Справа № 440/1544/19
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 р.Справа № 440/1544/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Калитки О. М. ,

за участю секретаря судового засідання Клочко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.О. Удовіченко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 10.06.19 року по справі № 440/1544/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Полтавській області) в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 08.02.2019 № 941-СГ про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність орієнтовною площею 1,0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Горбівської сільської ради Глобинського району Полтавської області;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області винести наказ про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність орієнтовною площею 1,0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Горбівської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 08 лютого 2019 року № 941-СГ про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність орієнтовною площею 1,0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Горбівської сільської ради Глобинського району Полтавської області

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (, юридична адреса: вул. Уютна, 23, м.Полтава, 36038) повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність орієнтовною площею 1,0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Горбівської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

В решті позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не повне дослідження обставин справи, просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позову та прийняти нове, яким позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що має право на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 1,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Горбівської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

Також, позивач зазначає, що зобов`язання відповідача судом надати такий дозвіл не є втручанням в його дискреційні повноваження та є ефективним способом відновлення порушеного права.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивач не має право на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 1,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Горбівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, оскільки спірна земельна ділянка відноситься до земель колективної власності, згідно акта на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 від 03 березня 1995 року, в зв`язку з чим, у відповідності до частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України не наділений повноваженнями передавати вказану земельну ділянку у власність.

Також, відповідач зазначає, що зобов`язання його судом надати такий дозвіл є втручанням в його дискреційні повноваження та виключну компетенцію.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру в Полтавській області із заявою від 24 травня 2018 (вхідний номер Б-9087/0/25-18 від 21 червня 2018 року) про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 1,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Горбівської сільської ради Глобинського району Полтавської області (а.с. 27).

Листом від 25 червня 2018 року № 5360/0/26-18 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області повідомлено позивача, що Головним управлінням сформовано перелік земельних ділянок із зазначенням площ, які можуть бути передані в межах норм безоплатної приватизації на території області. Інформація про перелік земельних ділянок оприлюднена на офіційному веб-сайті Головного управління: http//poltavska.land.gov.ua (а.с. 28).

Позивач не погоджуючись із такою відмовою звернувся до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039, ) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у вирішенні заяви ОСОБА_1 від 24 травня 2018 року (вхідний номер Б-9087/0/25-18 від 21 червня 2018 року) про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 1,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Горбівської сільської ради Глобинського району Полтавської області. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 травня 2018 року (вхідний номер Б-9087/0/25-18 від 21 червня 2018 року) з урахуванням правової оцінки спірного питання, наданої судом у даному рішенні (а.с. 40-43).

На виконання вимог вищевказаного рішення суду Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області 08 лютого 2019 року винесено наказ №941- СГ (а.с. 18).

Згідно вищевказаного наказу ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Горбівської сільської ради Глобинського району Полтавської області за межами населеного пункту, у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відмова Головного Управління Держгеокадастру у Полтавській області у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а отже є незаконною, оскільки підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою стала невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Зі змісту наказу Головного Управління Держгеокадастру у Полтавській області №941-СГ від 08 лютого 2019 року не можливо встановити, яким саме вимогам нормативно-правових актів не відповідає місце розташування спірної земельної ділянки, що свідчить про неповний розгляд та надання відповіді на клопотання позивача та як наслідок, є підставою скасування наказу Головного Управління Держгеокадастру у Полтавській області №941-СГ від 08 лютого 2019 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено з матеріалів справи, на виконання вимог рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року, Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянуто заяву позивача, та 08 лютого 2019 року винесено наказ №941- СГ (а.с. 18), яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель вирішуються Земельним кодексом України.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до положень ч. 6 та 7 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, приписами зазначеної норми встановлено єдину підставу для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Інших підстав для такої відмови приписами чинного законодавства України не встановлено.

Так, з матеріалів справи встановлено, що підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у наказі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №941-СГ від 08 лютого 2019 року стала невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Колегія суддів, перевіривши оскаржуваний наказ на відповідність критеріям ч. 2 ст. 2 КАС України, погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість відмови відповідача у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки вона не містить посилання на те, яким саме вимогам нормативно-правових актів не відповідає місце розташування спірної земельної ділянки, що свідчить про необґрунтованість спірного наказу, та як наслідок є підставою для його скасування.

При цьому колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги відповідача про те, що судом першої інстанції не враховано належність спірної земельної ділянки до земель колективної власності, згідно державного акта на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 від 03 березня 1995 року (а.с. 32-35) та відсутність компетенції у Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області для надання дозволу на розробку проекту землеустрою, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи, що підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення була невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а доводи відповідача щодо належності земельної ділянки до колективної власності та відсутності відповідної компетенції у Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області не були покладені в основу оскаржуваного наказу про відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення відведення вказаної земельної ділянки, то посилання відповідача на такі доводи після прийняття відповідного рішення колегія суддів вважає безпідставними.

Колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для покладення обов`язку на відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою вказаної земельної ділянки та відхиляє доводи апеляційної скарги позивача про незаконність рішення суду першої інстанції в цій частині, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Колегією суддів встановлено, що в матеріалах справи наявний державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 від 03 березня 1995 року (а.с. 32-35), відповідно до якого оспорювана земельна ділянка відноситься до земель колективної власності.

Станом на час розгляду спірних правовідносин, законодавством не передбачено колективної форми власності, між тим, вказані обставини не можуть бути підставою для припинення колективної власності на землю.

Пунктом 7 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, встановлено, що громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 06 червня 2018 року у справі №816/1618/17 (номер в ЄДРСР 74550313).

Законом України від 10 липня 2018 року № 2498-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу: доповнено пунктом 21 такого змісту: "21. Установити, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності".

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності до змісту ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган при розгляді заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність повинен перевірити місце розташування земельної ділянки на відповідність вимогам законів та вимогам відповідних документів.

Однак, відповідач, приймаючи наказ про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення оспорюваної земельної ділянки, не навів посилання, що ним встановлено, що вказана земельна ділянка належить до колективної власності або власності територіальної громади, а тому колегія суддів приходить до висновку, що відповідач не здійснив перевірку відповідного місця розташування об`єкта вимогам законів, не з`ясував питання чи дійсно земельна ділянка належить до колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства імені Кірова, за ким на даний час зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку, чи припинено колективне сільськогосподарське підприємство імені Кірова, якому видан державний акт на право колективної власності.

Враховуючи, що перевірка відповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, належить до повноважень відповідача, яким така перевірка під час розгляду заяви не здійснювалась, то у суду відсутні підстави для перевірки наявності або відсутності підстав встановлених ст. 118 Земельного кодексу України для надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в частині зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області винести наказ про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність орієнтовною площею 1,0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Горбівської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

Таким чином, переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг, з наведених підстав, не спростовують висновки суду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 року по справі № 440/1544/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова О.М. Калитка
Повний текст постанови складено 09.08.2019 року