Справа № 522/10677/19
Суддя: Єршова Л. С.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді Єршової Л.С.,

за участю секретаря судового засідання Радзімовської Р.О.,

позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Охотник О.А., свідка ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

24.06.2019 року до суду з позовом звернувся ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови № 429/19 від 30.05.2019 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену заступником начальника управління - начальником інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименком Русланом Костянтиновичем, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 96 КУпАП, та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень.

Адміністративний позов обґрунтований тим, що вказана постанова №429/19 від 30 травня 2019 року суперечить вимогам закону, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Позивач зазначає, що його було притягнуто до адміністративно відповідальності за ч. 9 ст. 96 КУпАП при відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. У період 2013 - 2019 років, ним не планувалося, не замовлялося, не здійснювалося та не декларувалося будь-якого будівництва по облаштуванню тамбура до квартири АДРЕСА_1 , тому в нього не виникло обов`язку щодо ініціювання прийняття такого об`єкту будівництва в експлуатацію в розумінні положень ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Також позивач зазначає, що він набув право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу від 18.11.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фадєєвою Н.О., реєстраційний номер 4307. На момент проведення відповідачем перевірки у травні 2019 року вказана квартира перебувала в такому ж стані, як і на момент вчинення правочину у листопаді 2013 року. Це стосується також входу у тамбур квартири із загального коридору 4-го поверху, який у листопаді 2013 року вже існував, і був проданий попереднім власником, як частина придбаного в нього майна. Крім того, позивач зазначає що він не є суб`єктом вчинення даного правопорушення, тому просить постанову №429/19 від 30 травня 2019 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 96 КУпАП, визнати протиправною та скасувати.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. від 26.06.2019 року ОСОБА_1 поновлено строк для звернення до суду з адміністративним позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та відкрито провадження по справі з призначенням до слухання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

12.07.2019 року представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечував, посилаючись на те, що оскаржувана постанова була винесена з дотриманням норм чинного законодавства.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Охотник О.А. у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні.

Заслухавши вступне слово учасників, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка ОСОБА_2 , суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Суд встановив, що підставі наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 01-13/ІДАБК від 02.01.2019 року та звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності вх. № 01-10/39-ЗГ від 22.03.2019 року та направлення для проведення позапланового заходу №000763 від 16.04.2019 року головним спеціалістом інспекційного відділу № 2 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Богусевичем Анатолієм Петровичем було проведено перевірку дотримання суб`єктом містобудування Бойчуком Максимом Вікторовичем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті щодо виконання будівельних робіт з реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.82-83).

Відповідно до Акту № 000763 від 17.05.2019 року, що складений за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду щодо дотримання вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності головним спеціалістом інспекційного відділу № 2 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Богусевичем А.П., встановлено, що ОСОБА_1 експлуатує реконструйовану квартиру, загальна площа якої збільшена за рахунок самочинно збудованого передпокою у коридорі загального користування за адресою: АДРЕСА_2 , не прийняту в експлуатацію, чим порушено вимоги ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року. Вказаний акт містить пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких він з актом не згодний (а.с.25-42).

17.05.2019 року у відношенні позивача головним спеціалістом Богусевичем А.П. за результатами позапланової перевірки був складений протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_1 експлуатує реконструйовану квартиру, загальна площа якої збільшена за рахунок самочинно збудованого передпокою у коридорі загального користування за адресою: АДРЕСА_2 , не прийняту в експлуатацію, чим порушено вимоги ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року. Відповідальність за встановлені правопорушення передбаченач. 9 ст. 96 КУпАП України. В протоколі містяться пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких він з протоколом не згодний (а.с.21-24).

Згідно з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 17.05.2019 року позивачу надіслано вимогу про усунення порушення вимог містобудівного законодавства в термін до 17.06.2019 року (а.с.43-45).

Постановою заступника начальника управління - начальника інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименка Р.К. по справі про адміністративне правопорушення від 30.05.2019 року № 429/19 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 96 КУпАП України, та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 гривень (а.с.17-20).

В постанові № 429/19 від 30.05.2019 року зазначено, що ОСОБА_1 отримав її копію 30.05.2019 року, про що власноручно розписався в самій постанові.

До суду позивач звернувся 24.06.2019 року, тобто з пропущенням 10-денного строку звернення до суду з відповідним позовом.

Ухвалою суду від 26.06.2019 року ОСОБА_1 поновлено строк для звернення до суду з адміністративним позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

«На підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним. «У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. «У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом способи (Ухвала Вищого адміністративного суду України від 10 квітня 2013 року за №К/9991/76032/12).

Стаття 9 КАСУ передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Статтями 72-79 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Стаття 90 КАСУ передбачає, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази - не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» - орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та її поважність згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Судом враховується, що Першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого додаткового до Конвенції протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «ОСОБА_6 Греції та інші проти Греції» (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).

Тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (див. рішення у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V тап.52 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Щокін проти України» (заяви №№ 23759/03 та 37943/06), від 14 жовтня 2010року, яке набуло статусу остаточного 14 січня 2011року).

Так, оскаржуваною постановою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області №429/19 від 30.05.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 10200,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Так, у постанові Верховного Суду України від 04 березня 2014 року у справі №21-433а13 зазначено: «В контексті хронології правового регулювання спірних відносин поняття «експлуатація не прийнятого в експлуатацію об`єкта» не може тлумачитись як триваюче правопорушення. Змістом цього правопорушення є невиконання обов`язку із введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта містобудування до початку його експлуатації. Суспільна небезпека такого правопорушення насамперед полягає не в недотриманні встановленого правопорядку, а в небезпеці, яка може мати місце в результаті відсутності контролю за безпечністю побудованого об`єкта містобудування з початку його використання.»

Такої ж правової позиції дотримувався і Вищий адміністративний суд України при розгляді справ: №826/3689/14 (постанова від 23 червня 2015 року), №К/800/36876/14 (постанова від 10 лютого 2016 року), а також Верховний Суд при розгляді справи №355/818/17 (постанова від 23 листопада 2018 року).

Однак, ні в оскаржуваній постанові УДАБК Одеської міської ради від 30.05.2019 року, ні в акті перевірки від 17.05.2019 року, ні в протоколі про адміністративне правопорушення від 17.05.2019 року не вказано конкретної дати вчинення ОСОБА_1 вказаного вище правопорушення.

За вищевказаних обставин суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення на позивача було накладено постановою №429/19 від 30.05.2019 року з порушенням статті 38 КУпАП.

Частиною 8 ст. 39 вказаного Закону визначено принцип, відповідно до якого експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» передбачена відповідальність, зокрема, за експлуатацію або використання об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію.

При цьому, постановою про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 достовірно не встановлено суб`єктивну сторону правопорушення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 набув право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу від 18.11.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фадєєвою Н.О., реєстр, номер 4307.

Як пояснив позивач, на момент проведеної відповідачем перевірки у травні 2019 року вказана квартира перебувала в такому ж стані, як і на момент вчинення вищевказаного правочину у листопаді 2013 року, включаючи і вхідний тамбур в житлове приміщення.

Зазначене підтверджується також поясненнями свідка ОСОБА_2 , яка допитувалась у судовому засіданні та пояснила, що на момент придбання у власність позивачем зазначеної вище квартири тамбур до неї був вже збудований.

Так, на підтвердження власної правової позиції відповідачем було надано суду наступні докази: договір купівлі-продажу квартири від 18.11.2013 року, а саме: квартири АДРЕСА_1 , що був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фадєєвою Н.О., реєстраційний номер 4307; акт № 1 від 01.04.2019 року, який складено співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 поверх, відповідно до якого перегородка та двері прилеглі до квартири АДРЕСА_4 були побудовані до 2012 року при колишніх власниках квартири АДРЕСА_4 , претензій щодо факту встановлення перегородки до квартири 112 на мають; письмові пояснення мешканця квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_4 від 02.04.2019 року, відповідно до яких за вказаною адресою проживає з 2008 року та на момент його вселення тамбур до квартири АДРЕСА_4 вже був збудований; лист КП «БТІ» Одеської міської ради № 3950-11/1008 від 19.06.2019 року, відповідно до якого відомості стосовно наявності технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1 у період 1981 - 2019 року, у комунальному підприємстві відсутні.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція), була ратифікована Законом України N 475/97-ВРвід 17.07.97 року, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, ст. 6 КАС України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року).

Однак, статтю 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року).

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 3, 6, 7-9, 11, 73-77, 242, 268-272, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 429/19 від 30.05.2019 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену заступником начальника управління - начальником інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименком Русланом Костянтиновичем, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 96 КУпАП, та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень.

Справу про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 9 ст. 96 КУпАП, закрити.

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складене та підписане 12 серпня 2019 року.

Суддя Л. С. Єршова