Справа № 804/210/103/18
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2019 року Справа № 804/210/103/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н.В.
за участі секретаря судового засіданняЗелецького Р.Р.
позивача представника відповідача-1 представник відповідача-2 Малихіна О.М. Кушнірчук Н.В. не з`явився (заява про розгляд без участі)
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Дніпропетровської регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках про визнання протиправними відмову та дій, зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду з Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за підсудністю надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Дніпропетровської регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, в якій позивач просить визнати неправомірною відмову щодо нарахування премії та тарифної ставки за період роботи в зоні відчуження, та зобов`язати здійснити перерахунок заробітної плати та видати довідку.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році першої категорії, інвалідом ІІ групи у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з ліквідацією аварії на ЧАЕС. Він перебував у зоні відчуження з 13 по 15, з 16 по 20, з 21 по 25 серпня 1986 року, ним отримано гранично допустима доза опромінення 21 рентген. На час виконання ним робіт, пов`язаних з ліквідацією аварії на ЧАЕС та перебування в зоні відчуження на нього розповсюджувалась дія нормативно-правових актів щодо максимального розміру премії 60% тарифної ставки (окладу) в місць із врахуванням 100% тарифної ставки. З довідки, наданої архівом для нарахування пенсії по інвалідності вбачається, що оплата праці за дні роботи в зоні відчуження складала 984,65крб., однак комісія нарахувала йому заробітну плату за роботу в зоні відчуження в розмірі 437,84крб., тобто менше фактично одержаної суми, чим порушила його права, тому просить задовольнити заявлені вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2018р. (суддя Кононенко О.В.) зупинено провадження по справі № 210/103/18 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Дніпропетровської регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках про визнання неправомірною відмови щодо нарахування премії та тарифної ставки за період роботи в зоні відчуження, та зобов`язання щодо перерахунку заробітної плати та видачі виправленої довідки, у зв`язку з порушенням вимог Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до розгляду Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом апеляційної скарги на ухвалу від 12.01.2018 року про передачу справи.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2018р. №210/103/18, апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та на виконання розпорядження керівника апарату суду від 03.12.2018р. №3050д, призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи, яка перебувала у провадженні судді Кононенко О.В., у зв`язку із відрахуванням судді.
За результатами автоматизованого перерозподілу вказана адміністративна справа передана на розгляд судді Турлаковій Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2018р. вказану справу прийнято до свого провадження, поновлено провадження по справі та призначено підготовче засідання.
Від відповідача-2 Дніпропетровської регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках до суду надійшли заперечення в яких зазначено, що п.8 Типового Положення про комісію з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2012 р. №886 та Положенням про Дніпропетровську регіональну комісію, визначений чіткий перелік документів, які додаються до заяви для розгляду питання про видачу довідки. Згідно вказаного переліку позивачу необхідно було надати документи які підтверджували б виплачену у 1986-1990 роках заробітну та інші виплати до заробітної плати (положення про оплату праці, положення про преміювання, накази про преміювання, та інше), однак заявником зазначені документи для розгляду до комісії не надано. Регіональна комісія не порушувала права позивача, оскільки діяла в межах своїх повноважень з дотриманням вимог чинного законодавства, керуючись Типовим положенням від 26.09.2012 № 886, у зв`язку з чим у задоволенні позову просили відмовити.
Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві.
Представник відповідача-1 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, у задоволенні позову просила відмовити.
Представник відповідача-2 у письмових запереченнях просив здійснювати розгляд справи без їх участі.
Заслухавши позивача та представника відповідача-1, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Згідно трудової книжки ОСОБА_1 від 04.09.1972р. копія якої наявна в матеріалах справи та оригінал якої оглянуто в судовому засіданні, на момент аварії на Чорнобильській АЕС, а саме у період з 1983-1988 роках позивач працював у Експериментальному ремонтно-механічному заводі №1 «Кривбасбуд» на посаді слюсаря.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 12.08.1986р. по 14.09.1986р. у зв`язку з аварією на Чорнобильський АЕС, був призваний Дзержинським РВК м.Кривого Рогу на спеціальні збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та наказом №112 по в/ч НОМЕР_1 був зарахований до військової частини, що підтверджується військовим квитком № НОМЕР_2 від 28.04.1973р.
