Справа № 803/1495/16
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

08 серпня 2019 року

Київ

справа №803/1495/16

адміністративне провадження №К/9901/22759/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Кашпур О.В.,

суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про визнання відмови незаконною та зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2016 року, прийняту в складі головуючого судді - Валюха В.М., та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2017 року, постановлену в складі колегії суддів: головуючого - Улицького В.З., суддів - Довгої О.І., Запотічного І.І.,

у с т а н о в и в :

І. Короткий зміст позовних вимог

1. У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, враховуючи заяву про збільшення позовних вимог, просив зобов`язати Територіальний сервісний центр 0742 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області зареєструвати вантажний автомобіль марки RENAULT Master, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 .

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач 03 жовтня 2016 року придбав у Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Обеста» вантажний автомобіль марки RENAULT Master, для його реєстрації звернувся до Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, який відмовив у проведенні вказаної процедури в зв`язку із ненаданням належного сертифікату відповідності транспортного засобу. ОСОБА_1 вважає, що йому незаконно відмовлено у реєстрації вказаного транспортного засобу, оскільки він надав сертифікат відповідності автомобіля з терміном дії до 10 жовтня 2016 року, який не скасований та є чинним, а відповідач не наділений повноваженнями встановлювати дійсність сертифікатів на транспортні засоби.

ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

3. Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2016 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області щодо відмови у проведенні державної реєстрації вантажного автомобіля марки RENAULT Master, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 . Зобов`язано Територіальний сервісний центр 0742 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області зареєструвати за ОСОБА_1 вантажний автомобіль марки RENAULT Master, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 .

4. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2017 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2016 року залишено без змін.

5. Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відсутні правові підстави стверджувати про те, що у зв`язку із набранням 01 січня 2016 року чинності Законом України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» від 15 січня 2015 року №124-VIII в частині внесення змін до Декрету Кабінету Міністрів України «Про стандартизацію і сертифікацію» від 10 травня 1993 року №46-93 (якими виключені положення стосовно обов`язкової сертифікації в державній системі сертифікації транспортних засобів) проведення першої державної реєстрації транспортних засобів з 01 січня 2016 року не може здійснюватися за наявності сертифікатів відповідності, виданих в державній системі сертифікації УкрСЕПРО, оскільки жоден нормативно-правовий акт не позбавив права органів з сертифікації державної системи сертифікації УкрСЕПРО видавати сертифікати відповідності на транспортні засоби, як і відсутні будь-які нормативно-правові акти, які б забороняли сервісним центрам МВС після 01 січня 2016 року здійснювати державну реєстрацію транспортних засобів за наявності сертифікатів відповідності, виданих в державній системі сертифікації УкрСЕПРО, та на підставі яких посадові особи митниць ДФС попередньо здійснити пропуск транспортних засобів на митну територію України.

ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись із постановою Волинського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2016 року та ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2017 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області подав касаційну скаргу.

7. Скаржник у касаційній скарзі просить скасувати зазначені рішення судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони є необґрунтованими та такими, що суперечать обставинам справи.

8. Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області вказує на те, що працівниками Територіального сервісного центру 0742 не заперечується факт правомірності придбання 03 жовтня 2016 року транспортного засобу марки RENAULT Master, 2011 року випуску, громадянином ОСОБА_1 у ТОВ «Обеста», проте позивачеві при поданні заяви про первинну реєстрацію транспортного засобу, який ввезено з-за кордону, необхідно було подати сертифікат відповідності, виданий органами сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства, призначеними Міністерством інфраструктури.

IV. Позиція інших учасників справи

9. ОСОБА_1 правом на подання заперечення (відзиву) на касаційну скаргу не скористався.

V. Рух справи у суді касаційної інстанції

10. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі.

11. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено у новій редакції.

12. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

13. Згідно з підпунктом 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

14. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 14 лютого 2018 року касаційну скаргу передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

15. За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 30 травня 2019 року касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Кашпур О.В. (суддя-доповідач, головуючий суддя), Радишевська О.Р., Уханенко С.А.

16. Ухвалою Верховного Суду у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В. від 02 липня 2019 року касаційну скаргу прийнято до провадження.

17. Ухвалою касаційного суду від 06 серпня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження на 08 серпня 2019 року.

VI. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

18. 03 жовтня 2016 року між ТОВ «Обеста» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу №РН-0001285, згідно з яким продавець передає, а покупець приймає та оплачує товар, а саме: транспортний засіб марки RENAULT Master, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , який був переданий позивачеві за актом прийому-передачі від 03 жовтня 2016 року та актом огляду реалізованого транспортного засобу від 03 жовтня 2016 року №7274/16/000204.

19. Вказаний транспортний засіб був ввезений на митну територію України ТОВ «Обеста» через Волинську митницю ДФС згідно з вантажно-митною декларацією (далі - ВМД) №205060001/2016/002676 від 12 квітня 2016 року. При цьому, згідно із графою 44 вказаної ВМД, до митного оформлення зазначеного транспортного засобу був поданий сертифікат відповідності серії ВГ, зареєстрований в реєстрі за №UA1.178.0021100-16, виданий ТОВ ДП «Житомирстандарт» з терміном дії з 11 квітня 2016 року до 10 жовтня 2016 року.

20. 04 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про реєстрацію належного йому на підставі договору купівлі-продажу №РН-0001285 автомобіля марки RENAULT Master, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 . При цьому позивач додав сертифікат відповідності серії ВГ, зареєстрований в реєстрі за №UA1.178.0021100-16, виданий ТОВ ДП «Житомирстандарт» з терміном дії з 11 квітня 2016 року до 10 жовтня 2016 року.

21. Відповідач листом від 05 жовтня 2016 року №31/3/2-2613 відмовив у реєстрації автомобіля та повідомив позивача, що у разі надання повного пакету документів, у тому числі сертифіката відповідності, який видають уповноважені органи або органи із сертифікації, акредитовані відповідно до законодавства, територіальний сервісний центр здійснить реєстрацію транспортного засобу.

22. ОСОБА_1 , вважаючи відмову у реєстрації транспортного засобу протиправною, звернувся за захистом своїх прав до суду.

VІІ. Джерела права й акти їх застосування

23. Конституція України.

Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

24. КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року).

Частина друга статті 2. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частина третя статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

25. Закон України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

Стаття 34. Державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

26. Закон України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» від 15 січня 2015 року №124-VIII.

Правові та організаційні засади розроблення і застосування технічних регламентів та процедур оцінки відповідності, а також основоположні принципи державної політики у сфері технічного регулювання та оцінки відповідності визначає вказаний Закон, яким було внесено зміни, зокрема до Декрету Кабінету Міністрів України «Про стандартизацію і сертифікацію», якими виключено норму щодо обов`язкової сертифікації ДТЗ в державній системі сертифікації.

27. Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня1998 року №1388.

Пункт 8. Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Пункт 10. Державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України, проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов`язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України, що підтверджується сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката, копію яких власники подають до сервісного центру МВС.

28. Декрет Кабінету Міністрів України «Про стандартизацію і сертифікацію» від 10 травня 1993 року №46-93.

Стаття 15. Обов`язкова сертифікація на відповідність вимогам нормативних документів проводиться органами з сертифікації незалежно від форми власності виключно в державній системі сертифікації. Обов`язкова сертифікація в усіх випадках повинна включати перевірку та випробування продукції для визначення її характеристик і подальший державний технічний нагляд за сертифікованою продукцією.

Стаття 16. Під час проведення сертифікації та у разі позитивного рішення органу з сертифікації заявникові видається сертифікат та право маркувати продукцію спеціальним знаком відповідності.

29. Наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 06 травня 2015 року №451.

Цим Наказом внесено до Переліку продукції, що підлягає обов`язковій сертифікації в Україні, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01 лютого 2005 року №28, зміни та включено розділ 9 «Дорожні транспортні засоби, їх складові частини та приладдя». Зазначені зміни набрали чинності 01 січня 2016 року і обов`язкова сертифікація ДТЗ в державній системі сертифікації згідно із зазначеним Декретом припинена.

VІІІ. Позиція Верховного Суду

30. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 КАС України).

