Справа № 280/320/19
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року (о 12 год. 20 хв.)Справа № 280/320/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_1 С.В.,

представника відповідача 1, 2 Большакова К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засідання адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Омега Логістик»

до Державної фіскальної служби України

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега Логістик» (далі ТОВ «Омега Логістик», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної фіскальної служби України (далі ДФС України, відповідач 1), до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідач 2),в якому з урахуванням уточнення (вх. № 3740 від 29.01.2019, №6880 від 19.02.2019, №13046 від 02.04.2019, №16506 від 23.04.2019, №29147 від 16.07.2019) просить:

1) від 08.01.2019 № 1045700/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної № 162 від 05.12.2018 на суму 124 319,64,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20 719,94 грн.);

2) від 08.01.2019 № 1045701/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної 161 від 05.12.2018 на суму 112 232,64 грн. (в т.ч. ПДВ 18 705,44 грн.);

3) від 08.01.2019 № 1045702/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної № 163 від 05.12.2018 на суму 91 632 грн. (в т.ч. ПДВ 15 272,00 грн.),

4) від 21.01.2019 № 1055612/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної№ 282 від 14.12.2018 на суму 78 611,40 грн. (в т.ч. ПДВ 13 101,9 грн.),

5) від 21.02.2019 № 10555595/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної № 284 від 14.12.2018 на суму 68 527,68 грн. (в т.ч. ПДВ 11 421,28 грн.),

6) від 21.02.2019 № 1055591/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної № 396 від 19.12.2018 на суму 133 795,44 грн.(в т.ч. ПДВ 22 299,24 грн.),

7) від 21.02.2019 № 1055585/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної № 397 від 19.12.2018 на суму 153 129,04 грн. ( в т.ч. ПДВ 25 521,50 грн.),

8) від 22.01.2019 № 1056653/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної № 283 від 14.12.2018 на суму 108 579,00 грн. (в т.ч. ПДВ 18 096,5 грн.),

9) від 23.01.2019 № 1057829/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної№ 142 від 07.12.2018 на суму 5603,67 (в т.ч. ПДВ 933,95 грн.),

10) від 23.01.2019 №1057833/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної № 498 від 26.12.2018 на суму 4 802,80 грн. (в т.ч. ПДВ 800,47 грн.) в Єдиному реєстрі податкових накладних, подані позивачем;

зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби України та ГУ ДФС у Запорізькій області зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: № 162 від 05.12.2018 на суму 124 319,64,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20 719,94 грн.), № 161 від 05.12.2018 на суму 112 232,64 грн. (в т.ч. ПДВ 18 705,44 грн.), № 163 від 05.12.2018 на суму 91 632 грн. (в т.ч. ПДВ 15 272,00 грн.), № 282 від 14.12.2018 на суму 78 611,40 грн. (в т.ч. ПДВ 13 101,9 грн.), № 284 від 14.12.2018 на суму 68 527,68 грн. (в т.ч. ПДВ 11 421,28 грн.), № 396 від 19.12.2018 на суму 133 795,44 грн. (в т.ч. ПДВ 22 299,24 грн.), № 397 від 19.12.2018 на суму 153 129,04 грн. ( в т. ч. ПДВ 25 521,50 грн.), № 283 від 14.12.2018 на суму 108 579 грн. (в т.ч. ПДВ 18096,5 грн.), № 142 від 07.12.2018 на суму 5603,67 (в т.ч. ПДВ 933,95 грн.), № 498 від 26.12.2018 на суму 4802,80 грн. (в т.ч. ПДВ 800,47 грн.), подані позивачем, з дати подання їх на реєстрацію;

