Справа № 1340/5005/18
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

09 серпня 2019 рокуЛьвів№857/5777/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді - Ніколіна В.В.,

суддів - Багрія В.М., Гінди О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Ніколіна В.В., Багрія В.М., Гінди О.М. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року у справі №1340/5005/18 за адміністративним позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Стрийська міська рада Львівської області, ОСОБА_1 про зобов`язання здійснити знесення самовільно збудованого об`єкту будівництва, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває справа №1340/5005/18 (апеляційне провадження №857/5777/19) за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року у справі №1340/5005/18 за адміністративним позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Стрийська міська рада Львівської області, ОСОБА_1 про зобов`язання здійснити знесення самовільно збудованого об`єкту будівництва.

06 серпня 2019 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Ніколіна В.В., Багрія В.М., Гінди О.М., яка передана судді-доповідачу 09 серпня 2019 року, та мотивована наявністю обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів. В обґрунтування заяви, ОСОБА_1 зазначає, що судове засідання 30 липня 2019 року проведено з порушенням процедури, встановленої КАС України, а саме рішення суду про повернення з нарадчої кімнати і продовження з`ясування обставин справи не оформлене ухвалою з викладеною мотивацією такого рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи, наведенні у заяві про відвід колегії суддів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу з огляду на наступне.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені статтями 36, 37 КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Згідно з частиною третьою статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою цієї статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Статтею 37 КАС України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі. Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення, крім випадку, коли проведення врегулювання спору за участю судді було ініційовано суддею, але до закінчення встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження у справі строку сторона заперечила проти його проведення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, винесеного за результатами нового розгляду цієї справи. Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами у цій адміністративній справі. Положення цієї частини не застосовуються у випадку розгляду заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами з підстав, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, Великою Палатою Верховного Суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України»).

Не можуть бути підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, у тому числі, подібних, а також з участю цих самих сторін.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Слід також звернути увагу на те, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість.

Заявляючи відвід колегії суддів Ніколіну В.В., Багрію В.М., Гінді О.М., заявником зазначалось про те, що судове засідання 30 липня 2019 року проведено з порушенням процедури, встановленої КАС України, а саме рішення суду про повернення з нарадчої кімнати і продовження з`ясування обставин справи не оформлене ухвалою з викладеною мотивацією такого рішення. Разом з тим, колегія суддів такі доводи заявника вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини другої статті 227 КАС України якщо під час ухвалення рішення виявиться потреба з`ясувати будь-яку обставину через повторний допит свідків або через іншу процесуальну дію, суд постановляє ухвалу про поновлення судового розгляду. Розгляд справи у цьому разі проводиться в межах, необхідних для з`ясування обставин, що потребують додаткової перевірки.

З матеріалів справи встановлено, що у зв`язку із необхідністю з`ясування обставин справи, судом апеляційної інстанції в судовому засіданні протокольною ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2019 року поновлено з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, що підтверджується протоколом судового засідання, який знаходиться в матеріалах справи (т.2, а.с.52).

Більше того, наведені позивачем у заяві про відвід колегії суддів обставини не можуть слугувати підставами для відведення суддів як такі, що викликають сумнів у їх неупередженості, оскільки такі суперечать приписам частини четвертої статті 36 КАС України, якою чітко визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зазначені заявником причини відводу не відносяться до переліку підстав, визначених приписами статей 36, 37 КАС України, які унеможливлюють участь суддів в розгляді адміністративної справи та не викликає сумнів у їх неупередженості або об`єктивності.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що заява про відвід колегії суддів Ніколіна В.В., Багрія В.М., Гінди О.М. є необґрунтованою, оскільки наведені заявником доводи та фактичні обставини справи не можуть бути підтвердженням упередженості та небезсторонності суддів по даній справі. Колегія суддів звертає увагу, що доказів, які б вказували про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості суддів у даній справі, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Враховуючи вищенаведене, із предмета та меж апеляційного перегляду не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість суддів Ніколіна В.В., Багрія В.М., Гінди О.М. щодо заявника або обставин цієї справи, чи їх необ`єктивність при її розгляді.

Жодних інших підстав для відводу суддів, передбачених статтями 36, 37 КАС України, заявником не зазначено.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Частиною четвертою статті 40 КАС України передбачено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За змістом пункту 8 частини другої статті 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід.

Підсумовуючи, колегія суддів вважає, що з огляду на матеріали справи та доводи наведені заявником, відсутні підстави передбачені КАС України для відводу колегії суддів Ніколіна В.В., Багрія В.М., Гінди О.М., оскільки відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу та необхідність зупинення провадження у справі до вирішення питання про відвід.

Керуючись статтями 31, 36, 40, 41, 321, 325 КАС, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати заявлений відвід колегії суддів Ніколіну Володимиру Володимировичу, Багрію Василю Миколайовичу, Гінді Оксані Миколаївні необґрунтованим.

Передати справу іншому судді, який не входить до складу суду, в поряду, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України для вирішення питання про відвід колегії суддів Ніколіна Володимира Володимировича, Багрія Василя Миколайовича, Гінди Оксани Миколаївни.

Зупинити апеляційне провадження у справі №1340/5005/18 до вирішення питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді В. М. Багрій
О. М. Гінда