Справа № 500/1792/19
Суддя: Хрущ Вікторія Леонідівна
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

/про продовження строку на усунення недоліків позовної заяви/

Справа № 500/1792/19

14 серпня 2019 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Хрущ В.Л., розглянувши подану ОСОБА_1 заяву про усунення недоліків позовної заяви у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до Кременецького районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді від 05.08.2019 року вищезазначену позовну заяву було залишено без руху з огляду на її невідповідність ряду вимог, що встановлені статтею 161 КАС України, та дотримання яких є обов`язковими у разі звернення до суду з адміністративним позовом.

У вищезазначеній ухвалі судом було описано виявлені недоліки та встановлено спосіб їх усунення. Строк для усунення недоліків позивачу було надано - до 10 днів з моменту вручення даної ухвали, та роз`яснено наслідки невиконання вимог даної ухвали у встановлений судом строк.

12.08.2019 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Проте, вимоги ухвали від 05.08.2019 року, у передбачений спосіб позивачем не усунуто. Натомість, у даній заяві позивач зазначила, що у поданій нею позовній заяві "...помилково ішлося посилання на положення пункту 7 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" як на підставу для звільнення від сплати судового збору." При цьому, позивач повторно просить звільнити її від сплати судового збору, - на підставі положень пункту 14 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір".

Розглянувши дане клопотання, суд приходить до висновку про неможливість його задоволення та не приймає доводи позивача щодо наявності підстав для звільнення її від сплати судового збору і у відповідності до пункту 14 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір", - з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Зі змісту наведеної статті 3 вищевказаного закону вбачається, що законодавець розрізняє позовні заяви та інші заяви, які можуть бути об`єктом сплати судового збору.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Пунктом 14 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Dказана норма - не передбачає звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви до адміністративного суду в інтересах зазначених осіб.

При цьому, пункт 14 вказаної норми звільняє від сплати судового збору осіб, які в інтересах малолітніх подають саме заяви, а не позовні заяви.

Також вказана норма передбачає звільнення від сплати судового збору за заяву про захист прав дітей, а не звільнення від сплати судового збору за позовну заяву в інтересах дітей.

На користь цього твердження свідчить також положення статті 8 Закону України "Про судовий збір", відповідно до п.п. "ґ" пункту 2 частини 1 якої враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору за таких умов: позивачем є особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб

Суд звертає увагу на те, що частина друга статті 3 Закону України "Про судовий збір", містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а стаття 5 цього ж Закону - перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Суд зазначає, що частиною 7 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

З цього приводу суд зазначає, що зазначені норми слід враховувати в системному зв`язку зі статтею 53 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Нормами статті 53 КАС України встановлюються правила участі у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Так, відповідно до частини першої зазначеної статті у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах. При цьому Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування повинні надати адміністративному суду документи та інші докази, які підтверджують наявність визначених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з нормами частини першої статті 56 КАС України права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Таким чином, звертаючись з позовом в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) її матір, ОСОБА_1 , - діє як законний представник неповнолітньої в розумінні частини 1 статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України, а не як фізична особа, якій законом надане право звертатися до суду в інтересах інших осіб відповідно до частини 1 статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вказана правова позиція узгоджується із висновком, викладеним в ухвалі Верховного Суду від 29.05.2019 року у справі №640/109/19.

Щодо застосування норм пункту 7 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", - то, як було зазначено в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 05.08.2019 року, - вказана норма закону не звільняє батьків, які звертаються в інтересах неповнолітньої дитини від сплати судового збору при зверненні до суду, за виключенням батьків дітей, пільги для яких встановлені пунктом 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», а тому позивач не вважається особою, яка звільняється від сплати судового збору на підставі даної норми.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верхового Суду від 15.01.2018 у справі №607/1046/17, постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №367/5983/16-ц, ухвалі Верховного Суду від 22.11.2018 у справі 754/16008/17.

Таким чином, чинне законодавство України не звільняє позивача від сплати судового збору за подання даної позовної заяви в інтересах її доньки.

Інших правових підстав для звільнення від сплати судового збору суду - не наведено.

Усе вищевикладене підтверджує відсутність правових підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Судовий збір згідно з частиною першої статті 3 Закону України "Про судовий збір" справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,- у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В силу абзацу другого підпункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено з 01.01.2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб на рівні 1921 гривні.

Зважаючи на приписи частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" з 01.01.2019 року ставка судового збору за подання фізичною особою до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру становить 768,40 грн. (1921,00 грн.*0,4).

Таким чином, оскільки дана позовна заява має немайновий характер, то при її поданні підлягає сплаті судовий збір у розмірі 768,40 грн. (1921 грн.*0,4) - як за подання позовної заяви із вимогами немайнового характеру.

Наявність вищезазначених недоліків - позбавляє суд можливості вирішити питання про відкриття провадження у справі за вказаною позовною заявою, а вподальшому може перешкодити здійсненню розгляду даної справи та захисту прав позивача (у разі встановлення їх порушення), з дотриманням строків, визначених чинним процесуальним законодавством.

З огляду на зазначене, оскільки позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, що, в свою чергу унеможливлює відкриття за нею провадження у справі, з метою недопущення порушення прав позивача на доступ до правосуддя, та зважаючи на неусунення позивачем недоліків позовної заяви визначених в ухвалі судді від 05.08.2019 року - через помилковість розуміння норм Закону України "Про судовий збір" щодо підстав для звільнення від його сплати, а також те, що встановлений судом строк для виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху - для позивача ще не закінчився, суд вважає за доцільне на даний час вирішити питання про продовження позивачу строку на усунення недоліків позовної заяви, визначених ухвалою від 05.08.2019 року, а не повернути позивачу позовну заяву у зв`язку з неусуненням недоліків, визначених вказаною ухвалою.

Частиною 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно з частинами другою, третьої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до частини шостої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу.

За наведених обставин, з метою забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе, не повертаючи позивачу позовну заяву у зв`язку з неусуненням недоліків, - продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви, визначений ухвалою від 05.08.2019 року, - на 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Недоліки позовної заяви необхідно усунути шляхом сплати судового збору у встановленому законом розмірі - 768,40 грн., та подачі до суду доказів такої сплати.

Судовий збір слід сплачувати за такими платіжними реквізитами: отримувач коштів УК у місті Тернополі/м. Тернопіль/22030101, код отримувача 37977726, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 4008, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Керуючись статтями 121, 161, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 , про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 - відмовити.

2. Продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлений судом в ухвалі Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 року в адміністративній справі №500/1792/19, за позовом ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до Кременецького районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, - на 10 днів з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

3. Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог цієї ухвали щодо усунення недоліків позовної заяви, - позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

4. Копію даної ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Оскарження ухвали окремо від рішення суду не допускається. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Хрущ В.Л.

Копія вірна:

Суддя Хрущ В.Л.