визнати протиправним протокол відповідача 2 від 17.12.2018 в частині включення позивача до бази ризикових платників підприємства, що відповідають критеріям ризиковості.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві (уточненій) зазначає про безпідставність прийняття комісією ДФС рішень про відмову у реєстрації податкових накладних № 162 від 05.12.2018, № 161 від 05.12.2018, № 163 від 05.12.2018, № 282 від 14.12.2018, № 284 від 14.12.2018, № 396 від 19.12.2018, № 397 від 19.12.2018, № 283 від 14.12.2018, № 142 від 07.12.2018, № 498 від 26.12.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вказував, що ним були здійснені усі, визначені законодавством дії, необхідні для прийняття рішення ДФС про реєстрацію вказаних податкових накладних після їх зупинення. Наполягав на тому, що реальність господарських операцій, в межах яких виписано податкові накладні, беззаперечно підтверджують первинними документами. При цьому, ДФС України не взято до увагу специфіку діяльності ТОВ «Омега Логістик». Позивач стверджує, що контролюючим органом було порушено порядок зупинення податкових накладних. Зокрема, в квитанції не вказано, які саме критерії оцінки ступеня ризиків в своїй сукупності надали право здійснити блокування податкової накладної та не вказано вичерпний перелік документів, які потрібно подати позивачу для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію поданої накладної. Ураховуючи викладене, просить скасувати оскаржувані рішення Комісії ДФС України та зобов`язати відповідача зареєструвати вищевказані податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою судді від 26.02.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 25 березня 2019 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Представник відповідачів позов не визнав, подавши до суду відзив на позовну заяву (вх. №11098 від 20.03.2019) та відзив на уточнену позовну заяву (вх. №20875 від 23.05.2019. В обґрунтування заперечень посилається на те, що реєстрація податкових накладних від 05.12.2018 № 161, № 162, № 163, від 07.12.2018№ 142, від 14.12.2018 № 282, № 283, № 284, від 19.12.2018 № 396, № 397, від 26.12.2018 № 498, виписаних ТОВ «Омега Логістик», була зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України. Зазначені податкові накладні відповідали вимогам підпункту 1.6 пункту 1 «Критеріїв ризиковості платника податку» та запропоновано надати пояснення та/або копії документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вказує, що в якості доказів до відзиву долучені знімки екрану з Інформаційної системи «Податковий блок» із відображенням повного переліку наданих позивачем до ДФС документів по кожній податковій накладній, також у них зазначено, які саме документи були надані платником податків до контролюючого органу. Зауважує, що проаналізувавши копії наданих позивачем документів до Повідомлень по заблокованим податковим накладним, Комісією прийняті оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, оскільки платником податку не у повному обсязі надані документи, надання яких передбачено п. 14 Постанови КМУ №117, зокрема, щодо зберігання та щодо придбання товарів. Крім того, вважає вимогу позивача про зобов`язання Головного управління Державної фіскальної служби України та ГУ ДФС у Запорізькій області зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірні податкові накладні є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, оскільки не зрозуміло якими актами керувався позивач. Враховуючи зазначене, вважає, що у Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області були законні підстави для прийняття рішення про відмову у реєстрації спірної податкової накладної, а тому рішення є правомірним, у зв`язку із чим просить відмовити у задоволенні позову.

25 березня 2019 року підготовче засідання відкладене на 15 квітня 2019 року.

Представником відповідачів 15 квітня 2019 року через канцелярію суду надано додаткові пояснення (вх. №14909), у яких вказує, що у Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області є законні підстави розглядати питання щодо встановлення ризиковості платників податків ТОВ «Омега Логістик». Зазначає, що за приписами п. 10 Постанови КМУ №117 від 21.02.2018 одним із критеріїв визначення ризиковості платника податку є наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій. Пояснює, що від оперативного управління ГУ ДФС у Запорізькій області надійшов службовий лист, що позивач за адресою: АДРЕСА_1 не знаходиться. Також в Критеріях визначено, якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно х пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

15 квітня 2019 року підготовне засідання відкладене на 23 квітня 2019 року.

Відповідно до ухвали суду від 23.04.2019 вирішено продовжити строк підготовчого провадження та відкласти підготовче засідання на 23 травня 2019 року.

23 квітня 2019 року представником позивача надана поштою відповідь на відзив (вх. №16506 від 23.04.2019), у якій додатково стверджує, що характерними рисами підпункту 1.6 пункту 1 «Критеріїв ризиковості платника податку» є наявність податкової інформації і ця інформація має свідчити про вчинення платником ризикових операцій. На думку представника позивача, підміняння відповідачами підстав внесення позивача до бази ризикових платників підприємства, що відповідають критеріям ризиковості, а потім і підставою для зупинення реєстрації та наступне блокування податкових накладних є не та підстава, яка зазначена у додаткових поясненнях, так як вказана підстава не випливає з закону, докази настання вказаної підстави відсутні, якщо припустити, що дійсно така підстава є і може бути підставою для блокування податкових накладних, то податкові накладні позивача блокувалися б усі без виключення, але це не так зараз і весь час відповідач 2 блокував податкові накладні вибірково, навіть по одному і тому ж покупцю від одного і того ж постачальника. Наполягає на задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ухвали від 23.05.2019 провадження у справі зупинене за клопотанням представників сторін до 16 липня 2019 року.

16 липня 2019 року провадження у справі поновлено.

У той самий день судом вирішено закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до розгляду по суті на 29 липня 2019 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові та відповіді на відзив. Просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, із підстав викладених у наданому суду відзиві. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

ТОВ «Омега Логістик» () є суб`єктом господарювання, офіційно зареєстрованим 23.05.2007, основний вид економічної діяльності за КВЕД-2010 є 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується відповідною Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач зареєстрований та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Для здійснення господарської діяльності позивачем орендується у ТОВ «Олійка» нежиле приміщення, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , що складається зі складських приміщень, що підтверджується договором суборенди об`єкта нерухомості №22 від 01.09.2016, додатковою угодою №2 від 01.01.2018, актом приймання-передачі орендованого майна.

