Справа № 1.380.2019.000005
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/5496/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Шевчук С.М.

з участю секретаря судового засідання: Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року (ухвалене головуючим-суддею Гулкевич І.З., час ухвалення судового рішення 14 год 55 хв у м. Львові, час складання повного судового рішення 15 квітня 2019 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - ГУ НП у Львівській області, відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу ГУ НП у Львівській області №4055 від 26.11.2018 «Про застосування дисциплінарних стягнень до дільничних офіцерів поліції відділу превенції Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області» в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани та зменшення розміру щомісячної премії на 10% терміном на один місяць та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому вказану премію, виходячи з базового розміру за грудень 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум за вказаний період.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 позов було задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ НП у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що позивачем не було дотримано вимог ст.18 Закону України «Про національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон №580-VIII), ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ (далі - Дисциплінарний статут ОВС) в частині дотримання законодавства, неухильного виконання вимог присяги працівника ОВС, статутів і наказів начальників, постійного підвищення свого професійного та культурного рівня. Крім того, апелянт вказує на ігнорування позивачем вимог ст.14 Закону України «Про охорону праці» №2694-XII від 14.10.1992 (далі - Закон №2694-XII) та п.п.8 п.3 ст.1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» №2337-VIII від 15.03.2018 (далі - Дисциплінарний статут НПУ) стосовно недотримання заходів безпеки під час несення служби та особистої безпеки і здоров`я. Вважає, що дане порушення стало можливим через відсутність у позивача відповідних спецзасобів. Також, зазначає, що звернення стосовно протиправних дій на території гуртожитку, на розгляд позивачу не передавалося, натомість останній прибув на місце без відповідної резолюції на документі, без скерування керівника відділу поліції чи оперативного чергового. Щодо висновків суду першої інстанції про порушення вимог ст. 61 Конституції України зазначає, що премія є додатковим елементом грошового забезпечення, а її зменшення не є видом дисциплінарного стягнення. При цьому, покликається на ч.5 ст.23 Дисциплінарного статуту НПУ, відповідно до якого у місяці виконання дисциплінарного стягнення поліцейського може бути позбавлено премії повністю або частково в порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ України.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача Прокопик І. О. , яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що наказом ГУ НП у Львівській області №4055 від 26.11.2018 «Про застосування дисциплінарних стягнень до дільничних офіцерів поліції відділу превенції Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області», зокрема, на ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення службової дисципліни, вимог ст.18 Закону №580-VIII в частині неухильного дотримання положень Конституції України, Законів України та нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, професійного виконання своїх службових обов`язків, що виразилось у порушенні вимог ст.14 Закону №2694-XII, п.п.8 п.3 ст.4 Дисциплінарного статуту НПУ, відповідно до яких працівник зобов`язаний дотримуватись заходів безпеки під час несення служби та дбати про особисту безпеку і здоров`я, внаслідок чого ним були отримані тілесні ушкодження. Також відповідно до Положення про преміювання поліцейських ГУ НП у Львівській області №37 від 05.05.2016 позивачу зменшено розмір щомісячної премії на 10%, терміном на 1 місяць.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було доведено відповідними доказами неналежне виконання позивачем своїх посадових обов`язків та не дотримання ним законодавства. При прийнятті оспорюваного наказу, відповідачем не було дотримано критеріїв обґрунтованості та пропорційності. Крім того, до позивача застосовано два види стягнення у вигляді догани та зменшення щомісячної премії терміном на один місяць. При цьому, такий вид стягнення, як позбавлення премії відсутній у переліку видів стягнень, які містяться у ст.12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ» №3460-IV від 22.02.2006 (далі - Дисциплінарний статут ОВС), що суперечить вимогам ст.61 Конституції України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до п.п.1, 2, 6 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

У разі вчинення протиправних діянь, поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до Закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч.1 ст.19 Закону №580-VIII).

Згідно п.9 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» на поліцейських поширено дію Дисциплінарного статуту ОВС.

Згідно дефініції наведеної у статті 1 Дисциплінарного статуту ОВС, службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно з положеннями статей 2, 5 Дисциплінарного статуту ОВС, дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС, службова дисципліна України базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

У статті 12 Дисциплінарного статуту ОВС наведено перелік дисциплінарних стягнень, які можуть накладатися на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, в тому числі догана.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу врегульовано статтею 14 Дисциплінарного статуту ОВС.

Зокрема, даною статтею встановлено, що з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органів внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Порядок проведення службового розслідування врегульовано Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом МВС України №230 від 12.03.2013, затвердженою в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за № 541/23073 (далі - Інструкція №230), яка була чинною на виникнення спірних правовідносин та у відповідній редакції.

Відповідно до п.1.2 Інструкції №230, службове розслідування - це комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з`ясування інших обставин.

Пунктом 2.1 розділу 2 Інструкції №230 передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмування (поранення), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Якщо вину особи рядового і начальницького складу повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення (п.5.4 Інструкції №230).

Як встановлено судом, оспорюваний наказ був винесений на підставі висновку службового розслідування від 16.11.2018, затвердженого 16.11.2018 начальником ГУ НП у Львівській області, в ході якого було встановлено, що 12.10.2018 близько 16 год 00 хв капітан поліції ОСОБА_4 та лейтенант поліції ОСОБА_1 спільно з інспектором ювенальної превенції Шевченківського ВП лейтенантом поліції ОСОБА_18. та старшим інспектором ювенальної превенції Шевченківського ВП старшим лейтенантом поліції Ковальчук О.В., під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП за адресою : м. Львів, вул. Ожинова, 5, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , якому було запропоновано поїхати у Шевченківський ВП ГУ НП у Львівській області, на що останній у грубій формі відмовився та почав погрожувати працівникам поліції. Під час затримання ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , схопили його за руки, однак останній вирвався, вчинив шарпанину, в ході якої штовхнув поліцейських, внаслідок чого останні, впавши на підлогу, отримали тілесні ушкодження. У подальшому, будучи доставленим до Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області, на громадянина ОСОБА_5 було складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.173, 185 КУпАП. У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_1 звернулися у травмпункт ЛШМД, на лікуванні не перебували, а також за фактом отримання ними тілесних ушкоджень СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області відомості до ЄРДР не вносились.

В основу оспорюваного наказу, прийнятого на підставі висновку службового розслідування, покладено те, що ОСОБА_1 , не маючи на виконанні жодних матеріалів щодо неправомірних дій вчинених на території училища ЛВПУ ТТС НТУ по вул. Ожиновій, 5 у м. Львові, самовільно прибув до вказаного училища, де проводив спілкування з громадянином ОСОБА_5 , що у подальшому призвело до конфлікту та отримання тілесних ушкоджень працівниками поліції, позивач під час цього інциденту не дбав про особисту безпеку і здоров`я, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження, що стало можливим в результаті порушення ним службової дисципліни, зокрема, у нього були відсутні спецзасоби, а також позивач, усвідомлюючи, що ОСОБА_5 перебуває у збудженому стані, втратив пильність та контроль над ситуацією, не обрав безпечної дистанції між ним та порушником.

У своїх поясненнях, наданих під час проведення службового розслідування, позивач вказав, що 12.10.2018 у Шевченківський ВП ГУ НП у Львівській області надійшло повідомлення на лінію « 102» про неадекватну поведінку учня ОСОБА_5 в приміщенні гуртожитку Львівського вищого професійного училища транспортних технологій та сервісу Національного транспортного університету, у зв`язку з чим просили скерувати наряд поліції. Відразу після виклику, було скеровано патрульну групу на вул. Ожинова, 5, зокрема, у вказаний гуртожиток старшого дільничного офіцера поліції ОСОБА_4 , дільничного офіцера поліції старшого лейтенанта ОСОБА_1 , старшого інспектора ювенальної превенції ОСОБА_5., інспектора ювенальної превенції ОСОБА_18. Також позивач пояснив, що інспектором ОСОБА_5 була проведена профілактична бесіда з учнем ОСОБА_8 у кімнаті, де він проживає. У подальшому інспектор ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_1 пішли до кімнати ОСОБА_5 . При контакті останній відреагував зухвало, в грубій формі висловлювався, на прохання пред`явити документ, який засвідчує його особу-відмовився, на пропозицію проїхати у районний відділ поліції почав реагувати агресивно і штовхнув у груди старшого дільничного офіцера поліції ОСОБА_4 , в цей час ОСОБА_1 схопив ОСОБА_5 за руку для припинення протиправних дій, при спробі затримання останній чинив опір, наніс удари ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . На підмогу майстер училища викликав по « 102» патрульну поліцію, оскільки ОСОБА_5 не заспокоювався, погрожував порізати ножем, розбив вікно. На крики та звук розбитого вікна прибігли інші працівники навчального закладу, серед яких заступник директора ОСОБА_9 , вихователь ОСОБА_19 . Після прибуття працівників патрульної поліції ОСОБА_11 був доставлений у Шевченківський ВП ГУ НП у Львівській області.

Дані обставини підтверджуються також рапортом на ім`я начальника Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області, поясненнями заступника директора НВР ОСОБА_12 , вихователя ОСОБА_13 , майстра ОСОБА_14 , характеристикою на ОСОБА_5 від директора училища ОСОБА_15 , класного керівника ОСОБА_16 , майстра виробництва ОСОБА_17 .

При цьому, під час виконання службових обов`язків в цій ситуації, при затриманні ОСОБА_5 , ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, а саме : забій м`яких тканин лобної ділянки, що підтверджується випискою ЛШМД №3827 від 12.10.2018, а також поясненнями свідків, які були допитані в судовому засіданні 11.03.2019.

