Справа № 165/1645/18
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/6098/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Попка Я.С., Сеника Р.П.

з участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 10 травня 2019 року, ухвалене суддею Василюком А.В. в м. Нововолинську у справі № 165/1645/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду у якому просить суд скасувати постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії в справі про порушення митних правил № 2886/20500/18 від 20.06.2018 року, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8 500 грн. за правопорушення передбачене ч. 3 ст. 470 МК України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що постановою Волинської митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 2886/20500/18 від 20.06.2018 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень. Позивач вважає, що його безпідставно притягнули до адміністративної відповідальності за порушення правил ввезення транспортного засобу в режимі транзиту, оскільки за кермом транспортного засобу марки Mazda 323, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 02.09.2016 року позивач не перебував, документів на право власності чи користування на цей автомобіль немає. Позивач вважає, що Волинська митниця ДФС без належних на те підстав оформила транспортний засіб марки Mazda 323, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 в режимі транзиту на ім`я подібне до імені позивача. Позивач вважає, що його право не бути безпідставно притягнутим до адміністративної відповідальності порушено, а тому вважає, що належним способом захисту порушеного права є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 2886/20500/18 від 20.06.2018 року.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 10 травня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано постанову в справі про порушення митних правил № 2886/20500/18 прийняту 20 червня 2018 року заступником начальника Волинської митниці ДФС начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8 500 гривень за правопорушення передбачене ч. 3 ст. 470 МК України.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач, Волинська митниця Державної фіскальної служби України, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 10 травня 2019 року та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що протоколом про порушення митних правил № 2886/20500/18 від 03.06.2018 року та даними електронних баз даних АСМО «Інспектор», ЄАІС ДФС та системи «Аркан» зафіксовано те, що 02.09.2016 року ОСОБА_1 в режимі «транзит» ввезено по зеленому коридору на митну територію України через Львівську митницю ДФС, автомобіль марки Mazda 323, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та станом на 03.06.2018 року не вивіз, у зв`язку з чим позивачем перевищено встановлений ст. 95 КК України граничний строк вивезення транспортного засобу ввезеного в режимі транзит та не надано жодних документів, які б підтверджували факт обставин непереборної сили або аварії. Відповідач вважає, що постанова Волинської митниці ДФС про порушення митних правил № 2886/20500/18 від 20.06.2018 року, прийнята на підставі належних та достовірних доказів, у встановленому МК України порядку та в межах повноважень відповідного органу.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, які належним чином повідомлені про судове засідання, справу розглянуто у відкритому судовому засіданні без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку передбаченому ч. 4 ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи те, що 03.06.2018 року державним інспектором відділу митного оформлення № 2 митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС Якобчук Оленою Миколаївною складено протокол про порушення митних правил № 2886/20500/18 відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

У протоколі про порушення митних правил № 2886/20500/18 зафіксовано те, що 02.09.2016 року ОСОБА_1 в режимі «транзит» ввезено по зеленому коридору на митну територію України через Львівську митницю ДФС, автомобіль марки Mazda 323, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та станом на 03.06.2018 року не вивіз, чим перевищено встановлений ст. 95 КК України граничний строк транзитних перевезень.

На підставі протоколу про порушення митних правил № 2886/20500/18 від 03.06.2018 року, Волинською митницею ДФС винесено постанову у справі про порушення митних правил № 2886/20500/18 від 20.06.2018 року, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції, виходив з того, що жодної інформації про приналежність автомобіля позивачу, надання позивачу права на користування чи розпорядження цим автомобілем відповідачем не надано. Крім цього, суд першої інстанції звернув увагу, що в протоколі та постанові не зазначено місця та часу вчинення правопорушення. Відтак, суд першої інстанції вважав, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, який передбачено ч. 3 ст. 470 МК України

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Статтею 90 МК України передбачено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

В пункті 57 частини 1 статті 4 МК України закріплено визначення поняття «товари», якими є будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Відповідно до частини 1 статті 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 95 МК України строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до частини 3 статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил згідно з пунктом 1 частини 1 статті 491 МК України є підставою для порушення справи про порушення митних правил.

Частиною 1 статті 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику

За змістом частини 1 статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно з пунктом 3 розділу 1 Правил № 1118 транспортний засіб для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред`явлений митному органу як власником, так і вповноваженою особою.

Відповідно до пункту 7 розділу 1 Правил №1118 власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії, крім іншого, документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Пунктом 9 розділу 1 Правил № 1118 передбачено, що транспортний засіб, увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження), не підлягає пропуску через митний кордон України.

Проте, зазначені норми Правил № 1118 залишились поза увагою відповідача.

Відповідач жодних документів щодо наявності у позивача права власності або користування (у тому числі з правом розпорядження) на спірний транспортний засіб та уповноваження інших осіб на пред`явлення ним автомобіля для здійснення митного контролю і митного оформлення не надав.

Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що Волинською митницею ДФС митні процедури з ввезення в режимі «транзит» транспортного засобу Mazda 323, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 здійснені неналежно, з порушенням Правил № 1118, без з`ясування при митному огляді інформації щодо власника транспортного засобу чи уповноваженої особи, а також даних реєстраційних документів на транспортний засіб з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції висловленим у цій справі та вважає, що відповідачем безпідставно винесено постанову про порушення митних правил на підставі ч. 3 ст. 470 МК України.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 17 жовтня 2018 року в справі № 166/722/17.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

А частиною 2 статті 494 МК України визначено, що протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані:

1) дату і місце його складення;

2) посаду, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол;

3) необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено;

4) місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил;

5) посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення;

6) прізвища та адреси свідків, якщо вони є;

7) відомості щодо товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511цього Кодексу;

8) інші необхідні для вирішення справи відомості.

Проаналізувавши протокол про порушення митних правил № 2886/20500/18 від 03.06.2018 року, апеляційний суд встановив, що в ньому не зафіксовано часу та місця порушення митних правил, які ставляться у вину позивачу.

Статтею 495 МК України встановлено, що протокол про порушення митних правил є доказом у справі про порушення митних правил.

Оскільки, протокол про порушення митних правил не містить усіх обов`язкових даних вчинення позивачем порушення митних правил, то такий протокол в силу статті 73 КАС України є неналежним доказом, тобто таким, який не містить необхідну інформацію щодо предмета доказування.

Крім того, Волинською митницею до матеріалів справи долучено дані з електронних баз даних АСМО «Інспектор», ЄАІС ДФС та системи «Аркан» між якими є розбіжності щодо часу ввезення автомобіля марки Mazda 323, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та особи, яка його ввозила. Зокрема, в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС зазначено, що цей транспортний засіб перетнув кордон в напрямку України 02.09.2016 року о 21 год. 58 хв. у пункті пропуску Угринів під керуванням ОСОБА_2 , а в системі «Аркан» зазначено, що цей транспортний засіб перетнув кордон в напрямку України 02.09.2016 року о 21 год. 36 хв. у пункті пропуску Угринів під керуванням ОСОБА_3 .

Виходячи з тих обставин, що наведені докази містять суперечливу інформацію, апеляційний суд вважає їх не достовірними доказами відповідно до статті 75 КАС України, тобто такими на підставі яких неможливо встановити дійсні обставини справи.

Таким чином, апеляційний суд встановив, що постанова у справі про порушення митних правил № 2886/20500/18 від 20.06.2018 року ґрунтується на неналежних та недостовірних доказах, а тому її необхідно скасувати як незаконну.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 10 травня 2019 року в справі № 165/1645/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Я. С. Попко
Р. П. Сеник
Постанову в повному обсязі складено 09.08.2019 року