Справа № 0940/2106/18
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/7154/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Шевчук С.М.

з участю секретаря судового засідання: Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року з питань роз`яснення судового рішення (постановлена головуючим-суддею Скільським І.І. в порядку письмового провадження) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, Надвірнянського районного відділу управління Державної міграційної служби у Івано-Франківській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.01.2019, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019, було визнано протиправною відмову Надвірнянського районного відділу управління Державної міграційної служби у Івано-Франківській області (далі Управління, відповідач) у видачі ОСОБА_3 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України №2503-XІІ від 26.06.1992 (далі Положення №2503-XІІ) та зобов`язано відповідача оформити та видати ОСОБА_3 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-XІІ.

04.06.2018 управління Державної Міграційної служби в Івано-Франківській подало заяву, в якій просило роз`яснити рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.01.2019, оскільки рішення містить положення, які викликають суперечності щодо розуміння та його виконання.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.06.2019 у задоволенні заяви було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що резолютивна частина рішення суду у питанні зобов`язання видати паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки містить чітке посилання на Положення №2503-XII. Суд першої інстанції вказав, що обсяг і зміст документів, які подані позивачем та його законним представником до відповідача, досліджений в описовій частині рішення суду, в чому саме полягає незрозумілість такої обставини Державна міграційна служба України в Івано-Франківській області у заяві від 13.03.2019 не зазначає. У свою чергу, розглядаючи справу №0940/2016/18, суд першої інстанції зобов`язав відповідача оформити та видати позивачу паспорт громадянина України відповідно до Положення №2503-XII, а не за правилами Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №320 від 13.04.2012, який до того ж, на час виникнення спірних правовідносин втратив чинність.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм процесуального права просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду заяви.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 містить положення, які викликають суперечності щодо його розуміння, в якому суд не надав жодної оцінки обставинам, що заявник особисто не звертався за оформленням паспорта громадянина України і відповідних документів не подавав. Відповідь суду на поставлені у заяві питання має на меті конкретизацію резолютивної частини рішення та викладення її у більш зрозумілій формі, не змінюючи суті постановленого рішення. Вказує, що оскільки заявник ще не звертався у порядку, визначеному Положенням про паспорт громадянин України, то оформлення паспорта можливе за майбутнього належного звернення заявника.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксація судового розгляду технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, виходячи з наступного.

Заява Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про роз`яснення судового рішення мотивована тим, що для відповідача є незрозумілим чи на виконання судового рішення зобов`язано оформити і видати неповнолітній ОСОБА_3 паспорт громадянина України у формі книжечки на підставі раніше поданих її батьком ОСОБА_1 документів (ним подано звернення довільної форми, копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 та 2 фотокартки), чи зобов`язано відповідача видати паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт при наступному належному зверненні ОСОБА_3 , за умови надання документів, визначених пунктом 13 Положення про паспорт.

Вказане стало підставою для звернення до суду першої інстанції із заявою про роз`яснення рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.01.2019.

Згідно ст.254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше, однак без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення. При цьому, роз`яснено може бути лише судове рішення, яке набрало законної сили та не скасоване на момент звернення щодо його роз`яснення.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить.

Водночас, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, а тому роз`ясненню підлягають рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення їх важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Надаючи правову оцінку рішенню Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.01.2019, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що така є чіткою і зрозумілою, в якій наведено мотиви, з яких суд першої інстанції дійшов висновку щодо обґрунтованості поданого позивачем клопотання, терміни, вжиті у ній, відповідають тому змістові, що вони мають згідно законодавства України, ці терміни чітко співвідносяться із поняттями, які вони означають, текст правової норми, застосованої судом, відтворений без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд надає своє тлумачення її змісту з відповідними висновками в контексті аналізу обставин справи.

Резолютивна частина постанови суду відповідає вимогам ч.5 ст.246 КАС України, а в мотивувальній частині, з врахуванням доводів позовної заяви та поданих заперечень, чітко зазначено, чому суд прийшов до відповідного висновку та яким законом керувався при винесенні такого.

При цьому, незгода з мотивацією судового рішення є підставою для апеляційного та в подальшому касаційного оскарження такого в порядку, встановленому КАС України.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що в силу положень ст.378 КАС України, за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок виконання такого рішення.

Таким чином, законодавцем розмежовано порядок «роз`яснення судового рішення, якщо таке є незрозумілим» (ст.254 КАС України) та «встановлення способу і порядку виконання судового рішення в разі наявності обставин, що ускладнюють його виконання» (ст.378 КАС України).

Також, суд апеляційної інстанції наголошує на обов`язковість виконання судових рішень (ст.14 КАС України), які набрали законної сили всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Надаючи правову оцінку ухвалі Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.06.2019, якою відмовлено в роз`ясненні судового рішення по справі №0940/2106/18, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно зазначив про можливість зміни суті судового рішення у разі його роз`яснення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалене відповідно до норм процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 254, 310, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року по справі №0940/2106/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 09.08.2019