Справа № 580/1663/19
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року справа № 580/1663/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді - Руденко А.В.,

за участю:

секретаря Сачинської В.С.,

представника відповідача Мауріної Я.Ю. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління ДФС у Черкаській області, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 13.02.2019 за затримку календарних днів сплати/за несплату (неперерахування) фізичною особою грошового зобов`язання/авансових внесків єдиного податку у сумі 19103 грн. 40 коп. та штраф 9551 грн. 70 коп.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що за наслідками камеральної перевірки встановлено несвоєчасну сплату фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 узгодженої суми податкового зобов`язання по єдиному податку, чим порушено п.п. 57.1 ст. 57, пп. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України. 13 лютого 2019 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №, згідно з яким за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання в сумі 19103,40 грн до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмірі 50% в сумі 9551,70 грн.

Позивач вважає помилковими висновки камеральної перевірки та зазначає, що єдиний податок ним сплачувався своєчасно та в повному обсязі кожний місяць до 20 числа, що підтверджується даними електронного кабінету платника податків.

21 червня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення адміністративного позову та зазначає, що в інтегрованій картці фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з єдиного податку з фізичних осіб (18050400) щомісячно відображаються нарахування авансових внесків єдиного податку та суми єдиного податку, сплачені до бюджету, проте по терміну сплати 20.07.2016 при нарахуванні 275,60 грн сплата до бюджету відсутня, в результаті чого щомісячно з липня 2016 року до лютого 2019 року на кожне 20 число місяця виникає податковий борг та нараховувалась штрафна санкція в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку.

До позовної заяви позивачем додані платіжні доручення про сплату єдиного податку, але за період починаючи з серпня 2016 року, проте позивач не надає доказів сплати єдиного податку за липень 2016 року, саме з цієї дати і почав виникати у позивача борг. Таким чином, за відсутності доказів своєчасного зарахування коштів за липень 2016 року у платника рахувалась несвоєчасна сплата податкового зобов`язання по єдиному податку.

08 липня 2019 року до суду надійшла відповідь на відзив на адміністративний позов, в якій позивач зазначає, що при отриманні податкового повідомлення-рішення № від 13.02.2019 він звернувся до Уманського управління ГУ ДФС у Черкаській області, де з`ясував, що сплата єдиного податку 04 липня 2016 року згідно квитанції №123 була помилково проведена Ощадбанком на рахунок 0306 УК у Маньківському районі (Кривецька сільська рада) (ПДФО) замість рахунку НОМЕР_1 (єдиний податок). 25 березня 2019 року позивач написав заяву про перерахування помилково сплаченої суми єдиного податку фізичних осіб у розмірі 290,00 грн.

Позивач вказує, що у відзиві на позовну заяву відповідач визнає розбіжність штрафної санкції 955,17 грн, що вказана в акті перевірки та 9551,70 грн, яка визначена в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні, що недопустимо.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Руденко А.В. від 28.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час, місце судового розгляду справи, в судове засідання 24 липня 2019 року не з`явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи за відсутності позивача за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 24 липня 2019 року представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши представника відповідача, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 23 червня 2009 року, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серія ААБ №674235 від 10.11.2011.

Відповідно до витягу з Реєстру платників єдиного податку, виданого Тальнівською об`єднаною державною податковою інспекцією (Маньківське відділення) 12.02.2015, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з 01.01.2012 перебуває на спрощеній системі оподаткування та є платником 2 групи.

На підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, посадовою особою ГУ ДФС у Черкаській області проведено камеральну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань по єдиному податку. За наслідками перевірки складено акт №10/23-00-13-052-012/ (далі акт перевірки), в якому встановлено несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов`язання по єдиному податку, чим порушено п.п. 57.1 ст. 57, пп. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України,.

На підставі акта перевірки, 13 лютого 2019 року ГУ ДФС у Черкаській області прийнято податкове повідомлення-рішення №, згідно з яким на підставі п. 295.1 ст. 295, 122 Податкового кодексу України, за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання в сумі 19103,40 грн до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмірі 50% в сумі 9551,70 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням відповідача, позивачем до ГУ ДФС у Черкаській області подано заперечення від 25.02.2019, в якому зазначало, що згідно з даними електронного кабінету ФОП ОСОБА_1 станом на 25.02.2019 існує переплата по єдиному податку в розмірі 10411,82 грн.

