Справа № 9901/395/19
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 серпня 2019 року

Київ

справа №9901/395/19

адміністративне провадження №П/9901/395/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши позов ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправними та скасування рішень: Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 23 травня 2018 року № 1464/3дп/15-18 та Вищої ради правосуддя від 14 серпня 2018 року № 2606/0/15-18,

В С Т А Н О В И В :

24 липня 2019 року (у відповідності до штемпелю на поштовому конверті) ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Верховного Суду з позовом до Вищої ради правосуддя (далі - відповідач, ВРП), в якому просив суд визнати протиправними та скасувати рішення:

- Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 23 травня 2018 року № 1464/3дп/15-18 «Про притягнення судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності (у виді подання про звільнення судді з посади)»;

- Вищої ради правосуддя від 02 серпня 2018 року № 2487/0/1518 «Про залишення без змін рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 23 травня 2018 року № 1464/3дп/15-18 про притягнення судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності»;

- Вищої ради правосуддя від 14 серпня 2018 року № 2606/0/15-18 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України».

Ухвалою Верховного Суду від 06.08.2019 року роз`єднані позовні вимоги шляхом виділення в самостійне провадження вимоги: про визнання протиправними та скасування рішень: Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 23 травня 2018 року № 1464/3дп/15-18 та Вищої ради правосуддя від 14 серпня 2018 року № 2606/0/15-18. Справу в частині вимог про визнання протиправним та скасування рішення Вищої ради правосуддя від 02 серпня 2018 року № 2487/0/1518 вирішено передати на розгляд до Великої Палати Верховного Суду.

Згідно з ч. 1 статті 170 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

1) Ознайомившись з позовною заявою вважаю, що у відкритті провадження в даній адміністративній справі в частині вимог про визнання протиправним та скасування рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 23 травня 2018 року №1464/3дп/15-18 слід відмовити з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» від 21.12.2016 року № 1798-VIII (далі - Закон № 1798-VIII) встановлено, що Вища рада правосуддя є колегіальним, незалежним конституційним органом державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні на постійній основі для забезпечення незалежності судової влади, її функціонування на засадах відповідальності, підзвітності перед суспільством, формування доброчесного та високопрофесійного корпусу суддів, додержання норм Конституції і законів України, а також професійної етики в діяльності суддів і прокурорів.

Згідно з ч. 2 статті 26 Закону № 1798-VIII для розгляду справ щодо дисциплінарної відповідальності суддів Вища рада правосуддя утворює Дисциплінарні палати з числа членів Вищої ради правосуддя.

За ч. 2 статті 42 Закону № 1798-VIII дисциплінарні провадження щодо суддів здійснюють Дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя.

За результатами розгляду дисциплінарної справи Дисциплінарна палата ухвалює рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді або про відмову у притягненні до дисциплінарної відповідальності судді (ч. 2 статті 50 Закону № 1798-VIII).

За приписами ч. 3 статті 51 Закону № 1798-VIII скарга на рішення Дисциплінарної палати може бути подана виключно до Вищої ради правосуддя. Ці ж вимоги передбачені ч. 4 статті 35 цього Закону.

Так, за приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Як вказувалось судом вище, позивач оскаржує рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя, яке з врахуванням вищенаведених спеціальних вимог ч. 4 статті 35, та ч. 3 статті 51 Закону № 1798-VIII може бути оскаржене виключно до Вищої ради правосуддя.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

З матеріалів, приєднаних до позовної заяви, вбачається, що позивач, не погодившись з рішенням Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 23 травня 2018 року № 1464/3дп/15-18 звернувся зі скаргою до Вищої ради правосуддя, за результатами розгляду якої Вищою радою правосуддя 02 серпня 2018 року прийнято рішення № 2487/0/1518, яким рішення дисциплінарної палати залишено без змін.

Позивач скористався наданим йому правом звернення зі скаргою на рішення дисциплінарної палати до повноважного органу, який за результатами розгляду скарги прийняв відповідне рішення, отже оскарження рішення дисциплінарної палати не може бути предметом розгляду в суді.

Пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 29 березня 2018 року у справі №9901/374/18 (П/9901/374/18), провадження №11-93заі18: «Поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства», слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду, а тому неможливо зазначити суд, до юрисдикції якого мав би належати розгляд цієї справи».

Оскільки Законом передбачений інший порядок розгляду скарг на рішення дисциплінарної палати шляхом звернення до спеціального уповноваженого органу, яким є Вища рада правосуддя, у відкритті провадження у справі в частині вимог про визнання протиправним та скасування рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 23 травня 2018 року №1464/3дп/15-18 слід відмовити.

2) Щодо вимог про визнання протиправним та скасування рішення від 14 серпня 2018 року № 2606/0/15-18 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України» суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 5 статті 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» рішення Вищої ради правосуддя може бути оскаржене до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

У відповідності до штемпелю на поштовому конверті ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з даним позовом 24 липня 2019 року.

До позову позивач додав клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом, в обґрунтування поважності пропуску якого посилався на те, що ним своєчасно (05.09.2018 року) направлявся на адресу Верховного Суду позов з додатками на 53 арк. (що підтверджено штрих кодовим ідентифікатором на конверті 49 9), проте поштове відправлення було втрачено працівниками ПАТ «Укрпошта» та знайдено лише 22.07.2019 року.

В обґрунтування вчинених дій з метою відстеження надісланого позивачем поштового відправлення, позивач посилався на те, що його представник - ОСОБА_2 , неодноразово зверталася до поштових відділень «Дніпро» (просп. Дмитра Яворницького, 62), «Дніпро 102» (вул. Данила Галицького, 31), однак, працівники жодних відомостей не надавали, а пояснювали, що потрібно зачекати на інформацію.

Так, відповідно до ч. 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

На виконання вищенаведених вимог КАС України позивачем документально підтверджені актом Дніпропетровської дирекції ПАТ «Укрпошта» від 22.07.2019 року посилання на втрату конверта працівниками пошти, проте документально не підтверджено вчинення активних дій щодо розшуку поштового відправлення протягом року, зокрема неодноразові звернення представника до поштових відділень «Дніпро» (просп. Дмитра Яворницького, 62) та «Дніпро 102» (вул. Данила Галицького, 31).

До того ж суд звертає увагу, що в клопотанні про поновлення строку, а також описуючи додатки до вказаного клопотання позивач допускає технічні помилки в датах: надіслання позовної заяви, опису вкладення та конверту, в якому цей позов надісланий.

Тому в цій частині позивачу необхідно уточнити клопотання, або надати пояснення.

Частиною 1 статті 169 КАС України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовну заяву в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Вищої ради правосуддя від 14 серпня 2018 року № 2606/0/15-18 слід залишити без руху, та встановити позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків, встановлених цією ухвалою суду.

На підставі викладеного керуючись статтями 161, 169, 170, 266 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя в частині вимог про визнання протиправним та скасування рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 23 травня 2018 року № 1464/3дп/15-18.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя в частині вимог про визнання протиправним та скасування рішення Вищої ради правосуддя від 14 серпня 2018 року № 2606/0/15-18 залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали, для виконання її вимог.

В частині залишення позовної заяви без руху ухвала оскарженню не підлягає, та набирає законної сили з дня її складання. Ухвала в частині відмови у відкритті провадження у справі може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Великої Палати Верховного Суду, та набирає законної сили після закінчення строку, встановленого для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала Верховного суду набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

_______________________

І.А. Васильєва

Суддя Верховного Суду