Під час виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС перебував у зоні відчуження №3 з 13 по 15, з 16 по 20, з 21 по 25 серпня 1986р. та отримав гранично допустиму дозу радіаційного опромінювання - 21 рентген, внаслідок чого з 28.10.2011р. його визнано інвалідом 2-ї групи безстроково з втратою працездатності - 80%, що підтверджується Довідками МСЕК від 21.11.2011р. №574607, №071693.
Таким чином, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, особою з інвалідністю II групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи №140976 від 06.12.2011р.
Згідно витягу з протоколу засідання від 30 травня 2017 року №28 Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках Дніпропетровської обласної державної адміністрації, вирішено видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату з розрахунку: згідно з постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 17 вересня 1986 р. № 1115 годинна тарифна ставка слюсаря з ремонту шляхобудівельної техники 4 розряду - 0,79 крб., збережена заробітна плата за червень 1986 року - 235,11 крб, за липень 1986 року - 285,84 крб, з рахуванням днів роботи в зоні № 3 в 4-х кратному розмірі: за серпень 1986 - 13 днів (вихідні-2дні рахується в подвійному розмірі), в зв`язку з ненаданням Положення про преміювання у нарахуванні премії в розмірі 60% відмовити.
На підставі витягу з протоколу засідання комісії від 30 травня 2017 року № 28 та розрахунку заробітної плати Дніпропетровська ОДА видала позивача довідку №127 від 06.06.2017 «Про заробітну плату працівників за роботу у зоні відчуження в 1986-1990 роках», згідно якої розмір заробітної плати за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, із якої визначається пенсія, складає: 437крб. 34 коп.
Судом також досліджені надані позивачем докази: копія розрахунку заробітної плати; копія архівної довідки Галузевого Державного архіву; копія довідки ЕРМЗ №1 «Главкривбасбуд» про заробітну плату в зоні відчуження; копія розрахункової відомості.
Згідно з частиною першою статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.
Статтею 3 Закону України «Про правонаступництво України» передбачено, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України.
Як зазначено у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13.04.2001 року № 03-3/1652-018-2 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища», листом Держкомпраці УРСР від 13.06.1989 року №10-769 повідомлено про зняття грифу «секретно» з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987 року № 1497-378, розпоряджень від 03.09.1986 року № 1767-рс і від 11.12.1986 року № 2488-рс. Повідомлялось також, що розсекречуються прийняті до виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 року № 168-5, від 10.06.1986 року № 207-7, розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10.09.1986 року, від 16.12.1986 року № 694-рс, від 06.01.1988 року № 12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення Ради Міністрів УРСР: № 4с від 09.05.1986 року, № 58с від 11.06.1986 року, № 132с від 16.09.1986 року, № 179с від 25.12.1986 року, № 8с від 22.01.1988 року. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.
Так, постанова Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища» від 05.06.1986 року № 665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.
Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС» передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100% військовослужбовцям військових частин і органів КДБ СРСР, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, виконуючим службові обов`язки в зоні Чорнобильської АЕС, мали виплачуватись посадові оклади та оклади за військовим або спеціальним званням у подвійному розмірі. Аналогічні за змістом положення містились у наказах СРСР від 11.06.1986 року № 0130 та від 30.06.1986 року № 0189.
Відповідно до пункту 4 Постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища» від 05.06.1986 року № 665-195 установлено максимальний розмір премії - 60 відсотків тарифної ставки (окладу) в місяць.
Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 року № 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій дозволено підвищувати до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7).
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 (207с-86-п) (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.
Відповідно до статті 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.8 Типового положення про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 № 886(далі - Типове положення) Регіональна комісія розглядає письмові заяви громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) і осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - заявник), про видачу довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника.
