податковим зобов`язанням та 123 420,92 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що податковим органом не доведено правомірності винесення податкового повідомлення-рішення від 24.01.2019 №, а тому позовні вимоги Комунального підприємства «Центральний парк культури та відпочинку «Дубовий гай» підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 14.1.72 п.14.1 ст. 14 ПК України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

У відповідності до п. 269.1 ст. 269 ПК України платниками податку (плати за землю) є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди (пп. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно п. 270.1 ст. 270 ПК України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Згідно п. 271.1 ст. 271 ПК України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом (пп. 271.1.1); площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено (пп. 271.1.2).

Відповідно до п. 286.1 ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок подання інформації про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків і зборів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2011 року №1386, якою встановлено, що Держгеокадастр та Мін`юст подають щомісяця до 10 числа, а також на запит територіального органу ДФС за місцезнаходженням земельної ділянки або ДФС інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю та єдиного податку, в тому числі:

- Держгеокадастр - про земельні ділянки, зокрема про кадастровий номер земельної ділянки, дату реєстрації у Державному земельному кадастрі, дату державної реєстрації земельної ділянки (відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою чи договору оренди), площу відповідно до правовстановлюючих документів, цільове призначення та місце розташування земельної ділянки, дату та значення нормативної грошової оцінки, частку кожного із співвласників земельної ділянки (у разі коли земельна ділянка перебуває у спільній частковій власності), а також, про землевласників або землекористувачів, зокрема найменування та місцезнаходження або прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання землевласника або землекористувача;

- Мін`юст - про землевласників або землекористувачів, зокрема, про найменування та місцезнаходження або прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання землевласника або землекористувача (у разі наявності такої інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно), назву, номер та дату правовстановлюючого документа, кадастровий номер земельної ділянки, площу відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дату державної реєстрації речового права, цільове призначення, місцезнаходження земельної ділянки (у разі наявності такої інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно), розмір частки у праві спільної власності на земельну ділянку (у разі коли майно належить на праві спільної часткової власності), а також про об`єкти незавершеного будівництва.

Згідно п. 287.1 ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Абзацом першим пункту 284.1 статті 284 ПК України визначено, що Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Відповідно до пп. «а» п. 2.5. Положення про податок на майно, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 30.06.2015 №6 «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю)» пільги щодо сплати земельного податку для юридичних осіб встановлюються відповідно до ст. 282 Податкового кодексу України, крім того звільняються від сплати податку: заповідники, у тому числі історико-культурні, національні природні парки, заказники (крім мисливських), парки державної та комунальної власності, регіональні ландшафтні парки, ботанічні сади, дендрологічні і зоологічні парки, пам`ятки природи, заповідні урочища та парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва.

Комунальне підприємство «Центральний парк культури та відпочинку «Дубовий гай», як парк комунальної власності, протягом 2015-2018 років користувалося пільгою щодо сплати земельного податку.

При цьому, відповідно до приписів п. 284.3 ст. 283 ПК України, якщо платники податку, які користуються пільгами з цього податку, надають в оренду земельні ділянки, окремі будівлі, споруди або їх частини, податок за такі земельні ділянки та земельні ділянки під такими будівлями (їх частинами) сплачується на загальних підставах з урахуванням прибудинкової території.

Підстави для набуття земельних ділянок у власність та користування, визначені Земельним кодексом України.

Абзацом першим частини першої статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Приписами ч.1 ст. 124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Приписами ст. 126 Земельного кодексу України визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126 Земельного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, відповідно до данх акту перевірки за ТОВ «Бегон-Компані», ПМПФ «Вавілон» та ТОВ «Запорізький Дубовий Гай» зареєстровано право власності на нерухоме майно, загальною площею 7665,40 м2, при цьому доказів того, що позивач надає в оренду земельні ділянки, на яких розташовані відповідні будівлі в матеріалах справи відсутні.

Отже висновки податкового органу щодо наявності у позивача обов`язку сплачувати у перевіряємих періодах земельний податок на загальних підставах не узгоджується з приписами ст. 284 ПК України.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.04.2019 р. в адміністративній справі №280/529/19 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко