Справа № 379/745/19
Суддя: Зінкін В. І.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 379/745/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2019 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання: Різник Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції Бабака Василя Володимировича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний виконавець Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Айдинова В.О., Головне управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови серія ДПО18 № 934058 від 16.03.2019 про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, просить скасувати постанову Серія ДПО18 № 934058 від 16.03.2019 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , а справу - закрити за відсутністю складу правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16.03.2019 він рухався автодорогою Р-04, в напрямку Білої Церкви, за населеним пунктом Троїцьке (стара назва Довгалівське ) біля повороту на с. Бірюки частково, однією третиною автомобіля, перетнув осьову суцільну лінію так як дорожнє покриття на даному відрізку шляху знаходилось в незадовільному стані, його маневр не міг призвести до створення аварійної ситуації так як на автошляху в полі його зору не було жодного транспортного засобу окрім автомобіля поліції. На вимогу поліцейського зупиниться, він зупинився та попрохав поліцейського пояснити причину зупинки. Не представившись і не надавши ніяких доказів порушення поліцейський сказав, що він рухався по смузі зустрічного руху та наказав надати документи водія. Всі його пояснення, щодо відсутності в його діях складу правопорушення були проігноровані працівником поліції та в жодній мірі не прийнято до уваги те, що стан дорожнього покриття змусив його зробити такий маневр, щоб уникнути пошкодження власного автомобіля. Після перевірки всіх документів, які він надав відповідно до вимог п.2.1, попрямував далі по справах. Всі вище наведені факти можуть підтвердити свідки, які знаходились в автомобілі разом з ним ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 21.05.2019 він отримав поштовим зв`язком постанову ВП № 59119223 від 16.05.2019, винесену державним виконавцем Таращанського РВ ДВС Айдиновою Валентиною Олександрівною з якої дізнався, що на нього відкрито виконавче впровадження з примусового виконання постанови № ДПО 18 № 934058 від 16.03.2019. Про сам факт існування даної постанови та про те, що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 гривень він дізнався саме 21.05.2019 у відділенні поштового зв`язку, безпосередньо при отриманні постанови про ВП № 59119223. Вважає, що інспектор поліції незаконно з порушенням процесуального законодавства виніс вказану постанову.

Ухвалою суду від 23.05.2019 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до ст. 286 КАС України з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання. Крім того, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Національної поліції в Київській області.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

31.05.2019 на адресу суду надійшли письмові пояснення представника третьої особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головного управління Національної поліції в Київській області в яких зазначено, що 16.03.2019 року було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 № 934058 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Керуючись Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженою наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, а саме п. 4. Розділу І, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП на місці вчинення адміністративного правопорушення. Відтак інспектором було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення. Порушення зустрічного роз`їзду тягне за собою накладення штрафу в сумі 255 грн. Вважає, що встановленим вимогам постанова відповідає, правові підстави для визнання постанови серії ДПО 18 № 934058 від 16.03.2019 незаконною - відсутні.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та пояснив, що 16.03.2019 року рухався на власному авто по трасі на Білу Церкву. За Довгалєвським обминав ями на дорозі, щоб не пошкодити свій автомобіль. Осьову лінію повністю автомобілем не перетинав, а лише десь на одну третину автомобіля, та повернувся на свою полосу. В полі зору не було автомобілів ні у зустрічному, ні в попутному напрямку. Аварійну ситуацію він не створював. Його зупинили працівники поліції. На його запитання щодо причин зупинки йому відповіли, що у нього була спроба обгону. Він заперечив, та зазначив, що інших авто на дорозі не було. Вони подивились його документи, після чого він поїхав далі. Через деякий час йому по пошті прийшли документи з виконавчої служби, звідки він дізнався про існування оскаржуваної постанови. Прохав скасувати постанову від 16.03.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності та закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідач двічі 31.05.2019 та 12.08.2019 в судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний виконавець Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Айдинова В.О. двічі 31.05.2019 та 12.08.2019 в судові засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, проте до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника Таращанського РВ ДВС.

Представник третьої особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головного управління Національної поліції в Київській області двічі 31.05.2019 та 12.08.2019 в судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, проте в письмових поясненнях просить розглянути справу за його відсутності.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що в березні 2019 року він попрохав позивача завезти його з сім`єю до аеропорту Бориспіль. За Довгалєвським вони були безпричинно зупинені працівниками поліції. Останні не надали доказів відео або фото фіксації так званого правопорушення. Працівники поліції звинуватили у обгоні через суцільну лінію. Однак позивач не робив обгін. Було незадовільне дорожнє покриття, тому позивач робив маневри по об`їзду ям. Працівники поліції подивились документи, переписали дані, після чого повернули їх. Не казали, що складали постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Лише пізніше виявилось, що працівники поліції склали постанову.

Суд, заслухавши пояснення позивача, свідка ОСОБА_2 , дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції та Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно постанови серії ДПО18 № 934058 від 16.03.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 16.03.2019 о 09 год 25 хв на автодорозі Р-04 ОСОБА_1 керував автомобілем Опель Комбо н.з. НОМЕР_1 та перетнув осьову суцільну лінію, та рухався смугою зустрічного руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Даною постановою до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Оскільки оскаржувану постанову позивачем отримано 21.05.2019 безпосередньо у Таращанському РВ ДВС після отримання ним постанови ВП № 59119223, встановлений ч.2 ст. 286 КАС України строк оскарження не порушено.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскаржувана постанова серії ДПО18 № 934058 від 16.03.2019 не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Вказана постанова не підтверджена жодними доказами вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Посилання на жоден з цих доказів у винесеній постанові відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем будь-яких достовірних доказів на підтвердження тверджень, вказаних у оскаржуваній постанові суду не надано, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а отже рішення відповідача слід вважати необґрунтованим.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскаржувана постанова серії ДПО18 № 934058 від 16.03.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст.ст. 77, 229, 242, 244, 245, 246, 255, 286, 272 КАС України, ст.ст. 7, 9, 122, 245, 251, 280, 283 КУпАП, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанову інспектора Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції Бабака Василя Володимировича по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 934058 від 16.03.2019, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу VІІ Перехідних положень КАС України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через Таращанський районний суд Київської області.

ГоловуючийВ. І. Зінкін