Справа № 420/3460/19
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2019 р.м. ОдесаСправа № 420/3460/19

Головуючий в І інстанції: Токмілова Л.М.

Дата та місце ухвалення рішення: 18.06.2019 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шеметенко Л.П.

судді - Стас Л.В.

судді - Турецької І.О.

за участю секретаря - Колеснікова-Горобець І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року про відмову у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, в якому позивач просив: визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 17 травня 2019 року, винесений головним спеціалістом інспекційного відділу № 2 - Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Богусевич А.П. за результатами позапланової перевірки квартири АДРЕСА_1 , яким зобов`язано позивача усунути порушення вимог містобудівного законодавства у термін до 17 червня 2019 року шляхом знесення самочинно збудованої перегородки з дверним блоком у приміщенні загального користування; визнати протиправною та скасувати постанову № 429/19 від 30.05.2019 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену заступником начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименком Р.К., якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 9 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Управління держаного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування припису - в частині скасування постанови про адміністративне правопорушення передбачене ч. 9 ст. 96 КУпАП.

Прийнято позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління держаного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування припису - в частині визнання протиправним та скасування припису за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням в частині відмови у відкритті провадження у справі, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року в частині відмови у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 в частині позовної вимоги про визнання протиправною та скасування постанови № 429/19 від 30.05.2019 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 9 ст. 96 КУпАП, та передати позов на розгляд відповідного адміністративного суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Приймаючи оскаржувану ухвалу та відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги адміністративного позову щодо оскарження рішення прийнятого у справі про адміністративне правопорушення за ч. 8 ст. 96 КУпАП не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд першої інстанції зазначив, що зважаючи на викладене, Одеський окружний адміністративний суд не є судом, який «встановлений законом» при розгляді даної справи.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на викладене.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Главою 2 розділу І Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено правила віднесення справ до адміністративної юрисдикції.

При цьому, КАС України розрізняє предметну, інстанційну та територіальну юрисдикцію (підсудність).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України (норми якої визначають справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

В свою чергу, статтею 20 КАС України, якою закріплено правила розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів, визначено перелік справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним, та справ, які підсудні окружним адміністративним судам.

Так, частиною 2 статті 20 КАС України передбачено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Водночас, статтею 21 КАС України визначені правила розгляду кількох пов`язаних між собою вимог, згідно ч.ч. 1-3 якої, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою. Якщо справа щодо пов`язаних вимог територіально підсудна різним місцевим адміністративним судам, то її розглядає один з цих судів за вибором позивача. Якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

Таким чином, вимогами КАС України чітко визначено, що саме до юрисдикції адміністративних судів віднесений розгляд справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції, що вимоги заявленого адміністративного позову щодо оскарження рішення прийнятого у справі про адміністративне правопорушення не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства є помилковим.

Водночас, колегія суддів наголошує, що позов щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності предметно підсудній місцевому загальному суду як адміністративному суду.

Разом з цим, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою. При таких обставинах, якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

При цьому, у відповідності до п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Таким чином, у разі якщо у позові об`єднані позовні вимоги, що предметно підсудні різним адміністративним судам, справа за таким позов підлягає розгляду окружним адміністративним судом, при дотриманні позивачем правил об`єднання позовних вимог.

В даному випадку позивач звернувся із заявленим позовом до Одеського окружного адміністративного суду, в якому ним були об`єднані позовні вимоги, що предметно підсудні різним адміністративним судам, що цілком відповідає наведеним вимогам КАС України.

За таких обставин, при відкритті провадження у даній справі, суд першої інстанції зобов`язаний був перевірити дотримання позивачем правил об`єднання позовних та відповідно наявність підстав для розгляду заявленого позову окружним адміністративним судом, проте не відмовляти у відкритті провадження у справі з посиланням на неналежність до розгляду заявленого позову в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, колегія суддів зазначає, що приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги адміністративного позову щодо оскарження рішення прийнятого у справі про адміністративне правопорушення за ч. 8 ст. 96 КУпАП не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлений позов щодо визнання протиправною та скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 9 ст. 96 КУпАП, що свідчить про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи.

На підставі наведеного у сукупності, враховуючи, що у заявленому позові об`єднані позовні вимоги, що предметно підсудні різним адміністративним судам (позовна вимога про визнання протиправним та скасування припису - окружному адміністративному суду; позовна вимога про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - місцевому загальному суду як адміністративному суду), колегія суддів приходить до висновку, що позивач цілком обґрунтовано, з дотриманням правил предметної юрисдикції, а також правил розгляду кількох пов`язаних між собою вимог, звернувся із таким позовом до Одеського окружного адміністративного суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм процесуального права, а тому, враховуючи межі розгляду судом апеляційної інстанції та його повноваження щодо перегляду ухвал суду першої інстанції, які перешкоджають подальшому провадженню у справі, подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 310, 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року про відмову у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 12.08.2019 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька