Справа № 200/7225/19-а
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2019 р. Справа№200/7225/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Слов`янської районної державної адміністрації Донецької області про визнання рішення Комісії управління соціального захисту населення Слов`янської районної державної адміністрації Донецької області № 60 від 29.08.2017 року протиправним, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Слов`янської районної державної адміністрації Донецької області про визнання рішення Комісії управління соціального захисту населення Слов`янської районної державної адміністрації Донецької області № 60 від 29.08.2017 року протиправним, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що є пенсіонером та отримує пенсію за віком. У зв`язку з проведенням бойових дій та антитерористичної операції в її населеному пункті вона була вимушена покинути своє постійне місце проживання та переїхати до м. Слов`янська Донецької області, де і стала на облік як внутрішньо переміщена особа. Проте, Комісією управління соціального захисту населення Слов`янської районної державної адміністрації Донецької області прийнято рішення № 60 від 29.08.2017 року про відмову ОСОБА_1 у виплаті пенсії. На підставі вказаного рішення, Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області припинено (призупинено) виплату пенсії з 01.09.2017 року. Позивач вважає рішення Слов`янської районної державної адміністрації № 60 від 29.08.2017 року та дії Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати пенсії протиправними. Окрім цього, ОСОБА_1 просить зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити їй нарахування та виплату пенсії та здійснити виплату заборгованості з 01.09.2017 року.

Представником Слов`янської районної державної адміністрації надано відзив на позовну заяву. Свою незгоду з вказаною позовною заявою представник відповідача обґрунтовує тим, що на виконання вимог чинного законодавства та відповідно отриманої інформації представником управління було здійснено перевірку за адресою, зазначеною у довідці, а саме: АДРЕСА_1 . Втім, перевіркою було встановлено, що за зазначеною адресою мешканці відсутні. Керуючись вимогами чинного законодавства, на підставі складеного акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї та враховуючи неявку внутрішньо переміщеної особи для підтвердження фактичного місця проживання за адресою, вказаною у довідці, комісією з призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам було прийняте рішення про відмову в призначенні соціальної виплати ОСОБА_1 № 60 від 29.08.2017 року. Таким чином, на думку представника Слов`янської районної державної адміністрації, відмова в призначенні ОСОБА_1 соціальної допомоги є обґрунтованою та прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства.

Представником Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до суду також надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Так, відповідач припинення виплати пенсії позивачу пояснює посиланням на постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб" (далі - Постанова КМУ № 509), від 05 листопада 2014 року № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" (далі - Постанова КМУ № 637) та від 08 червня 2016 року № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" (далі - Постанова КМУ № 365). Відповідач вказує, що виплата пенсії припинена через не підтвердження місця фактичного проживання на підставі рішення комісії з призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам № 60 від 29.08.2017 року. Водночас, представник відповідача зазначає, що сплатити заборгованість із пенсійних виплат у нього немає можливості, оскільки Кабінетом Міністрів України не прийнято відповідний порядок. Тому відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору - задоволено частково. Відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі. Клопотання представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду, - задоволено. Визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та поновлено пропущений строк. Клопотання представника позивача про проведення розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, - задоволено. Прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Слов`янської районної державної адміністрації Донецької області про визнання рішення Комісії управління соціального захисту населення Слов`янської районної державної адміністрації Донецької області №60 від 29.08.2017 року протиправним, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії та відкрито провадження по справі № 200/7225/19-а. Розгляд адміністративної справи № 200/7225/19-а визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання по справі на 10.07.2019 року о 09 год. 05 хв. в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду за адресою: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 1.

Pозгляд справи № 200/7225/19-а за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Слов`янської районної державної адміністрації Донецької області про визнання рішення Комісії управління соціального захисту населення Слов`янської районної державної адміністрації Донецької області №60 від 29.08.2017 року протиправним, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відкладено з 10.07.2019 року на 31.07.2019 року о 09:05 год. у зв`язку з неявкою сторін по справі.

Pозгляд справи № 200/7225/19-а перенесено з 31.07.2019 року на 07.08.2019 року о 09-05 год. у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

Позивач, його представник та представники відповідачів, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явились.

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до копій паспорта серії НОМЕР_2 (а.с.18).

Позивачка є пенсіонером за віком, згідно з посвідчення № НОМЕР_3 від 19.04.1994 року (а.с.19).

Відповідно до довідки управління праці та соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області від 03.04.2018 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичним місцем проживанням позивача є: АДРЕСА_3 (а.с.20).

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Слов`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на підставі електронної пенсійної справи.

Управлінням соціального захисту населення Слов`янської районної державної адміністрації Донецької області на підставі здійсненої перевірки, враховуючи акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 17.08.2017 року, було підготовлено подання про припинення соціальних виплат громадянці ОСОБА_1 , у зв`язку з непідтвердженим фактом проживання за адресою, вказаною у довідці про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи, на розгляд комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (а.с.34).

На засіданні комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при Слов`янській райдержадміністрації 29.08.2017 року (протокол № 60) було розглянуто подання управління соціального захисту населення райдержадміністрації, акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї та прийнято рішення про відмову у призначенні соціальних виплат громадянці ОСОБА_1 у зв`язку з непідтвердженим місцем фактичного проживання/перебування, зазначеного в довідці про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи, про що зазначено у витязі з протоколу від 29.08.2017 року № 60 (а.с.32-33).

В свою чергу, Сергіївською сільською радою Слов`янського району Донецької області довідкою від 17.08.2017 року № 523/02-36 також було підтверджено, що позивачка не проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.35).

Крім того, до Управління соціального захисту населення Слов`янської районної державної адміністрації Донецької області також надійшли повідомлення від ОСОБА_2 , власника будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно даних пояснень позивачка ніколи не мешкала за зазначеною адресою (а.с.36-40).

Копія рішення комісії від 29.08.2017 року була направлена до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у зв`язку з чим з вересня 2017 року виплату пенсії ОСОБА_1 припинено (а.с.51).

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Право на соціальний захист, а саме на отримання пенсії гарантовано Конституцією України та чинними нормативно-правовими актами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) встановлено, що виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Проте, лише статтею 49 Закону № 1058 передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (положення п. 2 ч. 1 ст. 49 втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду № 25-рп/2009 від 07.10.2009 року); 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Зміст цієї норми можна розуміти так, що припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав, визначених ст. 49 Закону № 1058.

Суд зазначає, що посилання представників відповідачів на акти Кабінету Міністрів України до уваги не приймає, оскільки постанови Кабінету Міністрів України не є законом, а є підзаконним нормативно-правовими актами, які мають нижчу юридичну силу, що значно звужує встановлене законодавством право на отримання пенсії позивачем, а тому право позивача на отримання пенсії було безпідставно порушено відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції України.

Згідно з частиною 2 ст. 14 Закону України від 20 березня 2003 року № 638-IV "Про боротьбу з тероризмом" у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Загальновідомою обставиною є те, що в Україні ані воєнного, ані надзвичайного стану не оголошено, а з 14.04.2014 року в країні триває антитерористична операція, яка не може за своєю правовою сутністю відповідно до приписів ч. 2 ст. 14 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" обмежувати конституційні права громадян України, зокрема, конституційне право на соціальний захист у старості. Тобто, стаття 14 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" в частині введення тимчасових обмежень прав і свобод громадян у районі проведення антитерористичної операції суперечить статті 64 Конституції України.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" № 8 від 13.06.2007 року, зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися Конституцією України як актом прямої дії.

За приписами статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Крім того, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Верховна Рада України може змінити закон виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акту. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України відносяться до категорії підзаконних.

З огляду на вищевикладене, постанови Кабінету Міністрів України, на які посилається відповідач, є підзаконними нормативно-правовими актами, які приймаються у відповідності до виконання Законів України, у зв`язку з чим, не можуть змінювати в бік звуження права громадян на пенсійне забезпечення, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Дана правова позиція узгоджується з позицією Верховного суду, викладеною у постановах від 30 січня 2018 року у справі К/9901/3099/17; від 06 лютого 2018 року у справах К/9901/173/17, К/9901/614/17; від 13 лютого 2018 року у справах К/9901/163/17, К/9901/3741/17.

Згідно ч. 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, дії відповідача щодо припинення (призупинення) виплати пенсії позивачу не відповідають Конституції України та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в виключних умовах окупації частини територій України.

Як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні в справі "Пічкур проти України", яке набрало статусу остаточного 07 лютого 2014 року, право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (п. 51 цього рішення). У п. 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала ст. 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( далі - Конвенція), згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечено без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, частина території Донецької та Луганської області, яка не підконтрольна українській владі в наслідок чого на цій території органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та по теперішній час проводиться АТО, є територією України.

Таким чином, позивачем не порушено порядку отримання пенсії в умовах проведення антитерористичної операції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим підлягають захисту порушені права пенсіонера.

Суд погоджується з доводами позивача, що рішення комісії Слов`янської районної державної адміністрації з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеними особам № 60 від 29.08.2017 року є протиправним та підлягає скасуванню, з огляду на те, що відсутність ОСОБА_1 за фактичним місцем проживання не може слугувати підставою для зупинення виплати пенсії.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправними дій Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо призупинення (припинення) виплати пенсії з 01.09.2017 року, вона також підлягає задоволенню, з огляду на те, що ґрунтується на рішенні Слов`янської районної державної адміністрації № 60 від 29.08.2017 року.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що дії відповідачів щодо припинення виплати пенсії позивачу є протиправними, а тому Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області слід зобов`язати поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 , а також сплатити заборгованість за весь період, починаючи з вересня 2017 року.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у зразковій адміністративній справі № 805/402/18 від 03 травня 2018 року, яка залишена без змін постановою Великої палати Верховного суду від 04.09.2018 року.

Відповідно до ч. 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року позивачу відстрочена сплата судового збору до ухвалення судового рішення по справі, у зв`язку із призупиненням виплати пенсії, яка є єдиним джерелом доходу позивача.

Суд зазначає, що вимоги позивача, заявлені до Слов`янської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення № 60 від 29.08.2017 року підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому керуючись ст.139 КАС України суд вважає за необхідне стягнути з вказаного відповідача на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 768, 40 грн.

Водночас, суд зазначає, щодо пов`язаних позовних вимог до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, то вони підлягають задоволенню, а тому на користь Державного бюджету України з даного відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 768, 40 грн.

Керуючись ст.ст. 139, 244-250, 255, 262, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3), Слов`янської районної державної адміністрації Донецької області (, 84140, Донецька обл., Слов`янський район, село Долина, вулиця Виноградна, будинок 1) про визнання рішення Комісії управління соціального захисту населення Слов`янської районної державної адміністрації Донецької області № 60 від 29.08.2017 року протиправним, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Слов`янської районної державної адміністрації з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеними особам № 60 від 29.08.2017 року про відмову ОСОБА_1 у пенсійних виплатах.

Визнати протиправними дії Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо призупинення (припинення) виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2017 року.

Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 та сплатити заборгованість з пенсійних виплат з 01.09.2017 року.

Стягнути зі Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області суму судового збору у розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) на користь Державного бюджету України.

Стягнути зі Слов`янської районної державної адміністрації суму судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) на користь Державного бюджету України.

Повний текст рішення складено 12.08.2019 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Голуб