Справа № 160/5519/19
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 липня 2019 року Справа № 160/5519/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Горбалінський В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина, ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі територіального підрозділу Соборного районного відділу у м. Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

14.06.2019 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина, ОСОБА_2 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі територіального підрозділу Соборного районного відділу у м. Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі територіального підрозділу Соборного районного відділу у м. Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в оформленні та видачі паспорту громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року неповнолітньому ОСОБА_2 відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 року № 2503-Х11.

- зобов`язати Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Соборного районного відділу у м. Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області оформити та видати бланк паспорту неповнолітньому ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 року № 2503-Х11, з проставленою відміткою місця проживання без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки його персональних даних.

19.06.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну залишено без руху у зв`язку із невідповідністю до вимог ст. ст. 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

12.07.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача за вх. №38395/19 про усунення недоліків, вказаних в вищезазначеній ухвалі.

Щодо питання про сплату судового збору за подання позовної заяви до адміністративного суду позивач посилалась на п. 7, ст.5 Закону України «Про судовий збір», в якому зазначено, що, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Також вказано, що у відповідності до ч. 2 ст. 56 Кодексу адміністративного судочинства України, ОСОБА_1 є законним представником свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , тому на підставі вищезазначеної норми остання має пільги щодо сплати судового збору.

При цьому, позивач зазначає, що остання є інвалідом ІІ групи, тому на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 надано державою пільгу за якою вона звільнена від сплати судового збору, отже, перелічені обставини є достатніми умовами для звільнення позивача, яка звертається в інтересах свого неповнолітнього сина від сплати судового збору.

Суд критично ставиться до такої позиції позивача, так як пункт 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» не відносить неповнолітніх дітей та батьків, які звертаються в їх інтересах, до категорії громадян, які звільняються від сплати судового збору, а тому позивач не вважається особою, яка звільняється від сплати судового збору саме за вказаними приписами.

Вказана правова позиція кореспондується в ухвалі Верхового Суду від 15.01.2018 у справі №607/1046/17, постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №367/5983/16-ц, ухвалі Верховного Суду від 22.11.2018 у справі 754/16008/17.

Стосовно посилання позивача на те, що остання є інвалідом ІІ групи, а тому на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, суд зазначає, що до матеріалів позовної заяви та заяви від 12.07.2019 року №38395/19 останньою не надано жодного доказу, який би підтверджував даний факт.

Враховуючи викладене, суд не приймає до уваги даний довід, який би надавав ОСОБА_1 , яка діє в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , право на звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви до адміністративного суду на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

При цьому, суд враховує приписи п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», які передбачають, що судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Отже, на підставі зазначеного пункту позивач звільнена від сплати судового збору.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку про необхідність відкриття провадження у справі.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду та підлягає розгляду в порядку письмового провадження згідно частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

З позовної заяви порушень строків, передбачених статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається.

Підстав для її повернення або відмови у відкритті провадження у справі не має.

Керуючись статтями 171, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження в адміністративній справі №160/5519/19 за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина, ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі територіального підрозділу Соборного районного відділу у м. Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Призначити справу до розгляду у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: 49089, м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4.

Встановити відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи одночасно з надісланням відзиву до суду.

Відповідно до ч. 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Інформацію щодо адміністративної справи № 160/5519/19 учасники даної справи можуть отримати на офіційному порталі судової влади України у мережі Інтернет (веб-адреса сторінки: http://adm.dp.court.gov.ua/sud0470/gromadyanam/csz/).

Копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі надіслати учасникам справи, копію позовної заяви з додатками - відповідачу.

Відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Пунктом 5 частини першої статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Горбалінський