Крім того, з метою доставки товару до пункту призначення підприємством 24 вересня 2018 року був укладений договір перевезення товару автомобільним транспортом №б/н з ФОП ОСОБА_2 .

Товар, який реалізує позивач, останнім був придбаний позивачем у постачальника ПП «Агроспецпроект» на підставі договору № 87-Д від 21.08.2007 з урахуванням додаткових угод №1 від 29.10.2008, №2 від 15.06.2015, що також підтверджується видатковими накладними №КИ-0001648 від 17.10.2018, №КИ-0002045 від 28.11.2018, №КИ-0002002 від 26.11.2018, рахунками-фактурою №КИ-0001588 від 17.10.2018, №КИ-0002045 від 28.11.2018, №КИ-0002010 від 26.11.2018, товарно-транспортними накладними №05АСП КИ-006143 від 17.10.2018, №05АСП КИ-006412 від 28.11.2018, №05АСП КИ-006392.

Крім того, ТОВ «Омега Логістик» (Покупець) укладений договір поставки №250 від 30.12.2016 (з урахуванням додаткової угоди №1 від 30.12.2016) з ТОВ «Укролія» (Постачальник) щодо передання покупцеві у власність соняшникової олії фасованої. Постачання товару постачальником на адресу позивача підтверджується видатковими накладними №11297 від 28.11.2018, №11032 від 21.11.2018, товарно-транспортними накладними №Р11297 від 28.11.2018, №Р11032 від 21.11.2018, накладною на переміщення №10412 від 28.11.2018, №10247 від 21.11.2018.

Також як вбачається з матеріалів справи, позивачем укладені договори щодо постачання товару з ТОВ «Олімп» (№02/11-17 від 02.11.2017), ТОВ «ТД «ЮКМ» (№26-07/18-1 від 26.07.2018), ТОВ «ККС» (№б/н від 20.01.2009), ТОВ «ВТП «ІЛНА» (№1/п від 14.01.2009), МПП фірма «Ямуна» (№1311/15-1 від 15.11.2013), ТОВ «Компанія «Сантера» (№24/04/2014 від 24.04.2014), ТО`Екватор» (№ЄК24/04-14 від 24.04.2009), ТОВ «Фірма «Візард ЛТД» (№17/09.18 від 17.09.2018)., ФОП ОСОБА_3 (№Д-46 від 30.12.2016), ТОВ «Жемчужина Запоріжжя» (№16 від 01.07.2017).

Між позивачем (Постачальник) та ТОВ «Інтерпромтрейдінг» (Покупець) було укладено договір поставки № 1Л-29-11 від 29.11.2018, відповідно до якого Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, згідно замовлень (специфікацій покупця) поставити покупцеві продукти харчування протягом строку дії договору, поіменовані в подальшому товар, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, приймати та оплачувати зазначений товар.

У зв`язку із попередньою оплатою товару, про що свідчить виписка по банківському рахунку за 05 грудня 2018 року, ТОВ «Омега логістик» було складено та надіслано до Єдиного реєстру податкові накладні для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

податкова накладна №161 від 05.12.2018 (реєстраційний номер документа ) на суму 112 232,64 грн., в тому числі ПДВ 18 705,44 грн., отримувач (покупець) ТОВ «Інтерпромтрейдінг» (ІПН 00);

податкова накладна №162 від 05.12.2018 (реєстраційний номер документа НОМЕР_1 ) на суму 124 319,64 грн., в тому числі ПДВ 20 719,94 грн., отримувач (покупець) ТОВ «Інтерпромтрейдінг» (ІПН 00);

податкова накладна №163 від 05.12.2018 (реєстраційний номер документа НОМЕР_2 ) на суму 91 632,00 грн., в тому числі ПДВ 15 272,00 грн., отримувач (покупець) ТОВ «Інтерпромтрейдінг» (ІПН 00).

Через автоматизовану систему Єдине вікно подання електронних документів відповідачем направлено позивачу квитанції, в яких містилась інформація про зупинення реєстрації вказаних податкових накладних, відповідно до пункту 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки накладні відповідають вимогам пп. 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

У подальшому, на виконання цього Договору позивачем було постановлено на адресу покупця такий товар, про що свідчать видаткові накладні та товарно-транспортні накладні.

На підтвердження здійснення господарської операції за податковими накладними №161, 162, 163 від 05.12.2018, позивачем були направлені повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій з копіями документів та поясненнями. Надання необхідних документів для прийняття Комісією ГУ ДФС у Запорізькій області рішення про реєстрацію вказаних податкових накладних підтверджується також наданим до відзиву відповідачами скриншотами переліку документів.

Однак, 08 січня 2019 року комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято спірні рішення про відмову в реєстрації вищевказаних податкових накладних, а саме: № 1045701/35147992 про відмову в реєстрації податкової накладної № 161 від 05.12.2018; № 1045700/35147992 про відмову в реєстрації податкової накладної № 162 від 05.12.2018; № 1045702/35147992 про відмову в реєстрації податкової накладної № 163 від 05.12.2018, з підстави: ненадання платником податку копій документів, а саме первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), в тому числі рахунки-фактори/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків. Також у додатковій інформації зазначено, що відсутні складські документи (інвентаризаційні описи), документи щодо зберігання.

Між позивачем (Постачальник) та ТОВ «Сінтум інвест» (Покупець) було укладено договір поставки № Л-07-12 від 07.12.2018, відповідно до якого Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, згідно замовлень (специфікацій покупця) поставити покупцеві продукти харчування протягом строку дії договору, поіменовані в подальшому товар, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, приймати та оплачувати зазначений товар.

У зв`язку із поставкою товару, про що свідчать видаткові накладні та товарно-транспортні накладні, ТОВ «Омега логістик» було складено та надіслано до Єдиного реєстру податкові накладні для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

податкова накладна №282 від 14.12.2018 (реєстраційний номер документа ) на суму 78 611,40 грн., в тому числі ПДВ 13 101,90 грн., отримувач (покупець) ТОВ «Сінтум інвест» (ІПН 19);

податкова накладна №283 від 14.12.2018 (реєстраційний номер документа НОМЕР_3 ) на суму 108 579,00 грн., в тому числі ПДВ 18 096,50 грн., отримувач (покупець) ТОВ «Сінтум інвест» (ІПН 19);

податкова накладна №284 від 14.12.2018 (реєстраційний номер документа НОМЕР_4 ) на суму 68 527,68 грн., в тому числі ПДВ 11 421,28 грн., отримувач (покупець) ТОВ «Сінтум інвест» (ІПН 19).

Оплата за поставлений товар підтверджено позивачем випискою по банківському рахунку за 14.12.2018.

Через автоматизовану систему Єдине вікно подання електронних документів відповідачем направлено позивачу квитанції, в яких містилась інформація про зупинення реєстрації вказаних податкових накладних, відповідно до пункту 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки накладні відповідають вимогам пп. 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

На підтвердження здійснення господарської операції за податковими накладними №282, 283, 284 від 14.12.2018, позивачем були направлені повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій з копіями документів та поясненнями. Надання необхідних документів для прийняття Комісією ГУ ДФС у Запорізькій області рішення про реєстрацію вказаних податкових накладних підтверджується також наданим до відзиву відповідачами скриншотами переліку документів.

Однак, комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято спірні рішення про відмову в реєстрації вищевказаних податкових накладних, а саме: від 21.01.2019 № 10556112/35147992 про відмову в реєстрації податкової накладної № 282 від 14.12.2018; від 22.01.2/35147992 про відмову в реєстрації податкової накладної № 283 від 14.12.2018; від 21.01.2019 № 1055595/35147992 про відмову в реєстрації податкової накладної № 163 від 05.12.2018, з підстави: ненадання платником податку копій документів, а саме первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), в тому числі рахунки-фактори/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків. Також у додатковій інформації зазначено, що відсутні складські документи (інвентаризаційні описи), документи щодо зберігання, навантаження, розвантаження продукції.

Крім того, у зв`язку із поставкою товару, про що свідчать видаткові накладні та товарно-транспортні накладні, ТОВ «Омега логістик» було складено та надіслано до Єдиного реєстру податкові накладні для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

податкова накладна №396 від 19.12.2018 (реєстраційний номер документа ) на суму 133 795,44 грн., в тому числі ПДВ 22 299,24 грн., отримувач (покупець) ТОВ «Сінтум інвест» (ІПН 19);

податкова накладна №397 від 19.12.2018 (реєстраційний номер документа НОМЕР_4 ) на суму 153 129,04 грн., в тому числі ПДВ 25 521,51 грн., отримувач (покупець) ТОВ «Сінтум інвест» (ІПН 19).

Оплата за поставлений товар підтверджено позивачем випискою по банківському рахунку за 149.12.2018.

