Справа № 420/1412/19
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

12 серпня 2019 р.справа № 420/1412/19

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в письмовому провадженні розглянув адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Юг-Регіон-Плюс", вул. Горького, 299, смт. Криве Озеро, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55104

до відповідачаГоловного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

провизнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень від 28.12.18 р. № 3, № 3

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юг-Регіон-Плюс" (надалі - позивач або ТОВ "Юг-Регіон-Плюс") звернулось з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, в якому просить суд визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення від 28 грудня 2018 р. № 3 і № 3.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 р. позовну заяву залишено без руху (т. 1 а. с. 85-86).

14 березня 2019 р., на виконання вищезазначеної ухвали, позивач подав нову позовну заяву, в якій відповідачем визначено Головне управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (надалі - відповідач або ГУ ДФС у Миколаївській області) (т. 1 а. с. 89-98).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 р. адміністративну справу передано до Миколаївського окружного адміністративного суду (т. 1 а. с. 2-3).

16 квітня 2019 р. ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду позовна заява залишена без руху (т. 2 а. с. 6-7).

Після усунення недоліків позовної заяви, 2 травня 2019 р. відкрито провадження в даній адміністративній справі (т. 2 а. с. 4-5).

Справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.

4 червня 2019 р. за наслідками підготовчого засідання прийнято ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (т. 2 а. с. 40-41).

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що висновок ГУ ДФС у Миколаївській області про порушення ним вимог Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" щодо термінів зарахування валютної виручки, зроблено помилково, без врахування всіх обставин. Зокрема, позивач посилається на укладення ним низки договорів про відступлення права вимоги за зовнішньоекономічним контрактом на користь нерезидента, а тому його цивільне зобов`язання припинилось, відповідно, він не несе відповідальності за своєчасність зарахування валютної виручки за припиненим зобов`язанням.

У відзиві відповідач адміністративний позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Як зазначає відповідач, перевіркою ТОВ "Юг-Регіон-Плюс" встановлено факт наявності дебіторської заборгованості за зовнішньоекономічним контрактом з нерезидентом ТОВ "Двенадцать мастеров" (Республіка Білорусь). На переконання відповідача, Закон України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" право на застосування контролюючим органом штрафних санкцій у сфері зовнішньоекономічної діяльності ставить в залежність тільки від спливу законодавчо встановленого строку на зарахування валютної виручки. Укладення позивачем договору про відступлення права вимоги впливає на права і обов`язки його сторін виключно в цивільних правовідносинах, тоді як застосування штрафних санкцій податковим органом, є сферою публічних правовідносин, які не передбачають випадків звільнення від фінансової відповідальності внаслідок укладення правочину про відступлення права вимоги (т. 2 а. с. 24-27).

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої вимоги і заперечення, викладені в заявах по суті справи.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

5 грудня 2018 р. ГУ ДФС у Миколаївській області провело документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Юг-Регіон-Плюс" з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом від 28 квітня 2017 р. № 28-04 за період з 1 липня до 4 грудня 2018 р., за результатами якої складено акт від 12 грудня 2018 р. № 2928/14-29-14-03/34311859 (надалі - Акт перевірки) (т. 1 а. с. 13-20).

Як зафіксовано в описовій частині Акту перевірки, ТОВ "Юг-Регіон-Плюс" уклало з ТОВ "Двенадцать мастеров" (Республіка Білорусь) зовнішньоекономічний контракт на постачання товару. В наступному, на підставі договору, позивач відступив право вимоги за цим контрактом ТОВ "Белпромрезерв" (Республіка Білорусь). Станом на 4 грудня 2018 р. за контрактом лічиться дебіторська заборгованість в загальному розмірі 9 191 144,34 російських рублів, з таким граничним строком надходження валютної виручки на банківський рахунок позивача: 286 574,34 російських рублів - до 6 серпня 2018 р., 4 463 678,0 російських рублів - до 8 серпня 2018 р., 4 440 890,0 російських рублів - до 15 серпня 2018 р. Так як позивач має дебіторську заборгованість за якою минув термін надходження виручки в іноземній валюті, він повинен був відобразити такі кошти в розділах ІІ-ІІІ Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами (т. 1 а. с. 17-19).

На підставі цих обставин, відповідач зробив висновок про порушення ТОВ "Юг-Регіон-Плюс":

- ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" в частині перевищення терміну надходження виручки в іноземній валюті без отримання висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, за контрактом від 28 квітня 2017 р. № 28-04 з ТОВ "Двенадцать мастеров" (ТОВ "Белпромрезерв"), Республіка Білорусь;

- ст. 9 ч. 1 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19 лютого 1993 р. № 15-93, в частині недекларування товару, що знаходиться за межами України з порушенням термінів розрахунків, встановлених ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" за контрактом від 28 квітня 2017 р. № 28-04 з ТОВ "Двенадцать мастеров" (ТОВ "Белпромрезерв"), Республіка Білорусь, станом на 1 жовтня 2018 р.

На підставі Акту перевірки, 28 грудня 2018 р. відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення:

- № 3, яким позивачу нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 1 378 203,23 грн.;

- № 3, яким застосовано штраф в сумі 170,0 грн. (т. 1 а. с. 23-27).

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами адміністративної справи, 28 квітня 2017 р. ТОВ "Юг-Регіон-Плюс" уклало з ТОВ "Двенадцать мастеров" (Республіка Білорусь) контракт № 28-04, за умовами якого позивач зобов`язувався поставити контрагенту м`ясну сировину в кількості і за ціною, визначених в специфікаціях (п. 1.1. контракту); орієнтована сума контракту склала 100 000 000,0 російських рублів (п. 2.1. контракту) (т. 1 а. с. 28-34).

На підтвердження фактичного постачання покупцю товару позивач подав електронні митні декларації (т. 1 а. с. 35-40).

29 листопада 2017 р. ТОВ "Юг-Регіон-Плюс" і ТОВ "Белпромрезерв" (Республіка Білорусь) уклали договір відступлення вимоги № 2, відповідно до якого позивач (первісний кредитор), відступив право вимоги за контрактом від 28 квітня 2017 р. № 28-04 з ТОВ "Двенадцать мастеров" (боржник) на користь ТОВ "Белпромрезерв" (новий кредитор). Згідно цього договору, боржник повинен виконати зобов`язання в розмірі 28 037 160,72 російських рублів новому кредитору, а останній повинен сплатити таку ж суму позивачу, в рахунок відступлення ним права вимоги на користь нового кредитора (т. 1 а. с. 41-42).

18 грудня 2017 р. було укладено аналогічний за змістом договір відступлення вимоги № 5, за яким сума відступленої позивачем на користь ТОВ "Белпромрезерв" вимоги склала 12 863 720,0 російських рублів (т. 1 а. с. 43-44).

28 грудня 2017 р. сторони уклали наступний договір відступлення вимоги № 6, на суму 13 190 439,60 російських рублів (т. 1 а. с. 45-46).

21 лютого 2018 р. укладено останній договір відступлення вимоги № 7, на суму вимоги 31 780 752,28 російських рублів (т. 1 а. с. 47-48).

В усіх перелічених договорах відступлення вимоги, новий кредитор - ТОВ "Белпромрезерв" зобов`язувався сплатити позивачу таку ж саму суму, на яку йому відступалось право вимоги, в якості оплати позивачу за відступлення вимоги.

Як передбачено ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації (z0374-12)) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно-кредитним агентством. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару). Органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею (ст. 4 Закону).

Пункт 1.11. Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 24 березня 1999 р. № 136, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28 травня 1999 р. за № 338/3631, чинної на час виникнення спірних правовідносин визначає, що експортна операція з поставки продукції, виконання робіт, надання транспортних, страхових послуг та імпортна операція можуть бути зняті з контролю за наявності належним чином оформлених документів про припинення зобов`язань за цими операціями зарахуванням, якщо:

вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями;

вимоги однорідні;

строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги;

між сторонами не було спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання тощо.

