Справа № 160/1540/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 160/1540/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 (головуючий суддя Кальник В.В.

у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не врахування у складі заробітної плати ОСОБА_1 в ході розрахунку розміру пенсії на виконання судового рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2017 року по справі № 205/5068/17 інших виплат у вигляді грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки (131 день) в розмірі 32506,34 грн., заявленої довідкою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 16.05.2017 року № 9908/10/04-36-05-02-16, на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- скасувати рішення відповідача №15 від 16.04.2018 року про перерахований розмір пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати відповідача здійснити з 05 липня 2017 року перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з урахуванням не врахованих в ході розрахунку розміру пенсії на виконання судового рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2017 року по справі № 205/5068/17 інших виплат у вигляді грошової компенсації за невикористані дні щорічної та додаткової відпустки (131 день.) в сумі 32506,34 грн., заявленої довідкою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 16.05.2017 року № 9908/10/04-36-05-02-16 та винести відповідне рішення.

Позов обґрунтовано тим, що на виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2017 року по справі № 205/5068/17 відповідачем призначено пенсію за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України Про державну службу з 05.07.2017 року. Проте під час призначення такої пенсії протиправно не враховано у складі заробітної плати ОСОБА_1 інші виплати у вигляді грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки (131 день) в розмірі 32506,34 грн., заявлені довідкою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 16.05.2017 року № 9908/10/04-36-05-02-16, на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Позивач посилається на те, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що грошова компенсація за невикористану відпустку при звільненні не входить до системи оплати праці державних службовців, з якої обраховується пенсія, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що судом першої інстанції правова природа спірних виплат не досліджена, при цьому компенсаційні виплати за невикористану відпустку тісно пов`язані з виконанням позивачем своїх службових обов`язків, оскільки замість повної відпустки позивач використала лише частину і по факту отримала грошову компенсацію за невикористану кількість днів щорічних відпусток, а не за невідпрацьований час.

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Посилається на те, що грошова компенсація за невикористану відпустку при звільненні не входить до системи оплати праці державних службовців, з якої обраховується пенсія, а має інше правове значення. Зазначає про практику Верховного Суду щодо розгляду подібних справ.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2017 року у справі № 205/5068/17 позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними дії Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України Про державну службу; зобов`язано Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі здійснити призначення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України Про державну службу з 05.07.2017 року.

Згідно довідки Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 9908/10/04-36-05-02-16 від 16.05.2017 року серед іншого відображено у складі заробітної плати для призначення пенсії державного службовця інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) грошову компенсацію за невикористані дні щорічної та додаткової відпустки в сумі 32506,34 грн.

09.11.2018 року, 08.01.2019 року ОСОБА_1 зверталася із заявами до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про перегляд пенсійної справи та здійснення розрахунку розміру пенсії з урахуванням не врахованої суми компенсації за невикористані дні щорічної та додаткової відпустки в сумі 32506,34 грн. заявленої довідками Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 16.05.2017 року № 9908/10/04-36-05-02-16 та від 27.11.2017 року № 35640/10/04-36-05-02-16 для призначення пенсії державного службовця.

Листом від 16.01.2019 року за № 291/С-07 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено ОСОБА_1 про призначення пенсії з 05.07.2017 року за віком відповідно до Закону України Про державну службу згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2017 року у справі № 205/5068/17. Також вказаним листом повідомлено, що врахувати до середньомісячної заробітної плати для розрахунку пенсії суму грошової компенсації за невикористану щорічну додаткову відпустку згідно довідки № 9908/10/04-36-05-02-16 від 16.05.2017 року, немає законних підстав, оскільки врахування такої компенсації не передбачено постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 14.09.2016 року Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Закону України «Про пенсійне забезпечення», «Про оплату праці», «Про відпустки».

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначена Конституцією та законами України.

В силу ст. 90 Закону України «Про державну службу» пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, при вирішення питання про пенсійне забезпечення державних службовців суб`єкт владних повноважень має застосовувати норми Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно з ст. 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України;

3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.

При цьому, відповідно до статті 1 Закону України Про оплату праці заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Згідно із статтею 2 Закону України Про оплату праці основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Слід взяти до уваги, що статтею 66 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Позивач в позові та в апеляційній скарзі зазначає, що відповідачем не враховано у складі заробітної плати інші виплати у вигляді грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки (131 день) в розмірі 32 506,34грн.

Колегвія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 2 Закону України Про відпустки право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи (далі - підприємство).

Право на відпустки забезпечується:

- гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом;

- забороною заміни відпустки грошовою компенсацією, крім випадків, передбачених статтею 24 цього Закону.

Статтею 24 Закону України Про відпустки передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

За бажанням працівника частина щорічної відпустки замінюється грошовою компенсацією. При цьому тривалість наданої працівникові щорічної та додаткових відпусток не повинна бути менше ніж 24 календарних дні.

Пунктом 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб, пункт 5 якої визначає, що постанова застосовується з 1 травня 2016 року, передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Статтею 57 Закону України Про державну службу встановлено, що державним службовцям надається щорічна основна оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законом не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Таким чином, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що грошова компенсація за невикористані дні відпустки є одноразовою виплатою, яка, хоча і включається до фонду заробітної плати (додаткового), проте є виплатою за невідпрацьований час, має іншу правову природу та відноситься до разових платежів; не пов`язана з виконанням позивачем своїх службових обов`язків і має компенсаційний характер, пов`язаний, як правило, із фактом звільнення працівника.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.02.2019 у справі №460/3772/16-а.

Також, про те, що компенсація за невикористану відпустку не включається до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, зазначав Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2019 року по справі № 266/2322/16-а.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

З огляду на результати апеляційного розгляду та характер спірних правовідносин судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України, протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 05.08.2019.

Головуючий суддя Ю.В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров