Справа № 400/2990/18
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/2990/18
Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Семенюка Г.В.

- Шляхтицького О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року, прийнятого у порядку спрощеного позовного провадження (суддя Птичкіна В.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Інгульського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправним та скасування рішення від 26.10.2018 № 116/1 та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач звернувся до суду з позовом до Інгульського об`єднаного управління Пенсійного фонду України та після зменшення позовних вимог просив визнати протиправними дії та бездіяльність Управління, які порушують законне право позивача на визначений законодавцем у пункті 4-4 розділу XV Закону № 1058-IV автоматичний перерахунок розмір заробітку та розміру пенсії, який належить провести з урахуванням усередненого показника середньої заробітної плати за 2016, 2017 роки (5 377,90 грн.) та з відповідними перерахованому розміру доплатами до попереднього розміру пенсії (9 866,36 грн.);

зобов`язати Управління вчинити певні дії, якими:

- виконати визначений Законодавцем у пункті 44 розділу XV Закону № 1058-IV автоматичний перерахунок призначеної позивачу пенсії, який належить провести з урахуванням усередненого показника середньої заробітної плати за 2016, 2017 роки (5 377,90 грн.) та з відповідними перерахованому розміру доплатами до попереднього розміру пенсії (9 686,36 грн.);

- виконати визначений Законодавцем на підставі статей 56, 57 спеціального Закону № 796-ХІІ перерахунок щомісячної доплати до пенсії (за 30 понаднормативних років відпрацьованих Позивачем понад 20 років), призначеної до виплати у розмірі 30% (перерахованого з урахуванням усередненого показника середньої заробітної плати за 2016, 2017 роки (5 377,90 грн.)) середньомісячного заробітку;

зобов`язати відповідача доплатити обчислені у порядку пункту 44 розділу XV Закону № 1058-IV та статей 56, 57 спеціального Закону № 796-ХІІ заборговані пенсійні виплати, визначені в межах шестимісячного строку звернення до суду (за минулий з травня 2018 року період), з одночасним нарахуванням та виплатою передбаченої Законодавцем компенсації втрати доходів за минулий період затримки щомісячних виплат.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що Відповідно до викладеного у Заяві, відповідач проведеним 25.01.2019 перерахунком (т. спр. 2, арк. 116-117) частково поновив права позивача, тому ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в частині зобов`язання Управління: провести передбачений пунктом 44 розділу XV Закону № 1058-IV автоматичний перерахунок пенсії позивача (обґрунтування вимоги міститься в адміністративному позові); провести передбачений статтями 56 і 57 Закону № 796 перерахунок щомісячної доплати до пенсії позивача (в обґрунтування цієї вимоги ОСОБА_1 у Заяві вказав, що … відповідач, з 01.12.2018 (при трудовому стажі Позивача 50 років) протиправно не виконав перерахунок (визначений судовими рішеннями у справах № 2-а-3/11/1414 та № 489/4291/17 на підставі статей 56, 57 спеціального Закону № 796-ХІІ щомісячної доплати за 30 понаднормативних років роботи, відпрацьованих Позивачем понад 20 років), обчисленої як 30% (автоматично перерахованого з урахуванням усередненого показника середньої заробітної плати за 2016, 2017 роки (5 377,90 грн.)) середньомісячного заробітку …). Оскільки сума щомісячної доплати до пенсії залежить від суми пенсії, задоволення позовної вимоги в частині перерахунку вказаної доплати безпосередньо залежить від задоволення позовної вимоги в частині перерахунку пенсії. Відповідно, похідною від вказаних вимог є вимога про зобов`язання Управління доплатити перераховані суми та виплатити компенсацію втрати доходів за період затримки щомісячних виплат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначено, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з чим скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов .

Зокрема скаржник зазначає, що з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року відповідач не приймає рішення про призначення пенсії не грунтуються на досліджених судом першої інстанції матеріалах пенсійної справи. Так, відповідно посвідченої посадовими особами тексту роздрукованого автоматизованою системою відповідача протоколу призначення пенсії від 14.03.2018 року має записи: Рішення 24 про призначення пенсії та розпорядження від 12.07.2003 року №125424,яке не має відношення до позовних вимог та діючого на час розгляду справи пенсійного законодавства. не було предметом дослідження у судовому засіданні.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі за вищезазначеною апеляційною скаргою.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно приписів ст. 311 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Обставини справи.

ОСОБА_1 отримує пенсію з червня 2003 року, що підтверджується наданою відповідачем копією розпорядження від 12.07.2003 № 125424 .

Відповідно до абзацу першого пункту 44 розділу XV Закону № 1058 (застосовується з 1 жовтня 2017 року), з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Абзацом другим вказаної норми передбачено, що з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Отже, середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показний за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, застосовується при призначенні пенсії з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у вказаний період відповідач не приймав рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 , тому доводи позивача про те, що Управління, відповідно до пункту 44 розділу XV Закону № 1058, було зобов`язано провести автоматичний перерахунок розміру заробітку та розміру пенсії, який належить провести з урахуванням усередненого показника середньої заробітної плати за 2016, 2017 роки, суд визнав безпідставними.

Оскільки, виходячи з тексту Заяви, незгода ОСОБА_1 з визначеною відповідачем сумою збільшення пенсії (передбаченого пунктом 2 статті 56 Закону № 796) обумовлена його незгодою із сумою пенсії, суд визнав, що позовна вимога, вказана позивачем у Заяві під номером 2.3.2, задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає його таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до чинної до 11.10.2017 (дата набрання чинності Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій, надалі Закон № 2148) редакції пункту 2 статті 56 Закону № 796, право на пенсію в повному обсязі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки 20 років, жінки 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки 10 років і більше, жінки 7 років 6 місяців і більше не вище 85 процентів заробітку.