Наведені приписи законодавства визначають, що у випадку укладення резидентом України зовнішньоекономічного контракту, валютна виручка отримана від нерезидента повинна бути зарахована на його рахунок в банку не пізніше 180 днів з дати митного оформлення експорту товару. Відступлення від цього строку можливе лише в разі отримання резидентом висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виконуючи управлінські функції в цій сфері, Національний Банк України уповноважив банки здійснювати контроль за поверненням валютної виручки за експортними операціями резидентів України та надав їм право знімати з контролю такі операції лише у наведених вище випадках, при чому перелік цих випадків є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Перевіркою ТОВ "Юг-Регіон-Плюс" встановлено і позивачем не оспорюється, що ним строк зарахування валютної виручки, встановлений ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" за контрактом з ТОВ "Двенадцать мастеров", порушений. Висновок центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку позивачем не отримувався.

Доводи позивача про те, що відповідач мав врахувати договори відступлення вимоги, суд оцінює наступним чином.

Цивільне законодавство України та міжнародна комерційне законодавство дозволяють суб`єкту господарювання діяти на власний розсуд в приватних правовідносинах, в тому числі і замінювати сторону правочину шляхом відступлення права вимоги. Наслідки таких дій встановлюють, змінюють та припиняють права і обов`язки їх учасників, виключно в цивільних правовідносинах. Разом з тим, шляхом укладення договорів неможливо змінювати імперативні норми публічного права, до яких відноситься Закон України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" і Інструкція про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, а тому укладення позивачем договорів відступлення вимоги не підмінює його обов`язок щодо своєчасного зарахування валютної виручки від нерезидента.

Відповідно до ст. 242 ч. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

22 травня 2019 р. Верховний Суд при розгляді справи з тотожними обставинами, висловив правову позицію, яка полягає в тому, що укладення резидентом України договору про відступлення права вимоги не звільняє його від обов`язку зарахувати валютну виручку на рахунок в уповноваженому банку в строки, встановлені ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" і невиконання такого обов`язку тягне за собою нарахування податковим органом пені (справа № 802/1123/18-а, http://reyestr.court.gov.ua/Review/81917544).

Суд не вбачає підстав для відступлення від правової позиції Верховного Суду, висловленої у вищезазначеній постанові.

Не може бути прийняте судом до уваги і посилання позивача на судове рішення про стягнення з ТОВ "Белпромрезерв" 9 551 444,34 російських рублів.

Так, позивач подав суду ухвалу про судовий наказ економічного суду Мінської області від 4 січня 2019 р., відповідно до якої цим судом з ТОВ "Белпромрезерв" на користь ТОВ "Юг-Регіон-Плюс" стягнуто 9 551 444,34 російських рублів (т. 1 а. с. 80-81).

Згідно з приписами ст. 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

Як слідує з цих положень Закону, позовна заява резидента повинна бути подана до нерезидента - сторони зобов`язання, внаслідок порушення яким своєчасно не отримана валютна виручка. В той же час, в ухвалі про судовий наказ економічного суду Мінської області, боржником вказано ТОВ "Белпромрезерв", а сума 9 551 444,34 російських рублів складається з оплати позивачу за відступлене ним право вимоги, за договорами про відступлення вимоги № № 2, 5, 6, 7, тобто суд розглянув претензій позивача не до ТОВ "Двенадцать мастеров" щодо повернення валютної виручки, а вимогу до ТОВ "Белпромрезерв" щодо оплати відступлення права вимоги, а тому положення ст. 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" не можуть бути застосовані до даного випадку.

Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що аргументи позивача про ототожнення відповідачем його правовідносин з ТОВ "Двенадцать мастеров" і ТОВ "Белпромрезерв", безпідставні, так як відповідно до Акту перевірки, пеня і штраф нараховані позивачу у зв`язку з порушенням строків надходження валютної виручки від ТОВ "Двенадцать мастеров", а не від ТОВ "Белпромрезерв" як оплати за відступлене право вимоги. Це ж підтверджується і розрахунком до податкового повідомлення-рішення № 3.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Юг-Регіон-Плюс" (вул. Горького, 299, смт. Криве Озеро, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55104, ) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень від 28 грудня 2018 р. № 3, № 3, відмовити.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз