Справа № 580/2440/19
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року справа № 580/2440/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Баклаженко Н.В.,

розглянувши по суті в порядку загального позовного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Корсунь-Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі - позивач) з позовом до Корсунь-Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (вул. Ювілейна, 30, м. Корсунь-Шевченківський, Черкаська обл., 19402, далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не направленні відповідної постанови про зняття арешту та закриття провадження до органу, установи, посадовій особі, яким раніше була направлена постанова про накладення арешту на все майно позивача (невизначене майно) для її виконання, а також у не вчиненні необхідних дій щодо реєстрації припинення обтяження майна позивача після закриття виконавчого провадження, в рамках якого було накладено арешт на все належне позивачу майно;

- зняти арешт з усього нерухомого майна позивача та заборону на його відчуження, який був накладений постановою відповідача від 05.07.2011 №б/н.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 07.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем накладено арешт на майно постановою від 05.07.2011 №б/н під час примусового виконання виконавчого листа Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області №2-5480. На заяву позивача щодо зняття з його майна арешту, листом від 15.07.2019 №6091 відповідач повідомив останнього про неможливість зняття арешту, оскільки виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області №2-5480 знищені, у зв`язку із закінченням строку їх зберігання, тому позивач просить суд в судовому порядку зняти арешт з її майна, що були накладенні в межах вищенаведених виконавчих провадженнях.

Позивач в судове засідання не прибула, просила суд розгляд справи здійснювати за її відсутності.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов на надав, надіслав на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності свого представника.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Беручи до уваги клопотання учасників справи про розгляд справи за їх відсутності, суд дійшов висновку про здійснення розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що у липні 2019 року ОСОБА_1 стало відомо, що відповідачем накладено арешт на її майно у виконавчих провадженнях ВП №27405148, ВП №27406393 з примусового виконання виконавчого листа виданого Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області №2-5480.

На заяву ОСОБА_1 щодо зняття з її майна арешту, відповідач листом від 15.07.2019 №6091 повідомив останню про неможливість зняття арешту, оскільки виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області №2-5480 знищені, у зв`язку із закінченням строку їх зберігання.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) від 21 квітня 1999 року №606-XIV (далі - Закон №606-XIV).

Порядок та умови зняття арешту з майна визначені статтями 50, 60 Закону №606-XIV, згідно яких у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Як встановлено судом із матеріалів справи, в Корсунь-Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відсутні матеріали виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище» ОСОБА_2 »), в межах яких було винесено постанову про арешт нерухомого майна позивача від 05.07.2011 №б/н з примусового виконання виконавчого листа Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області №2-5480, що підтверджується листом відповідача від 15.07.2019 №6091.

Відповідно до статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

У цивільному законодавстві визначено поняття права власності, яким є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина 1 статті 316 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 зазначеного Кодексу передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, у матеріалах адміністративної справи відсутні належні докази правомірності існування станом на час розгляду справи накладеного на майно позивача арешту, згідно від 05.07.2011 №б/н з примусового виконання виконавчого листа Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області №2-5480, винесеної відділом ДВС Корсунь-Шевченківського РУЮ.

Згідно частини 4 ст. 59 Закону №1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Згідно з частиною 5 цієї статті у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині позовної вимоги щодо зняття арешту з майна позивача, який накладений постановою від 05.07.2011 №б/н з примусового виконання виконавчого листа Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області №2-5480, однак вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги щодо бездіяльність відповідача, яка полягає у не направленні відповідної постанови про зняття арешту та закриття провадження до органу, установи, посадовій особі, яким раніше була направлена постанова про накладення арешту на все майно позивача (невизначене майно) для її виконання, а також у не вчиненні необхідних дій щодо реєстрації припинення обтяження майна позивача після закриття виконавчого провадження, в рамках якого було накладено арешт на все належне позивачу майно - оскільки у зв`язку із знищенням вищевказаних виконавчих проваджень у відповідача не було правових підстав для його самостійного скасування (зняття).

Таким чином, позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 271, 287, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , що накладений постановою відділу ДВС Корсунь-Шевченківського РУЮ від 05.07.2011 №б/н з примусового виконання виконавчого листа Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області №2-5480.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Корсунь-Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В.А. Гайдаш