Доводи відповідача про те, що ОСОБА_1 , не маючи на виконанні жодних матеріалів щодо неправомірних дій вчинених на території училища ЛВПУ ТТС НТУ по вул.Ожиновій, 5 у м. Львові, самовільно прибув до вказаного училища, спростовуються наведеними вище обставинами щодо повідомлення про вчинення протиправних дій в гуртожитку Львівського вищого професійного училища транспортних технологій та сервісу Національного транспортного університету.

Додатково слід вказати, що відповідно до п.5 розділу І, п.п.1-4 п.2 розділу ІІ, п.3 розділу ІІІ, п.6 розділу IV Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції, затвердженої наказом МВС України №650 від 28.07.2017, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.08.2017 за №1041/30909, Дільничні офіцери поліції (ДОП) при здійсненні своїх повноважень взаємодіють з органами (підрозділами) поліції, центральними та місцевими органами виконавчої влади; у своїй роботі ДОП взаємодіє з іншими органами та підрозділами поліції шляхом обміну інформацією, участі в плануванні та реалізації спільних заходів, що проводяться за наказом керівника відділу (відділення) поліції; ДОП у межах поліцейської дільниці проводить серед населення роз`яснювальну роботу для формування у населення правової культури, негативного ставлення до суспільно небезпечних явищ з метою підняття іміджу поліції та про способи захисту і самооборони від злочинних посягань; завданнями ДОП є, зокрема: здійснення профілактичної роботи, спрямованої на запобігання вчиненню кримінальних та інших правопорушень; виявлення причин та умов, що призводять до вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень, ужиття у межах компетенції заходів для їх усунення; ужиття заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснення своєчасного реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Отже, вказаними нормами передбачено повноваження та завдання ДОП щодо здійснення профілактичної роботи, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень, вжиття заходів, спрямованих на їх усунення, а також щодо взаємодії на території закріпленої за ним поліцейської дільниці з іншими органами (підрозділами) поліції, зокрема, шляхом проведення спільних заходів, проведення спільних заходів.

Як встановлено вірно судом першої інстанції, ОСОБА_1 здійснив виїзд у вказане училище з представниками ювенальної превенції Шевченківського ВП для проведення профілактичної роботи з окремими учнями училища, зокрема, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , тобто діяв в межах своїх повноважень та обов`язків, що спростовує доводи відповідача про його самовільне прибуття до гуртожитку училища по АДРЕСА_2 та без законних підстав.

Щодо доводів відповідача про те, що позивач під час інциденту з ОСОБА_5 не дбав про особисту безпеку і здоров`я, зокрема, усвідомлюючи, що останній перебуває у збудженому стані, втратив пильність та контроль над ситуацією, не обрав безпечної дистанції між ним та порушником, колегія суддів зазначає, що такі доводи є необґрунтованими та припущеннями, оскільки, як встановлено з описаних вище пояснень позивача та свідків, ОСОБА_1 під час вказаного інциденту діяв з врахуванням ситуації, зокрема, з метою припинення протиправної поведінки ОСОБА_5 разом з іншим ДОП ОСОБА_4 , вживав заходів щодо затримання порушника, а отримання позивачем тілесних ушкоджень внаслідок опору та нанесення ударів ОСОБА_5 , на думку колегії суддів, не можна трактувати саме як порушення позивачем заходів особистої безпеки.

Доводи відповідача про порушення перебування позивача 12.10.2018 без однострою з табельною вогнепальною зброєю, засобами зв`язку та спецзасобами, колегія суддів не бере до уваги, оскільки таке порушення не являлось предметом службового розслідування та не було покладено в основу оскаржуваного рішення.

Стосовно доводів відповідача про порушення позивачем вимог статті 14 Закону №2694-XII, якою передбачені вичерпні обов`язки працівника щодо додержання вимог нормативно-правових актів з охорони праці, на думку колегії суддів є безпідставними, оскільки такі обов`язки чітко прописані у спеціальному Законі, по відношенню до цього, який не може бути застосований до спірних правовідносин.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність оспорюваного наказу.

З урахуванням висновків про протиправність оспорюваного наказу, колегія суддів вважає також правильним висновок суду першої інстанції про безпідставність зменшення розміру щомісячної премії на 10%, терміном на 1 місяць.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про помилковість висновків суду першої інстанції щодо порушення відповідачем вимог ст. 61 Конституції України, в контексті положень ч.5 ст.23 Дисциплінарного статуту НПУ, відповідно до якого зменшення премії не є видом дисциплінарного стягнення.

Разом з тим, зазначає, що такі доводи не впливають на висновок суду першої інстанції про протиправність оспорюваного наказу та рішення про зменшення премії.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.1 ч.5 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами його перегляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 12, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року по справі № 1.380.2019.000005 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 09.08.2019.