Справа № 761/2318/19
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/282
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 серпня 2019 року № 761/2318/19

За позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

До Головного територіального управління юстиції в м. Києві в особі Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби

Про визнання протиправною та скасування постанови

Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві про визнання дій відповідача в особі заступника начальника відділу Магди С.Г. щодо накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві неправомірними та скасування постанови про накладення штрафу від 18.12.2018 року винесену по ВП № 57800920 у розмірі 5100,00 грн. в повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.05.2019 р. справу прийнято до провадження після її передачі за належною підсудністю ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.01.2019 р.

В судовому засіданні 05.08.2019 р. оголошено ухвалу про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.05.2018 р. у справі №761/45010/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду Україна в м. Києві про визнання дій протиправними; зобов`язання вчинити дії -

визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо не врахування до призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням усіх сум складових грошового забезпечення, які були йому нараховані, у тому числі щомісячної додаткової грошової винагороди та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація) за виключенням одноразової грошової допомоги при звільненні, за останні 24 місяці служби підряд перед звільненням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія,

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з моменту її призначення, а саме: з 03 серпня 2017р. з урахуванням сум складових грошового забезпечення, які були йому нараховані, у тому числі щомісячної додаткової грошової винагороди та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація) за виключенням одноразової грошової допомоги при звільненні, за останні 24 місяці підряд перед звільненням, зазначених у довідці про грошове забезпечення ОСОБА_1 виданій Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України від 16 листопада 2017р. № 305/811, і виплатити позивачу різницю, що утворилась з моменту призначення пенсії до моменту фактичного перерахунку.

30.10.2018 р. на виконання судового рішення видано виконавчий лист, пред`явлений до виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві.

27.11.2017 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві відкрито виконавче провадження ВП №57800920.

11.12.2018 р. боржником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві направлено на адресу органу стягнення заяву про відкладення проведення виконавчих дій у ВП №57800920 у зв`язку з поданням апеляційної скарги на судове рішення.

18.12.2018 р. Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві в особі заступника начальника відділу Магди С.Г. винесено постанову про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві ВП № 57800920 у розмірі 5100,00 грн. на підставі ст. 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження". Постанова отримана позивачем 20.12.2018 р. згідно з супровідним листом від 18.12.2018р.

16.01.2019 р. Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві в особі заступника начальника відділу Магди С.Г. винесено постанову про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві ВП № 57800920 у розмірі 10200,00 грн. на підставі ст. 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження".

09.04.2019 р. органом стягнення скеровано до Шевченківського управління Головного управління Національної поліції України в м. Києві подання про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб боржника у зв`язку з невиконанням судового рішення, а також винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в порядку п.11 ч. 1 ст. 39, 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.05.2019 р. у вказаній справі заяву Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними; зобов`язання вчинити дії - залишено без задоволення.

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві - вважає вказану постанову протиправною та просить її скасувати з таких підстав.

Позивач зазначає, що оскільки станом на час видачі виконавчого листа 30.10.2018р. судове рішення не набрало законної сили, тому виконавчий лист не підлягає до виконання.

Про факт апеляційного оскарження судового рішення орган стягнення повідомлено листом від 12.12.2018 р., тоді як вже 18.12.2018 р. винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу.

За таких обставин позивач вважає, що для невиконання судового рішення станом на 18.12.2018 р. були наявні поважні причини, що виключає можливість накладення штрафу.

Відповідач - Головне територіальне управління юстиції в м. Києві в особі Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби - проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Відповідач зазначає, що згідно з відміткою на виконавчому листі, виданому 30.10.2018 р. Шевченківським районним судом м. Києва у справі №761/45010/17, воно набрало законної сили 02.06.2018 р., тому посилання позивача на примусове виконання судового рішення, яке набуло законної сили, є безпідставним.

Станом на 18.12.2018 р. жодних доказів вжиття заходів до виконання судового рішення позивачем не надано, що і стало підставою для винесення оскаржуваної постанови.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

В даному випадку оскаржувана постанова про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 57800926 у розмірі 5100,00 грн. винесена 18.12.2018 р., отримана позивачем 20.12.2018 р. згідно відмітки на супровідному листі; позов подано до Шевченківського районного суду м. Києва подано 26.12.2018 р. згідно штемпеля на конверті, в межах передбаченого десятиденного строку.

Щодо позовних вимог по суті суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 63, ч. 1 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Для накладення штрафу згідно вказаних положень необхідний факт невиконання судового рішення та неповажні причини такого невиконання.

В даному випадку після відкриття виконавчого провадження ВП №.11.2017 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві і до 18.12.2018 р. позивачем як боржником у виконавчому провадженні не вжито заходів до виконання судового рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.05.2018 р. у справі №761/45010/17, що позивачем не заперечується.

Натомість, позивач посилається на факт ненабрання судовим рішенням законної сили станом на час відкриття виконавчого провадження, що унеможливлювало примусове його виконання.

З вказаного приводу суд зазначає наступне.

Обставини набрання вказаним судовим рішенням законної сили були предметом розгляду за заявою позивача про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

А саме - ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.05.2019 р. у вказаній справі заяву Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними; зобов`язання вчинити дії - залишено без задоволення.

Згідно зі змістом вказаної ухвали виконавчий лист у даній справі був виданий 05 листопада 2018р., тобто, у час, коли рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 травня 2018р. по справі № 761/45010/17 набрало законної сили.

Також суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються: 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно, факт набрання судовим рішенням законної сили та дату такого набрання визначає не державний виконавець, а суд, тоді як державний виконавець лише зобов`язаний перевірити наявність цього реквізиту у виконавчому листі.

Згідно з копією виконавчого листа від 30.10.2018 р., виданого Шевченківським районним судом м. Києва у справі № 761/45010/17, в ньому вказана дата набрання судовим рішенням законної сили - 02.06.2018 р., яку і врахував державний виконавець під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження.

Та обставина, що позивач листом від 11.12.2018 р. повідомив орган стягнення про апеляційне оскарження судового рішення, сама по собі не створювала для органу стягнення жодних наслідків, оскільки для визначення дати набрання судовим рішенням законної сили він керувався змістом виконавчого листа.

Крім того, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2018 р. у справі №761/45010/17 у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про звільнення від сплати судового збору - відмовлено, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Тобто, оскаржувана постанова в будь-якому випадку винесена після розгляду апеляційної скарги позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням викладеного у суду відсутні підстави для висновку про невідповідність оскаржуваної постанови вказаним принципам.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 257-262, 287, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 09.08.19 р.