Через автоматизовану систему Єдине вікно подання електронних документів відповідачем направлено позивачу квитанції, в яких містилась інформація про зупинення реєстрації вказаних податкових накладних, відповідно до пункту 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки накладні відповідають вимогам пп. 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

На підтвердження здійснення господарської операції за податковими накладними №396, 397 від 19.12.2018, позивачем були направлені повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій з копіями документів та поясненнями. Надання необхідних документів для прийняття Комісією ГУ ДФС у Запорізькій області рішення про реєстрацію вказаних податкових накладних підтверджується також наданим до відзиву відповідачами скриншотами переліку документів.

Однак, 21 січня 2019 року комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято спірні рішення про відмову в реєстрації вищевказаних податкових накладних, а саме: № 1055591/35147992 про відмову в реєстрації податкової накладної № 396 від 19.12.2018; № 1055585/35147992 про відмову в реєстрації податкової накладної № 397 від 19.12.2018, з підстави: ненадання платником податку копій документів, а саме первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), в тому числі рахунки-фактори/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків. Також у додатковій інформації зазначено, що відсутні складські документи (інвентаризаційні описи).

Позивачем під час здійснення операцій з поставки товару для ТОВ «Торгівельна компанія «Економ плюс», за першою подією, була оформлена податкова накладна від 07.12.2018 № 142 на суму 5 603,72 грн, у тому числі ПДВ 933,95 грн., яка 27.12.2018 направлена для реєстрації.

Однак, за інформацією зазначеною у Квитанції від 27.12.2018 в ЄРПН зареєстровано за №, реєстрація документу була зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, оскільки податкова накладна відповідає вимогам пп.1.6. п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Позивачу було запропоновано подати пояснення та/або копії документів, достатність для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем 21 січня 2019 року разом із повідомленням №252 були надані копії первинних документів для підтвердження реальності здійснення операції по податковій накладній від 07.12.2018 № 142.

Проте, Рішенням комісії від 23.01.2019 № 1057829/35147992 позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної від 07.12.2018 № 142 з підстави: ненадання платником податку копій документів, а саме первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), в тому числі рахунки-фактори/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. Також у додатковій інформації зазначено, що відсутні первинні документи щодо придбання товарів.

Крім того, позивачем під час здійснення операцій з поставки товару для ТОВ «Торгівельна компанія «Економ плюс», за першою подією, була оформлена податкова накладна від 26.12.2018 № 498 на суму 4 802,81 грн, у тому числі ПДВ 800,47 грн., яка 09.01.2019 направлена для реєстрації.

Однак, за інформацією зазначеною у Квитанції від 09.01.2019 в ЄРПН зареєстровано за №, реєстрація документу була зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, оскільки податкова накладна відповідає вимогам пп.1.6. п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Позивачу було запропоновано подати пояснення та/або копії документів, достатність для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем 20 січня 2019 року разом із повідомленням №231 були надані копії первинних документів для підтвердження реальності здійснення операції по податковій накладній від 26.12.2018 № 498.

Проте, Рішенням комісії від 23.01.2019 № 1057833/35147992 позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної від 26.12.2018 № 498 з підстави: ненадання платником податку копій документів, а саме первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), в тому числі рахунки-фактори/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. Також у додатковій інформації зазначено, що відсутні первинні документи щодо придбання товарів.

Позивач неодноразово звертався до відповідачів із заявами щодо роз`яснення причин блокування реєстрації податкових накладних, у зв`язку з чим його повідомлено про внесення ТОВ «Омега Логістик» до категорії ризикових.

До цієї інформації додано Витяг з Протоколу від 17.12.2018 за №185, в якому зазначено, що слухали членів Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області та ухвалили визначити наступних суб`єктів господарювання такими, що відповідають критеріям ризиковості (відповідно до п.1.6 Критеріїв ризиковості платника податку), серед яких за п.1 зазначено і ТОВ «Омега Логістик», п. 7 вказано Секретарю Комісії забезпечити включення до бази ризикових платників підприємства, що відповідають критеріям ризиковості: ТОВ «Омега Логістик».

Вважаючи прийняті відповідачем рішення про відмову у реєстрації вказаних податкових накладних протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом про їх скасування та зобов`язання відповідачів зареєструвати податкові накладні від 05.12.2018 № 161, № 162, № 163, від 07.12.2018 № 142, від 14.12.2018 № 282, № 283, № 284, від 19.12.2018 № 396, № 397, від 26.12.2018 № 498, виписаних ТОВ «Омега Логістик», в Єдиному реєстрі податкових накладних та визнання протиправним протоколу відповідача 2 від 17.12.2018 в частині включення позивача до бази ризикових платників підприємства, що відповідають критеріям ризиковості.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України, щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 №1797- VIII внесені зміни та доповнення до Податкового кодексу України та запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Суд зазначає, що за обставинами цієї справи датою виникнення податкових зобов`язань є дата здійснення поставки товару або оплата товару, що підтверджується відповідними первинними документами.

У відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту..

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За визначенням, наданим у підпункті 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з положеннями пункту 20.2 статті 20 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 (далі Порядок №1246), податкова накладна є електронним документом, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 зазначеного вище Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

У відповідності до приписів, наведених у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.

Редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України змінена на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 07 грудня 2017 року № 2245-VIII (далі - Закон № 2245-VIII).

Пунктом сьомим розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2245-VIII Кабінету Міністрів України доручено до 1 березня 2018 року визначити порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд та приведення центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

21 лютого 2018 року постановою Кабінету Міністрів України № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації (пункт 12).

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 13).

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Системний аналіз наведених норм вказує на те, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація податкових накладних була зупинена у зв`язку з їх відповідністю, як зазначено контролюючим органом, пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Окремими положеннями Порядку № 117 не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість на підставі пункту 10 цього Порядку зобов`язано Державну фіскальну службу України визначити такі критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.

На час виникнення спірних правовідносин критерії ризиковості здійснення операцій визначались листом Державної фіскальної служби України № 959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року за погодженням з Міністерством фінансів України від 22 березня 2018 року. Критерії погоджено за умови, що вони будуть переглянуті протягом місяця.

При цьому Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567, втратили чинність 25 травня 2018 року.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин та прийняття оспорених рішень хоча й набула чинності змінена редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, на виконання вимог якої прийнято Порядок № 117, проте реалізація механізму зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості господарських операцій. Відповідні критерії у періоді, в якому виникли спірні правовідносини, визначалися листом ДФС від 21.03.2018 №959/99-99-07-18.

За змістом підпункту 1.6 пункту 1 листа ДФС від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18 комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Крім того, лист ДФС від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18 містить наступні положення.

Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.

У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Таким чином, фіскальний орган був зобов`язаний у Квитанціях чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений пп.1.6 п.1 Критеріїв №959, а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.

Суд звертає увагу, що в зазначених квитанціях відповідачем не наведено конкретний підпункт обставини, визначеної пп.1.6 п.1 Критерії ризику для зупинення реєстрації податкової накладної.

Між тим, не наведення відповідачем однозначної підстави зупинення реєстрації податкової накладної за переліком наведеним в підпункті 1.6. пункту 1 Критеріїв ризику є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним конкретним переліком відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладеної, а не будь-яких на власний розсуд.

Належної мотивації підстав та причин віднесення ТОВ «Омега Логістик» до ризикових платників податків відповідно до підпункту 1.6. пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку, спірні Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не містять. Відсутня така інформація і у Квитанціях про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, відповідачем не доведено, а судом не встановлено наявність підстав для зупинення реєстрації складених позивачем податкових накладних від 05.12.2018 № 161, № 162, № 163, від 07.12.2018№ 142, від 14.12.2018 № 282, № 283, № 284, від 19.12.2018 № 396, № 397, від 26.12.2018 № 498.

Перелік документів, які є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, вказано в пункті 14 Порядку № 117 та передбачає: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Пунктом 15 Порядку № 117 передбачено, що платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Аналіз вказаних норм свідчить, що контролюючий орган після надходження податкової накладної/розрахунку коригування до ДФС для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, в автоматизованому режимі здійснює їх розшифрування та проводить відповідну перевірку, зокрема щодо відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям ризиковості здійснення операцій (пункт 2 Критеріїв ризиковості платника податків, затвердженого листом Державної фіскальної служби № 959/99-99-07-18 від 21.03.2018).

Отже, при перевірці податкової накладної/розрахунку коригування контролюючий орган може прийняти рішення про відповідність такої вимогам пункту 2 Критеріїв ризиковості платника податків, затвердженого листом Державної фіскальної служби № 959/99-99-07-18 від 21.03.2018, але аж ніяк не підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податків, затвердженого листом Державної фіскальної служби № 959/99-99-07-18 від 21.03.2018, оскільки такі стосуються перевірки платника податків, а не податкової накладної. Тобто, до податкових накладних від 05.12.2018 № 161, № 162, № 163, від 07.12.2018№ 142, від 14.12.2018 № 282, № 283, № 284, від 19.12.2018 № 396, № 397, від 26.12.2018 № 498, при вирішенні питання щодо реєстрації такої у Реєстрі, застосовано критерії відповідності, які застосовуються до платника податку.

Разом із цим, позивач, одержавши квитанції про зупинення реєстрації цих податкових накладних, все ж у межах строку, встановленого Законом, направив до контролюючого органу пояснення та копії документів на підтвердження реальності здійснення операції щодо постачання товару, зазначеного у вказаних податкових накладних, реєстрація яких зупинена.

