Справа № 207/1965/19
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2019 року Справа № 207/1965/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам`янської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
11.06.2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовною заявою до Управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам`янської міської ради (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам`янської міської ради щодо відмови врахувати при призначенні пільги на житлово-комунальні послуги відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» члена сім`ї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , членом сім`ї позивача, на яку розповсюджується дія п. 22 ст. 12 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;
- зобов`язати Управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам`янської міської ради включити з 06.03.2019 року відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як члена сім`ї позивача, на яку розповсюджується дія п. 22 ст. 12 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги;
- зобов`язати Управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам`янської міської ради призначити позивачу з 06.03.2019 року пільги на житлово-комунальні послуги з урахуванням члена сім`ї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
13.06.2019 року ухвалою судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Юрченко І.М. адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам`янської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії направлено для розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (а.с. 19).
12.07.2019 року ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сліпець Н.Є. було відкрито провадження в адміністративній справі №207/1965/19 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами на 07.08.2019 року.
Також, вказаною ухвалою було відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам`янської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині пункту 2 позовних вимог про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , членом сім`ї позивача, на яку розповсюджується дія п. 22 ст. 12 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28.03.2019 року позивачем було отримано лист від Управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам`янської міської ради в якому було повідомлено, що позивач має право на користування пільгами при сплаті за житлово-комунальні послуги, при цьому такі пільги розповсюджуються лише на дружину ОСОБА_3 та дочку ОСОБА_4 , при цьому роз`яснено про право прийняти у смію неповнолітню доньку дружини у відповідності до ст. 207 Сімейного кодексу України на підставі рішення суду. Проте, позивач не погоджується із зазначеним та вважає, що приписи ст. 3 Сімейного кодексу України та ст. 51 Бюджетного кодексу України не зазначають, що діти (до 18 років), які проживають у сім`ї, повинні бути спільними дітьми подружжя.
01.08.2019 року представником відповідача було подано письмовий відзив на позов, у якому представник відповідача в задоволенні позовних вимог просила відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що неповнолітня ОСОБА_2 зможе мати право на користування пільгам, як член сім`ї пільговика, у випадку, коли відповідно до ст. 207 Сімейного кодексу України на підставі рішення суду буде усиновлена. Також, представник відповідача зазначив про необґрунтованість доводів позивача з приводу не врахування положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки позивач отримує комунальні пільги згідно ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту».
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є учасником бойових дій, що підтверджується копіями паспорта громадянина України та посвідчення серія НОМЕР_1 (а.с. 6-8, 10).
Так, з 06.03.2019 року позивач перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», як учасник бойових дій.
Відповідно до п. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач звернувся до Управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам`янської міської ради із заявою про надання пільг у вигляді 75-процентної знижки плати за користування комунальними послугами за фактичним місцем проживання, до якої було додано акт Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» від 20.02.2019 року за №153 про проживання без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 осіб, а саме: ОСОБА_1 ,1981 р.н., ОСОБА_3 , 1986 р.н., ОСОБА_4 , 2015 р.н, ОСОБА_5 , 2007 р.н. (а.с. 14).
15.03.2019 року рішенням комісії з питань надання державної допомоги малозабезпеченим сім`ям, надання населенню субсидій та пільг Південного району ОСОБА_1 надані пільги, як учаснику бойових дій, при сплаті за житлово-комунальні послуги з урахуванням дружини ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4 .
Крім того, 22.03.2019 року листом за №2/1533 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що зазначені пільги не поширюються на дитину дружини позивача, ОСОБА_2 , посилаючись на те, що відповідно до ст. 207 Сімейного кодексу України позивач, як усиновитель, може прийняти у свою сім неповнолітню дочку дружини на правах дочки на підставі рішення суду, після чого ОСОБА_2 буде мати право на користування пільгами, як член сім`ї (а.с. 15-16).
Позивач вважає дії відповідача щодо відмови врахувати при призначенні пільги на житлово-комунальні послуги відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» члена сім`ї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправними та такими, що суперечать приписам Сімейного кодексу України та Бюджетного кодексу України.
Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості дій відповідача щодо відмови врахувати при призначенні пільги на житлово-комунальні послуги відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Бюджетного кодексу України, Сімейного кодексу України.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.
За змістом ч. 2 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються учасникам бойових дій та членам їх сімей, що проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.
Частиною п`ятою статті 51 Бюджетного кодексу України передбачено, що при наданні пільг та здійсненні видатків з бюджету щодо їх виплати до членів сім`ї пільговика належать: дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи; особа, яка проживає разом з особою з інвалідністю внаслідок війни I групи та доглядає за ним, за умови що особа з інвалідністю внаслідок війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги, та проживає разом з ним.
Згідно ч.ч. 2, 4 Сімейного кодексу України подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.
Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
За приписами ст. 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
За змістом ч. 1 ст. 268 Сімейного кодексу України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.
За змістом ст. 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм законодавства дає підстави зробити висновок, що створення сім`ї на засадах усиновлення здійснюється на підставі рішення суду.
При цьому, судом встановлено, що на момент розгляду заяви позивача про надання пільг у вигляді 75-процентної знижки плати за користування комунальними послугами за фактичним місцем проживання відповідного рішення суду про усиновлення ОСОБА_2 надано не було.
З урахуванням наведеного, а також обставин, встановлених у ході розгляду справи, суд дійшов висновку, що дії Управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам`янської міської ради щодо відмови врахувати при призначенні пільги на житлово-комунальні послуги відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» члена сім`ї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 були правомірними, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні підстави для вирішення питання стосовно повернення судового збору.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам`янської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець