Справа № 331/957/19
Суддя: Антоненко М. В.
Дата ухвалення: 2019-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

05.07.2019 2а/331/43/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2019 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний м. Запоріжжя області у складі:

головуючого - судді Антоненка М.В.

за участю секретаря Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області управління Державної виконавчої служби, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця від 15.02.2019 року ВП № 58390232 в частині стягнення з Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя виконавчого збору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, звернулося до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області управління Державної виконавчої служби, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця від 15.02.2019 року ВП № 58390232 в частині стягнення з Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя виконавчого збору.

В обґрунтування позову зазначено, що 20 лютого 2019 р. за вхідним № 1878/11-27 на адресу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі - позивач) надійшла постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Косінова І.В. від 15.02.2019 р. ВП № 58390232 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн.

Підставою для стягнення виконавчого збору стало виконавче провадження відкрите за виконавчим листом № 2а-3038/2011, виданим 30.08.2018 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя

Відповідно до частини 3 статті 287 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Указом Президента України від 6 квітня 2011 року 385/2011 затверджено Положення про Державну виконавчу службу України, відповідно до пункту 7 якого ДВС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районних, міських (міст обласного значення), районних у містах, міжрайонних та міськрайонних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС України.

Згідно із Положенням про Державну виконавчу службу України, затвердженим постановою КМУ 229 від 02.07.2014, Державна виконавча служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів відповідно до закону.

З 07.04.2015 вищевказане Положення про ДВС втратило чинність у зв`язку із прийняттям постанови КМУ № 150 від 31.03.2015 року, якою погоджено пропозицією Міністерства юстиції щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Міністерство постановою Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 17 "Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції" функцій і повноважень Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, які припинені.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 17 ліквідовано Державну реєстраційну службу та Державну виконавчу службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, договорів комерційної концесії (субконцесії), з питань реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності. Крім того, пунктом 2 встановлено, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, що ліквідуються, в частині реалізації державної політики у сферах, зазначених у пункті 1 цієї постанови.

Статтею 6 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначено, що систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. З Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2832/5 "Про внесення змін до деяких наказів Міністерства юстиції України", який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 року за № 1302/29432, органами державної виконавчої служби є:

-Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень;

-управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

-районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Отже, в цій категорії справ відповідачами можуть бути лише перераховані органи державної виконавчої служби. У зв`язку з тим, що структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділи примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі не визначені як самостійні органи державної виконавчої служби, це виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

На підставі вищевикладеного, відповідачами по даній справі слід вважати:

-Відповідач 1 Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області управління Державної виконавчої служби;

-Відповідач 2: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

У червні 2011 р. управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя отримано ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 2а- 3038/2011. На виконання вказаних судових рішень 07.09.2018р. управлінням добровільно проведено перерахунок пенсії стягувача ОСОБА_1 з 04.11.2010 р. по 22.07.2011 включно та нараховано 1332,51грн. (копія протоколу від 10.09.2018 р. додається).

Суми пенсії, нараховані при виконанні рішень суду, будуть виплачені після відповідного фінансування з Державного бюджету України з огляду на наступне.

Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя є територіальним органом Пенсійного фонду України, яке діє на підставі Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за №41/26486 (далі - Положення).

Відповідно до п.п. 7 та 8 п.4 Положення основним завданням управління є призначення (здійснення перерахунку) і виплата пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Кошти на виплату пенсій враховуються у Державному бюджеті України на відповідний рік у розмірах, визначених відповідно до чинного законодавства.

Частиною 1 ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено вичерпний перелік виплат, які проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду. До них відносяться виплати пенсій, надання соціальних послуг, передбачених цим Законом, оплату послуг з виплати та доставки пенсій Фонду.

За приписами ч.2 ст. 72 Закону кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України, та забороняється їх використання на цілі не передбачені цим Законом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 92 Конституції України Державний бюджет України і бюджетна система України встановлюються виключно законами. Такими законами є закони України про Державний бюджет України на кожний рік, Бюджетний кодекс України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Виплата підвищення до пенсії у розмірах, що перевищує її розміри, обчислені відповідно до чинного законодавства, може здійснюватися у разі надходження відповідних коштів з Державного бюджету України.

Таким чином, виплата донарахованого підвищення до пенсії згідно виконавчого листа та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», повинна здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету, а не за рахунок коштів Пенсійного фонду. Виплата вказаної доплати за рахунок коштів Пенсійного фонду є порушенням бюджетного законодавства.

В постанові від 15.02.2019 про відкриття виконавчого провадження від відповідача 2 у п.2 вказана необхідність виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

На виконання вищезазначеної постанови, позивачем по справі до Відповідача 2 був направлений лист від 21.02.2019 р. №3091/11 про добровільне та фактичне виконання постанови суду по справі № 2а-3038/2011 та закриття провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404 (надалі - Закон № 1404) виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч. 1 ст. 39 Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

З вищенаведеного можна зробити обґрунтований висновок про те, що рішення виконано до відкриття виконавчого провадження.

До того ж, позивач на виконання постанови відповідача 2 про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2019 р.(отримана позивачем 20.02.2019 року) своєчасно надав заяву про закінчення виконавчого провадження. Однак, відповідачем 2 взагалі не взятий до уваги цей факт і як наслідок неправомірно винесена постанова про стягнення виконавчого збору на підставі ст.3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім того, згідно ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку виконання боржником рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього закону.

На думку позивача, відповідачами грубо порушені норми вищенаведеного Закону, не взято до уваги факт добровільного виконання позивачем виконавчого листа по справі № 2а-3038/11, тобто до відкриття виконавчого провадження та як наслідок не закінчено виконавче провадження по п.9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404, а безпідставно повернуто на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону №1404, і винесено протиправну та протизаконну постанову про стягнення виконавчого збору.

Таким чином, постанова головного державного виконавця від 15.02.2019 р. ВП №58390232 про стягнення з боржника виконавчого збору є незаконною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного просить суд визнати протиправною постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню від 15.02.2019 р. ВП № 58390232про стягнення з Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню від 15.02.2019 р. ВП № 58390232про стягнення з Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн.

У судове засідання представник позивача Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя не з*явився. Надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності.

У судове засідання представник відповідача Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області управління Державної виконавчої служби не з*явився. Надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності.

У судове засідання представник відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не з*явився. Надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін по справі.

Вивчивши матеріали справу, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконанні у головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Косінова І.В. перебуває виконавче провадження № 58390232, яке відкрито 15.02.2019р. по виконанню виконавчого листа № 2а-3038/11 виданого 30.08.2018 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про зобов`язання Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 p. № 2195-ІV та ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 04.11.2010 р. в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період та в подальшому щомісячно відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004p. № 2195-ІV.

Постановою державного виконавця відділу ВП № 58390232 від 15.02.2019р. в порядку ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа.

Цією ж постановою державного виконавця надано строк для виконання судового рішення - протягом 10 робочих днів.

Пунктом 3 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 58390232 постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 16692,00 грн., а пунктом 5 постанови роз`яснено, що постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом.

Рішення немайнового характеру за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення підлягає виконанню відповідно до ст. 63 розділу VIII Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно п.8 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Відловідно до ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про ві вкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого пня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, 15.02.2019 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 58390232, та в порядку ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» направлено сторонам виконавчого провадження для виконання та до відома.

Листом від 21.02.2019р. за вих. № 3091/11 Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя повідомило про виконання рішення суду відповідно до вимог виконавчого листа по справі № 2а-3038/11 виданого 30.08.2018 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, а саме здійснено фактичне виконання виконавчого листа, боржник надає завірену належним чином копію розпорядження № 126122 від 07.09.2018 та протоколу від 07.09.2018, згідно яких на користь стягувана здійснено перерахунок, в результаті якого нараховано 1332,51 грн.

Проте, що стосується виплати цих коштів боржник зазначає, що згідно Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на відповідні роки.

Підсумовуючи вищевказане,суд вважає, що боржником виконано рішення суду лише в частині нарахування коштів, а отже, рішення суду не виконано в повному обсязі, що ще раз підтверджує, що постанова про стягнення виконавчого збору ВП № 58390232 від 15.02.2019 р. винесена без порушень норм матеріального та процесуального права та не підлягає скасуванню.

Більш того боржником у своєму листі від 21.02.2019 зазначено, що згідно чинного законодавства не вбачається можливості виконати постанову про відкриття виконавчого провадження №58166161 від 22.01.2019 в повному обсязі в частині виплати нарахованої суми.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України

Згідно ч.5 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується:

-за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

-у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

-якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

-за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

-у разі виконання рішення приватним виконавцем;

-за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Згідно ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Відповідно до ч.9 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір входить до складу коштів виконавчого провадження, які відповідно до п. 2 Порядку використання коштів виконавчого провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 р. № 554 використовуються органами державної виконавчої служби для організації та проведення виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Згідно п. 3 Порядку використання коштів виконавчого провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 р. № 554 використання коштів здійснюється виключно в межах і за рахунок відповідних надходжень до спеціального фонду державного бюджету на підставі кошторисів та планів асигнувань спеціального фонду з урахуванням внесених до них змін.

Відповідно до Розділу II Порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.06.2012 № 758, ГТУЮ було відкрито спеціальний реєстраційний рахунок для зарахування надходження коштів із спеціального фонду бюджету за кодом доходу 22070000 "Виконавчий збір".

Законодавством передбачений виключний перелік випадків звільнення від виконавчого збору, проте в нашій справі жодний з них не має місця.

Виконавчий збір має оплачуватись незалежно від позицій боржника щодо рішення суду, можливості чи неможливості його виконання.

Таким чином, виходячи із зазначених норм про розмір виконавчого збору та про необхідність його стягнення, суд прийшов до висновку, що державний виконавець діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території. Судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише Закону, отже у рішеннях суду втілюється волевиявлення самої держави, а тому обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, згідно з положеннями ст. 129 Конституції України.

Аналогічні правові висновки викладені також в постановах: Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у справі № 336/6424/17 від 22.03.2018 року; Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у справі № 336/3827/17 від 03.05.2018 року; Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у справі № 808/4162/17 від 25.04.2018 року; Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у справі № 310/8070/17 від 13.09.2018 року; Верховного суду України по справі № 818/667/17 від 26.07.2018року; Верховного суду України по справі 286/382/17 від 26.07.2018року; Верховного суду України по справі № 750/1298/17 від 26.07.2018року; Верховного суду України по справі № 712/4237/17 від 26.09.2018року; Верховного суду України по справі № 750/5082/17 від 26.09.2018року.

На думку суду постанова державного виконавця від 15.02.2019р. ВП№ 58390232 про стягнення виконавчого збору є законною та така, що винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, а отже не підлягає скасуванню.

А тому на підставі вищевикладеного суд вважає, що державний виконавець діяв правомірно та повністю дотримуючись вимог Закону України «Про виконавче провадження», а позовна заява про скасування постанови головного державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору по виконавчому провадженню №58390232 не підлягає задоволенню.

Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що у задоволені позову Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя потрібно відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області управління Державної виконавчої служби, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця від 15.02.2019 року ВП № 58390232 в частині стягнення з Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя виконавчого збору відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: М.В. Антоненко