Проте, Комісія регіонального рівня - комісія ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, розглянувши ці документи, прийняла Рішення 1) від 08.01.2019 № 1045700/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної № 162 від 05.12.2018; 2)від 08.01.2019 № 1045701/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної №161 від 05.12.2018; 3) від 08.01.2019 № 1045702/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної № 163 від 05.12.2018; 4) від 21.01.2019 № 1055612/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної№ 282 від 14.12.2018; 5) від 21.02.2019 № 10555595/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної № 284 від 14.12.2018; 6) від 21.02.2019 № 1055591/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної № 396 від 19.12.2018; 7) від 21.02.2019 № 1055585/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної № 397 від 19.12.2018; 8) від 22.01.2019 № 1056653/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної № 283 від 14.12.2018; 9) від 23.01.2019 № 1057829/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної№ 142 від 07.12.2018; 10) від 23.01.2019 №1057833/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної № 498 від 26.12.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування є ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії Державної фіскальної служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

При цьому, як вбачається зі змісту вказаного рішення, підставою для відмови податковим органом позивачу у реєстрації податкових накладних є ненадання платником податку копій документів, а саме:

1) первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентиризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт-послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Стосовно ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентиризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт-послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, суд зазначає, що в приписці до даного пункту, у дужках, зазначено, що документи, які не надано платником необхідно підкреслити. Між тим, рішення відповідача не містять жодних підкреслень, що свідчить про не надання комісією належної оцінки вирішенню питання, які ж саме документи платником податку не було подано, і яким чином це унеможливило реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт критеріїв оцінки без наведення відповідного підпункту є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

На думку суду, позивачем надано всі необхідні та достатні документи для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Суд акцентує увагу, що в порядку виконання обов`язку, встановлено частиною другою статті 77 КАС України, відповідачем не спростовано фактичне виконання спірних операцій та не доведено зворотного.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 08.01.2019 № 1045700/35147992; від 08.01.2019 № 1045701/35147992; від 08.01.2019 № 1045702/35147992; від 21.01.2019 № 1055612/35147992; від 21.02.2019 № 10555595/35147992; від 21.02.2019 № 1055591/35147992; від 21.02.2019 № 1055585/35147992; від 22.01.2019 № 1056653/35147992; від 23.01.2019 № 1057829/35147992; від 23.01.2019 №1057833/35147992 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може, в тому числі, прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Приписами КАС України передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Згідно з пунктами 19, 20 Порядку №1246, в редакцій на час вирішення спору по суті, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Тобто, повноваження щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі покладені на Державну фіскальну службу України.

Таким чином, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання ДФС зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування в ЄРПН.

Відтак, оскільки оскаржувані позивачем рішення Комісії ДФС України про відмову у реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в ЄРПН, як встановлено вище, підлягає скасуванню, то, відповідно, з урахуванням положень пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, пунктів 19, 20 Порядку № 1246, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання саме ДФС України в Єдиному реєстрі податкових накладних зареєструвати податкові накладні від 05.12.2018 № 161, № 162, № 163, від 07.12.2018 № 142, від 14.12.2018 № 282, № 283, № 284, від 19.12.2018 № 396, № 397, від 26.12.2018 № 498, виписані ТОВ «Омега Логістик» за датою їх подання на реєстрацію.

Разом із цим, стосовно позовних вимог позивача в частині визнання протиправним протокол відповідача 2 від 17.12.2018 щодо включення позивача до бази ризикових платників підприємства, що відповідають критеріям ризиковості, суд виходить з наступного.

На виконання п. 10 Порядку №117 Державна фіскальна служба України Наказом №144 від 21.03.2018 затвердила "Порядок формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків" (далі - Порядок №144).

У вказаному Порядку №144 зазначено, що усі платники податків, що подають на реєстрацію податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), перевіряються ДФС на відповідність критеріям ризиковості, які затверджено Державною фіскальною службою України та погоджено з Міністерством фінансів України (далі Критерії).

Керівники комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія), забезпечують розгляд питань на засіданні Комісії щодо внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків згідно з п. 1.6 Критеріїв.

Засідання Комісії щодо розгляду питань про внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків проводиться згідно з порядком, передбаченим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», та оформлюється протоколом.

До протоколу засідання Комісій обов`язково додаються: перелік платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, згідно з п. 1.6 Критеріїв; матеріали, на підставі яких платників податків віднесено до такого переліку; інша інформація, що розглядається Комісією.