Законом № 2148 до пункту 2 статті 56 Закону № 796 були внесені зміни, відповідно до яких право на пенсію в повному обсязі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки 20 років, жінки 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановленим цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки 10 років і більше, жінки 7 років 6 місяців і більше не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частиною першою статті 57 (зміни до якої Законом № 2148 не вносились) встановлено, що обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до абзацу першого пункту 44 розділу XV Закону № 1058 з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Абзац перший пункту 4-4 розділу XV застосовується з 1 жовтня 2017 року\

З 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Оцінка суду.

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів було встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію з червня 2003 року, що підтверджується наданою відповідачем копією розпорядження від 12.07.2003 № 125424 .

Відповідно до абзацу першого пункту 44 розділу XV Закону № 1058 (застосовується з 1 жовтня 2017 року), з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Абзацом другим вказаної норми передбачено, що з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Отже, середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показний за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, застосовується при призначенні пенсії з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року.

Позивач посилається на пункт 4.4 та пункт 4.7 розділу XV Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).

Позивачу пенсія була призначена 02.06.2003 (за віком зі зниженням пенсійного віку) відповідно до Закону № 796 та Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788) яким, до набрання чинності Законом № 1058, були врегульовані питання пенсійного забезпечення громадян, яка з 01.01.2004 була перерахована в порядку і на умовах Закону № 1058, та виплачується й на теперішній час.

Статтею 55 Закону № 796 передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058.

Відповідно до статті 49 Закону № 796 пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, З, 4, встановлюються у вигляді:

а) державної пенсії;

б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно статті 2 Закону № 1788 до трудових пенсій, зокрема, відносяться й пенсії за віком.

Статтею 10 Закону № 1058 передбачено. що вибір пенсійних виплат, а саме, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Аналогічне право передбачено статтею 6 Закону № 1788.

Відповідно до статті 15 Закону № 1788 умови, норми та порядок такого забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом № 796 або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом № 1788.

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом № 1788 або спеціальним Законом № 796.

Вибір пенсії надасться громадянину саме під час її призначення. Таке призначення, відбулось 02.06.2003.

Позивач обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені загальними законами: Законом № 1788, а з 01.01.2004 Законом № 1058 та спеціальним Законом № 796.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2017 по справі № 488/629/14-а відповідача зобов`язано призначити та перерахувати позивачу з 01.01.2014 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії згідно статті 40 Закону № 1058, з урахуванням раніше нарахованої пенсії.

Відповідно до статті 40 Закону № 1058 заробітна плата для обчислення пенсії визначається з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

На виконання Закону України від 03.10.2017 № 2148-УІІІ «Про внесення змін до деяких. законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» з 01.10.2017 було проведе індивідуально-масовий перерахунок по осучасненню заробітної плати. При осучасненні заробітної плати застосовується середня заробітна плата в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014,2015,2016 роки - 3764,40 гри.

Вважаючи, що розмір пенсійної виплати позивача з 01.10.2017 відповідно до постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2017 менше ніж раніше розрахований, Позивача повідомлено про право на повернення па попередній вид пенсійної виплати.

Згідно із заявою від 26.02.2018 № 431 позивача переведено на пенсію за віком з 01.10.2017, яку він отримував до виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2017 по справі № 488/629/14-а.

Відповідно до пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону № 1058 з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки.

Колегія суддів зауважує. що позивачу з 01.10.2017 було здійснено перерахунок у вигляді переходу з одного виду пенсії на інший, а не первинне призначення пенсії як того вимагає пункт 4-4 Прикінцевих положень Закону № 1058. До того ж, зазначена норма застосовується при обчисленні пенсій призначених з 01.01.2018. А призначення пенсії Позивачу відбулось 02.06.2003. На виконання Постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2017 року по справі № 488/629/14-а - з 01.01.2014.

Отже, вимога Позивача про перерахунок призначеної Позивачу рішенням від 12.03.2018 пенсії з урахуванням усередного показника середньої заробітної плати за 2016 - 2017 роки (5377,90 грн.) є незаконною та необгрунтованою.

Щодо вимоги про зобов`язання доплатити нееиплачену за минулий час частину щомісячних пенсійних виплат з травня 2018 року з одночасним нарахуванням та виплатою компенсації втрати доходів за період затримки щомісячних виплат.

Відповідно до статті 46 Закону № 1058 нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Буквальне тлумачення наведеної норми права дає підстави вважати, що ця норма закону стосується вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини ПФУ. Таким чином, положення наведених норм права регулюють виплату за минулий час уже нарахованих пенсій, однак не виплачених з вини ПФУ. Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в Постанові від 15 грудня 2015 року «Про визнання протиправною відмову відповідача перерахувати та виплатити пенсію у зв`язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури» по справі N 21-4289а15.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що незгода ОСОБА_1 з визначеною відповідачем сумою збільшення пенсії (передбаченого пунктом 2 статті 56 Закону № 796) обумовлена його незгодою із сумою пенсії.

Отже, враховуючи наведене вище, рішення та дії управління прийняті з врахуванням документів, які знаходились в пенсійній справі позивача, тому є правомірними та законними, прийнятими в межах, у спосіб та у відповідності до чинного законодавства України, у визначеній законом компетенції, у зв`язку з чи ї підстави для визнання їх протиправним та скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні та не можуть бути підставою для його скасування.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно ч.1-2 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно п.1 ч.1 ст.315 КАС України , за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Так, стаття 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ч.4 ст.243 КАС України ,судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.311,315,316, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року, прийнятого у порядку спрощеного позовного провадження (суддя Птичкіна В.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Інгульського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправним та скасування рішення від 26.10.2018 № 116/1 та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текс судового рішення складений та підписаний 09 серпня 2019 року

Головуючий суддя Потапчук В.О.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.