Листом ГУ ДФС у Черкаській області від 18.03.2019 №1292/23-00-52-13-11 позивача повідомлено, що по терміну сплати єдиного податку 20 липня 2016 року при нарахуванні 275,60 грн сплата до бюджету відсутня, в результаті чого щомісячно з липня 2016 року до лютого 2019 року на кожне 20 число місяця виникав податковий борг та додатково нараховувалась штрафна санкція в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку.

25 березня 2019 року позивач звернулась до Уманської ОДПІ (Маньківське відділення) із заявою, в якій просила сплату податку на доходи фізичних осіб (Кривецька сільська рада) за липень 2016 року у розмірі 290,00 грн, сплачену 04.07.2016, перенести з рахунку № НОМЕР_2 на рахунок сплата єдиного податку (Кривецька сільська рада) за липень 2016 року в розмірі 290,00 грн на рахунок № НОМЕР_1 , у зв`язку з помилкою банку (операціоніст Ощадбанку провів податок на доходи фізичних осіб в розмірі 137,88 грн за квитанцією 122 від 04.07.2016 та квитанцією №123 від 04.07.2016 у розмірі 290,00 грн замість єдиного податку).

25 березня 2019 року позивачем до ДФС України подано скаргу про скасування податкового повідомлення-рішення від 13.02.2019 №.

Відповідно до рішення ДФС України від 11.05.2019 №21608/6/99-99-11-05-01-25, у зв`язку із порушенням законодавчо встановленого строку для подання скарги, скаргу ФОП Москаленко В.М. від 25.03.2019 на податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 13.02.2019 № залишено без розгляду та повернуто.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного

Підпунктом 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено податкове зобов`язання як сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір па підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.п. 36.1 п. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 295.1. ст. 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Пункт 300.1. статті 300 Податкового кодексу України визначає, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Водночас, відповідно до п. 122.1. ст. 122 Податкового кодексу України несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 45, ч. 5 ст. 78 Бюджетного кодексу України податки/збори вважаються зарахованими до державного/місцевого бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок. Єдиний казначейський рахунок - це рахунок, відкритий Казначейству України в НБУ на якому консолідуються, зокрема, кошти державного/місцевого бюджету.

Пунктом 22.4 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

З наведеного слідує, що для визначення правильності нарахування штрафу слід встановити факт невиконання платником єдиного податку обов`язку по сплаті сум податку, а також розмір недоїмки, на який нараховано штраф.

При цьому, законодавцем визначено правопорушення, за вчинення якого до правопорушника застосовуються штрафні санкції. Зокрема, таким порушенням є несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені Податковим кодексом України.

Під час судового розгляду встановлено, що 04.07.2016 - у строк, передбачений п.295.1 ст.295 Податкового кодексу України, позивач здійснив сплату податкового зобов`язання з єдиного податку в сумі 290 грн за липень 2016 року до бюджету Кривецької сільської ради (рахунок 0306 в УК у Маньківському районі), проте помилково у квитанції №123 зазначено казначейський рахунок, який призначений для сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб, через що у подальшому позивач зверталася до відповідача із заявою від 25.03.2019 про здійснення зарахування коштів на вірний рахунок (а.с. 55).

За таких обставин здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до місцевого бюджету в строк, встановлений п.295.1 ст.295 Податкового кодексу України, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених п.122.1 ст.122 Податкового кодексу України.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.08.2018 у справі №813/2487/17, постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 в справі №21-3920а15.

Крім того, на думку суду, для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання необхідно встановити, що у строк, передбачений п.295.1 ст.295 Податкового кодексу України, платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету. А оскільки такі суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, тому помилкове зарахування їх на інший рахунок (ПДФО) під час сплати суми податкового зобов`язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання у визначений вказаною нормою Податкового кодексу України строк, а відтак і для застосування на підставі приписів п.122.1 ст.122 Податкового кодексу України штрафних санкцій.

Позивачем доведено неспростованими доказами те, що нею вживалися заходи для своєчасної та повної сплати єдиного податку, що знайшло своє підтвердження під час судового розгляду справи. За таких умов твердження відповідача про те, що помилка платника єдиного податку не може бути достатньою підставою для звільнення від застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату, не ґрунтується на вимогах закону.

Водночас, відповідачем ГУ ДФС у Черкаській області жодним чином не спростовано, що сплачені позивачем кошти не надійшли на єдиний казначейський рахунок, такий рахунок був закритий або не був закріплений за відповідачем.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, судові витрати позивача по сплаті судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 13.02.2019 № про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафу сумі 9551 гривня 70 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ідентифікаційний код 39392109) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 07 серпня 2019 року.

Суддя А.В. Руденко