31. Аналізуючи вищенаведені положення законодавства та обставини справи, Суд не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог.

32. Сертифікат відповідності дорожнього транспортного засобу, виданий в державній системі сертифікації (УкрСЕПРО) може бути підставою для проведення державної реєстрації транспортного засобу за умови його видачі до 01 січня 2016 року та дійсності на час проведення реєстраційних дій.

33. 09 червня 2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №738 «Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання», згідно з пунктом 1 якої (у редакції з 03 квітня 2016 року; далі - Постанова №738) установлено, що пропуск колісного транспортного засобу, який підлягає державній реєстрації в Державній автомобільній інспекції (далі - транспортний засіб), предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені на транспортному засобі та/або використані для його оснащення (далі - обладнання), на митну територію України з метою вільного обігу, а також перша державна реєстрація транспортного засобу, введення в обіг обладнання здійснюється за наявності сертифіката відповідності, виданого згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання.

34. Пунктом 3 Постанови №738 визначено, що сертифікат відповідності видається:

- виробником або його уповноваженим представником - резидентом України (далі - виробник) на кожний транспортний засіб або партію обладнання, тип яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання;

- уповноваженими органами або органами із сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства, призначеними Міністерством інфраструктури, на кожний новий транспортний засіб або партію обладнання, які відповідають вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу яких не підтверджена сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, а також на ті, що були у користуванні.

35. На виконання Постанови №738 наказом Міністерства інфраструктури України від 17 серпня 2012 року №521 затверджено Порядок затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання та Порядок ведення реєстру сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання і виданих виробниками сертифікатів відповідності транспортних засобів та обладнання.

36. На даний час до органів із сертифікації, які уповноважені на виконання робіт із затвердження типу та індивідуального затвердження колісних транспортних засобів, їх частин та обладнання та органів із сертифікації, призначених на виконання робіт з індивідуального затвердження колісних транспортних засобів відповідно до Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання відносяться: Державне підприємство «Державний автотранспортний науково-дослідний та проектний інститут» (наказ Міністерства інфраструктури від 01 березня 2013 року №126); Державне підприємство «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (наказ Міністерства інфраструктури від 29 березня 2016 року №121); Державне підприємство «Запорізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (наказ Міністерства економічного розвитку від 09 лютого 2016 року №209); Державне підприємство «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (наказ Міністерства економічного розвитку від 09 лютого 2016 року №212); Державне підприємство «Науково-дослідний інститут метрології вимірювальних і управляючих систем» (наказ Міністерства економічного розвитку від 09 лютого 2016 року №212); Державне підприємство «Український центр з питань сертифікації та захисту прав споживачів» (наказ Міністерства економічного розвитку від 09 лютого 2016 року №212), ТОВ «Рівнестандарт» м.Рівне (наказ Міністерства інфраструктури від 06 вересня 2016 року №306); Державне підприємство «Харківстандартметрологія» м.Харків (наказ Міністерства інфраструктури від 22 вересня 2016 року №322). Перелік органів з сертифікації, які видають вищенаведені сертифікати відповідності, оприлюднений на сайті Міністерства інфраструктури у розділі «Діяльність Комісії Міністерства інфраструктури України з питань забезпечення виконання Женевської Угоди 1958 року».

37. З урахуванням наведеного вище, Суд уважає, що поданий позивачем для реєстрації транспортного засобу сертифікат відповідності, зареєстрований в реєстрі системи УкрСЕПРО з терміном дії з 11 квітня 2016 року до 10 жовтня 2016 року, не є належним сертифікатом відповідності відповідно до Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 17 серпня 2012 року №521.

38. Відповідно до частини першої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

39. За таких обставин, Суд дійшов висновку про скасування рішень судів попередніх інстанцій, які прийняті з неправильним застосуванням норм права, та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

IХ. Судові витрати

40. Скасування рішення судів першої та апеляційної інстанцій не вплинуло на розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області задовольнити.

2. Скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2017 року у справі №803/1495/16. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про визнання відмови незаконною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

3. Судові витрати не розподіляються.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: О. В. Кашпур

Судді: О. Р. Радишевська

С. А. Уханенко