Пунктом 9 Типового положення За результатами опрацювання поданих заявником документів регіональна комісія у місячний строк з дати реєстрації заяви приймає рішення про достатність підстав для видачі довідки про заробітну плату.
За бажанням заявника його може бути запрошено на засідання регіональної комісії. Рішення регіональної комісії оформляється протоколом, який підписується її головою та присутніми на засіданні членами.
Форма довідки про заробітну плату встановлюється Мінсоцполітики.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, особою з інвалідністю II групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи №140976 від 06.12.2011р.
Під час виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС позивач перебував у зоні відчуження №3 з 13 по 15, з 16 по 20, з 21 по 25 серпня 1986р. та отримав гранично допустиму дозу радіаційного опромінювання - 21 рентген, внаслідок чого з 28.10.2011р. його визнано інвалідом 2-ї групи безстроково з втратою працездатності - 80%, що підтверджується Довідками МСЕК від 21.11.2011р. №574607, №071693.
При цьому, на момент аварії на Чорнобильській АЕС, а саме у період з 1983-1988 роках позивач працював у Експериментальному ремонтно-механічному заводі №1 «Кривбасбуд» на посаді слюсаря, що підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_1 від 04.09.1972р. копія якої наявна в матеріалах справи та оригінал якої оглянуто в судовому засіданні.
Суд зазначає, що підприємство, на якому працював позивач на час виконання ним робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме: ЕРМЗ №1 «Главкривбасбуд» ліквідовано, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №22861483 від 16.05.2017р.
У зв`язку з необхідністю перерахунку пенсії, оскільки вказане підприємство ліквідоване без правонаступника, для отримання довідки про заробітну плату, позивач звернувся до Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу у зоні відчуження в 1986-1990 роках при Дніпропетровській ОДА.
Разом з тим, на підставі витягу з протоколу засідання комісії від 30 травня 2017 року № 28 та розрахунку заробітної плати, Дніпропетровська ОДА видала позивачу довідку №127 від 06.06.2017 «Про заробітну плату працівників за роботу у зоні відчуження в 1986-1990роках», згідно якої розмір заробітної плати за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, із якої визначається пенсія, складає: 437крб. 34 коп. У зв`язку з ненаданням Положення про преміювання на ЕРМЗ№1 «Главкривбасбуд» у нарахуванні премії в розмірі 60% із урахуванням 100 % тарифної ставки відмовлено.
При цьому, суд звертає увагу, що розрахунок заробітної плати, вказаний у довідці №127 від 06.06.2017 року проведений без урахування положень Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156; Постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 року№ 153/10-43; Постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195; Постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради профспілок №207-7 від 10 червня 1986 року, з яких було знято гриф «таємно» та згідно з якими до тарифної ставки, підвищеної на 100 %, застосовувалися показники кратності та було передбачено максимальний розмір премії 60 % із врахуванням 100% тарифної ставки.
Крім того, відповідно до пп. 3 п. 1 постанови Ради Міністрів Української РСР і Укрпрофради від 10.06.86 р. № 207-7 для заохочення працівників підприємств, організацій і установ (незалежно від їхньої відомчої підпорядкованості), що безпосередньо брали участь у роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в розпорядження Міністерства енергетики та електрифікації СРСР виділялися кошти в розмірі 1 млн. карбованців на місяць до повного завершення цих робіт.
Якщо розрахунки не було проведено своєчасно, донарахування провадили за наявності табеля обліку робочого часу (оригіналу) за період роботи в зоні відчуження, завіреного підприємством, установою чи організацією, що відповідали за проведення конкретних робіт у зоні відчуження, чи іншого документа первинного бухгалтерського обліку, складеного в році виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.
За таких умов, суд вважає за можливе враховувати норми п.4 Постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986 №665-195 (Постанови Ради Міністрів УРСР га УКРСОВПРОФА від 10.06.1986 №207-7) щодо встановлення робітникам підприємств, організацій та установ, що виконують роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та запобіганню забруднення середовища максимального розміру премії - 60% тарифної ставки (окладу) на місяць» та п. 1 Постанови Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦСПС від 07.05.1986 №153/10-43, згідно якого працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення і винагороди нараховуються відповідно до чинних положень на збільшені згідно з пунктом Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів РСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. №524-156 тарифні ставки і посадові оклади. Встановлені законодавством граничні розміри премій обчислювати із зазначених підвищених тарифних ставок (відрядних розцінок) і посадових окладів.
Щодо порядку преміювання колегія суддів зазначає, що відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 року №153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась відповідно до чинних на підприємстві систем преміювання, а отже розмір премії працівників, відряджених до зон відчуження, повинен був визначатися на підставі положень, що діяли на підприємстві.
Постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року №207-7 було дозволено керівникам підприємств, установ і організацій встановлювати працівникам, зайнятим на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, премії до 60% тарифної ставки (посадового окладу) на місяць.
Суд зазначає, що у разі прийняття рішення про підвищення граничного розміру премії до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць, в положення про преміювання мали вноситися відповідні зміни. Якщо на підприємстві виплата премії не була передбачена, або була передбачена в меншому розмірі, то підстав для нарахування премії в розмірі 60% немає.
Доказів позбавлення чи зменшення розміру премії ОСОБА_1 за час перебування в зоні ЧАЕС, відповідачем не надано.
В п.4 постанови Ради Міністрів УРСР і Укррадпрофу від 10.06.1986 року № 207-7 було встановлено максимальний розмір премії для ліквідаторів аварії - 60% тарифної ставки (окладу) в місяць. При цьому, у вказаній постанові ніяких умов про внесення будь-яких доповнень до колективних договорів установ, організацій не було встановлено. Оскільки положення про преміювання не є документом постійного зберігання, то вимоги відповідача про надання підстав для виплати премії є неправомірними.
Таким чином, відмова відповідача у нарахуванні премії в розмірі 60% лише з підстав відсутності Положення про преміювання є протиправною, оскільки збереження таких відомостей не може контролюватись пенсіонером, а відтак на нього не може покладатися відповідальність за їх відсутність.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що розрахунок грошового забезпечення позивача за період з 1986-1990 р.р. має проводитись з урахуванням приписів зазначених вище нормативних актів, якими врегульовано порядок оплати праці робітників та службовців, оскільки неврахування при розрахунку грошового забезпечення позивача період перебування у зоні Чорнобильської АЕС впливає на призначення розміру пенсії.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Приписами ч.1 ст.9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За встановлених обставин, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем-1 при складанні та видачі позивачу довідки №127 від 06.06.2017року не були застосовані нормативні акти (Постанови і Розпорядження Ради Міністрів СРСР та УРСР), які визначали умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників, занятих на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Керуючись ст.ст. 241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною відмову Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу у зоні відчуження в 1986-1990 роках, щодо нарахування ОСОБА_1 60% премії та 100 % тарифної ставки за період роботи в зоні відчуження зона 3 кратність 4, - 13 по 15,з 16 по 20,з 21 по 25 серпня 1986 року.
Зобов`язати Регіональну комісію з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу у зоні відчуження в 1986-1990 роках розглянути на засіданні питання щодо перерахунку заробітної плати та видачі ОСОБА_1 довідки Про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках з урахуванням 60% премії та 100 % тарифної ставки за період роботи в зоні відчуження зона 3 кратність 4, - 13 по 15, з 16 по 20, з 21 по 25 серпня 1986 року.
Визнати протиправними дії Дніпропетровської обласної державної адміністрації, щодо видачі ОСОБА_1 довідки №127 від 06.06.2017року «Про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках», без урахування премії 60% та 100 % тарифної ставки за період роботи в зоні відчуження зона 3 кратність 4, - 13 по 15, з 16 по 20, з 21 по 25 серпня 1986 року.
Зобов`язати Дніпропетровську обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 поновлену та виправлену довідку Про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках з урахуванням 60% премії та 100 % тарифної ставки за період роботи в зоні відчуження зона 3 кратність 4, - 13 по 15, з 16 по 20, з 21 по 25 серпня 1986 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова