Справа № 418/1699/19
Суддя: Шовкун В. О.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справі № 418/1699/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

"05" серпня 2019 р. Міловський районний суд Луганської області

у складі: головуючого - судді Шовкуна В.О.,

при секретарі Бутенко О.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідачів Федоренко В .А. ,

Давидової О . В .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Мілове адміністративний позов ОСОБА_1 до уповноваженої посадової особи Державної міграційної служби України - т.в.о. начальника Міловського районного відділу управління Державної міграційної служби України в Луганській області ОСОБА_5, Управління державної міграційної служби України в Луганській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся Позивач із адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування свого позову Позивач зазначив, що 04.04.2019 року уповноваженою особою Міловського РВ УДМС України відносно нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серії ПН МЛГ № 059492 за ч. 1 ст. 203 КУпАП. Вказаною постановою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 1700 гривень. Постанова про накладення адміністративного стягнення виносилася на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 04.04.2019 року, згідно якого головним спеціалістом Івлєвою О .М. встановлено, що позивач, як громадянин РФ, з 03.06.1998 року по теперішній час проживає за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації та документів на право проживання в Україні, однак це на думку Позивача не відповідає дійсності. На територію України Позивач прибув в 1995 року в неповнолітньому віці разом зі своєю мамою та братом. Його мати зареєструвала їхнє місце проживання за діючим на той час законодавством, про що свідчить відмітка про реєстрацію місця проживання у її паспорті колишнього громадянина СРСР зразка 1974 року. З 14 років (з 03.06.1998 року) і по теперішній час Позивач зареєстрований та постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка Стрільцівської сільської ради від 05.04.2019 року, а тому викладені обставини щодо проживання без реєстрації є неправдивими з боку Відповідача. У свої 35 років, Позивач не має паспорту чи інших документів, які посвідчують особу. Свого часу його мати не прийняла громадянства України і не переоформила паспорт громадянина СРСР зразка 1974 року і це послугувало причиною для відмови Позивачу органами міграційної служби України у видачі паспорта громадянина України чи іншого документа, що посвідчує особу, по досягненню 16 і 18 років. В подальшому Позивач неодноразово звертався до органів ДМС у Міловському районі щодо отримання паспорта громадянина України або інших документів, які посвідчували б його особу, однак постійно отримував відмову через належність до громадянства РФ. Спілкування з органами ДМС переважно здійснювалась в усній формі, але про те, що він звертався до органів ДМС свідчать наступні документи: реєстрація платником податків і отримання ідент. номеру в податкових органах України 20.10.2003 року; повідомлення Генерального консульства РФ в м. Харкові про належність Позивача до громадянства РФ; листування Міловського РВ УДМС України в Луганській області з Міловською гімназією щодо підтвердження його особи в 2017 році. У лютому 2019 року Позивач знову звертався до Міловського РВ УДМС з метою отримати громадянство України, оскільки вважав, що його належність до громадянства РФ не позбавляє його права на отримання документів, що посвідчує особу та оформлення громадянства України. На прохання надати перелік документів, які необхідні для отримання посвідки на проживання для осіб без громадянства та для набуття громадянства України, а також письмову відповідь з обґрунтуванням відмови у прийнятті відповідної заяви і документів йому було відмовлено без пояснень. Внаслідок чого, ним було направлено скаргу до вищестоящої інстанції, яка була отримана 18.03.2019 року. На момент направлення позову відповідь ще не надійшла, однак 04.04.2019 року представниками Міловського РВ Національної поліції за представленням УДМС України в Луганській області Позивача було доставлено до Міловського РВ УДМС, де і було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Вважає, що на нього накладено адміністративне стягнення незаконно, просив суд постанову про накладення на нього штрафу скасувати, справу закрити.

У судовому засіданні Позивач ОСОБА_1 свій позов визнав у повному обсязі, просив його задовольнити. Крім викладених обставин у своєму позові суду також повідомив про те, що в період з квітня-травня 2014 року він просто не міг навіть можливості кудись виїздити зі свого села, оскільки почалися воєнні дії (АТО), скрізь стояли блокпости, що фактично унеможливило його пересування навіть по території Міловського району, а до м. Харків взагалі не можливо.

Представники Відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні. Крім того, суду надали заперечення в письмовому вигляді, в яких посилалися на те, що протокол та постанова про накладення адміністративного стягнення на Позивача є законними та винесеними в межах діючого законодавства, а Позивач вводить суд в оману, оскільки викладені обставини в позові не відповідають дійсності.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні повідомила, що вона доводиться Позивачу матір`ю. Вказала, що з 1995 року вона зі своїми дітьми перебуває на території України, однак через тяжке фінансове положення, та постійне удосконалення законодавства так і не зробила документів, як того вимагає закон. На території Міловського району Луганської області мешкають постійно з 1998 року.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні повідомила, що вона є сусідкою Позивача, знає їхню сім`ю фактично з самого їхнього приїзду до села. Живуть вони дуже бідно, неодноразово займала їм грошей для того, щоб Позивач відвідав паспортний стіл для оформлення документів, чомусь їм постійно відмовляли в оформленні документів, невже їм не можна допомогти, адже вони тут мешкають вже 20 років.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні повідомила, що вона знає про цю сім`ю, оскільки займала керівні посади у відділі освіти. Неодноразово викликали матір Позивача, щоб та зробила необхідні документи, щоб дитина нормально проживала та навчалася. Однак, освіту Позивач отримав, закінчивши 11 класів школи.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні повідомила, що на даний час займає посаду в юридичному відділі Міловської РДА. Вона мешкає в тому селі, де й Позивач, однак раніше вона не мала юридичної освіти та й не знала його проблеми. Однак, останнім часом вона почала Позивачу допомагати, щоб той отримав необхідні документи для проживання на території України. Дана людина (Позивач) проживає на території Міловського району вже 20 років. Коли вона підняла Закони, які стосуються даної проблеми, вона побачила, що фактично Позивач на її думку може отримати документи, які йому потрібні, однак чомусь його постійно Відповідачі ігнорують. Також суду повідомила, що починаючи з травня 2014 по 2019 рік Позивач не міг поїхати навіть до смт. Мілове, оскільки в районі стояли блок пости. Їй відомо, що Позивач неодноразово звертався до УДМС в Міловському районі з метою отримати Український паспорт, оскільки він не бажав отримувати паспорт громадянина РФ. І ось коли почались офіційні переписки, а не просто усні відмовки, а саме, коли Позивач звернувся зі скаргою до обласного УДМС в Луганській області, до Позивача через тиждень чи два приїхали додому працівники поліції, повідомивши, що мається постанова УДМС в Міловському районі щодо його доставки до їхнього приміщення, де й потім відносно Позивача було 04.04.2019 року складено протокол про адміністративне правопорушення та винесена постанова про накладення адміністративного стягнення. Оскільки, він в той день вже не міг виїхати додому, було вже пізно, а автобуси до села з райцентру вже не ходили, Позивач зателефонував їй на мобільний телефон та попросив її приїхати за ним та забрати його, на що та запитала, що чи тобі щось дали, протокол чи постанову, однак у відповідь почула, що жодного документу в органах ДМС щодо накладення на нього адміністративного стягнення йому надано не було. Лише через кілька днів після цього, коли він особисто поїхав до смт. Мілове та на його вимогу, йому було видано складені протокол та постанову про накладення на нього адміністративного стягнення від 04.04.2019 року.

Вислухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши письмові матеріали справи у повному обсязі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, 04.04.2019 року посадовою особою, Державної міграційної служби України - т.в.о. начальника Міловського районного відділу управління Державної міграційної служби України в Луганській області ОСОБА_5 було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову ПН МЛГ № 059492 про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 в сумі 1700 гривень 00 коп. (а.с. 11,34,47).

У судовому засіданні було встановлено, що протокол та постанова про накладення адміністративного стягнення фактично була винесена без Позивача. Даний факт було встановлено під час допиту свідка ОСОБА_10 , яка повідомила про дану обставину, крім того факт такого порушення діючого законодавства було підтверджено під час судового розгляду (мається відповідний запис) і посадовою особою Державної міграційної служби України - т.в.о. начальника Міловського районного відділу управління Державної міграційної служби України в Луганській області ОСОБА_5, яка вказала, що через те, що ОСОБА_1 поспішав додому, вони складали документи без нього, він розписався де треба і вони його відпустили, а після вони дописали те, що їм потрібно. Потім він приїхав до них через декілька днів, і на його вимогу вони надали йому його примірники протоколу та постанови від 04.04.2019 року. Тобто фактично Позивача було позбавлено прав визначених ст. 268 КУпАП.

Крім того, суд вважає, що посадовими особами Міловського РВ УДМС в Луганській області було порушено вимоги ст. 256 КУпАП, а саме, процедура заповнення протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 256 КУпАП зазначено, що «У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Однак в судовому засіданні було встановлено, що Позивач підписав документи, які ще не були складені відносно нього.

Також суд зазначає, що після складання документів Відповідачем порушено вимоги ч. 1 ст. 285 КУпАП, а саме, «Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено». Така вимога закону не виконана.

Крім того, з проколу та постанови від 04.04.2019 року вбачається, що Відповідачем по справі встановлено, що ОСОБА_1 з 03.06.1998 року по теперішній час проживає за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації та документів на право проживання в Україні. Прибув в Україну у 1995 році, і у зв`язку з цим він порушив ст. 4 ЗУ «Про правовий статус іноземців та ОБГ»….., за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Ч. 1 ст. 38 КУпАП передбачає, що «Адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді)».

Суд з даного приводу приходить до висновку, що фактично в даній ситуації посадовою особою Державної міграційної служби України - т.в.о. начальника Міловського районного відділу управління Державної міграційної служби України в Луганській області ОСОБА_5, крім викладених вище порушень, ще й порушила вимоги ст. 38 КУпАП, а саме, строки притягнення до адміністративної відповідальності, які передбачають накладення адміністративного стягнення протягом 2-х місяців з моменту виявлення (вчинення) адміністративного правопорушення. Про те, що ОСОБА_1 проживає на території України з 1998 року Міловський РВ УДМС в Луганській області знали, це підтверджується і документами, які знаходяться в матеріалах справи, і поясненнями свідків, які були допитані у судовому засіданні, а також і самі Відповідачі у судовому засіданні цього не заперечували, а тому тут не має підстав говорити про триваюче правопорушення. Також суд зазначає, що відповідачем по справі не коректно виписана об`єктивна частина (а саме, проміжок часу) оскаржуваної постанови від 04.04.2019 року.

Тобто постанову про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 винесено з численними порушеннями законодавства України.

Інші доводи позовної заяви викладені позивачем, а саме те, що він законно перебуває на території України, у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, однак через численні порушення з боку посадової особи при складанні протоколу та постанови про накладення адміністративного стягнення, дана постанова підлягає скасуванню.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю з обставин скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Крім того, оскільки до справи, за клопотанням Відповідача, у якості співвідповідача було залучено УДМС в Луганській області, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з Відповідачів солідарно на користь Позивача, на підставі ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 71, 86, 139, 159-163, 186 КАС України, ст.ст. 247, 268, 283 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до уповноваженої посадової особи Державної міграційної служби України - т.в.о. начальника Міловського районного відділу управління Державної міграційної служби України в Луганській області ОСОБА_5, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серія ПН МЛГ № 059492, винесену відносно ОСОБА_1 , щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та закрити справу.

Стягнути з Відповідачів солідарно судові витрати в сумі 768 грн. 40 копійок на користь ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 09 серпня 2019 року.

Суддя: В.О.Шовкун