За результатами засідання Комісії та протокольно прийнятого рішення (внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків) голова Комісії забезпечує негайне внесення інформації щодо включення/виключення зазначених платників до/із переліку платників податків в режимі "Журнал ризикових платників податків" розділу "Робота Комісії регіонального рівня" підсистеми "Аналітична система" ІТС "Податковий блок" як платників з ознаками ризиковості.

У разі відповідності платника податків показникам, що визначені пп.1.1 - 1.5 Критеріїв, таких платників податків включають до переліку ризикових платників податків відповідальні особи, яких включено до складу Комісії, протягом робочого дня на підставі даних Облікової картки (додаток 1) та згідно з Алгоритмом дій співробітників оперативних підрозділів при формуванні Облікової картки та внесенні інформації до переліку ризикових платників податків (додаток 2).

У разі відповідності платника податків показнику оцінки ступеня ризиків, визначеному п. 1. 6 Критеріїв, - включення до переліку здійснюється за рішенням Комісій.

Якщо суб`єкт господарювання, якого включено до переліку ризикових платників податків, у подальшому здійснює фінансово-господарську діяльність без ознак ризиковості, передбачених пп.1.1 - 1.5 Критеріїв, такого платника податків за поданням структурних підрозділів ГУ ДФС виключають з переліку ризикових платників податків, а у разі невідповідності показникам оцінки ступеня ризиків, визначеним п. 1.6 Критеріїв, - після прийняття рішення Комісії.

Введення інформації щодо включення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків за результатами засідання Комісії здійснюється в режимі "Журнал ризикових платників податків" розділу "Робота Комісії регіонального рівня" підсистеми "Аналітична система" ІТС "Податковий блок" з використанням ЕЦП голови Комісії.

Голова Комісії під персональну відповідальність забезпечує своєчасне введення інформації у перелік ризикових платників податків в режимі "Журнал ризикових платників податків" розділу "Робота Комісії регіонального рівня" підсистеми "Аналітична система" ІТС "Податковий блок" згідно з п. 1.6 Критеріїв.

В Листі Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21.03.2018 "Критерії ризиковості платника податку", зокрема, зазначено: Платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо (п. 1.6):

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі Кодекс);

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.

Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.

У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

Суд зауважує, що ГУ ДФС у Запорізькій області внесено ТОВ «Омега Логістик» 17.12.2018 до переліку ризикових платників податку відповідно до п. 1.6 Критеріїв ризиковості платників податку з ознакою "наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником".

Проте, відомостями, наданими ГУ ДФС у Запорізькій області листом від 24.05.2019 №29404/10/08-01-07-03-17, станом на 24.05.2019 позивач не перебуває у переліку ризикових платників податків.

Частина перша статті 2 КАС України визначає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв`язку з прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення).

Отже, судовому захисту в адміністративних судах України підлягають порушені права, свободи та законні інтереси особи в публічно-правових відносинах. При цьому визначальним для вирішення питання про обґрунтованість вимог особи у публічно-правовому спорі є встановлення факту порушення відповідних прав, свобод чи інтересів такої особи. Крім цього, порушення прав, свобод та інтересів особи наявне тоді, коли стались зміни стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто відбулось припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку в публічно-правових відносинах. Відповідні зміни або перешкоди можуть бути створені протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, захисту в порядку адміністративного судочинства підлягають лише порушені права та інтереси осіб, а задоволенню ті позовні вимоги, які відновлюють порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Виходячи з викладеного, обов`язковою умовою для задоволення позовних вимог є участь позивача у правовідносинах, які визначені статтею 171 КАС України.

Отже, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Крім того, як зазначив Верховний Суд України в постанові від 28.02.2017 (справа №21-3829а16), право, яке захищає суд, повинно існувати на день ухвалення судового рішення.

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд дійшов висновку, що оскільки позивач на даний час не внесений до переліку ризикових платників, що саме підтверджено представником відповідачів у судовому засіданні, вимоги позивача в частині визнання протиправним висновку Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області від 17.12.2018 щодо включення позивача до бази ризикових платників задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із розміром задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 19 210,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів солідарно відповідно до розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальність «Омега Логістик» (69120, м. Запоріжжя, вул. Вороніна, буд. 31, кв. 96, ) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ), до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення регіональної комісії ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації:

1) від 08.01.2019 № 1045700/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної № 162 від 05.12.2018 на суму 124 319,64,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20 719,94 грн.);

2) від 08.01.2019 № 1045701/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної 161 від 05.12.2018 на суму 112 232,64 грн. (в т.ч. ПДВ 18 705,44 грн.);

3) від 08.01.2019 № 1045702/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної № 163 від 05.12.2018 на суму 91 632 грн. (в т.ч. ПДВ 15 272,00 грн.),

4) від 21.01.2019 № 1055612/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної№ 282 від 14.12.2018 на суму 78 611,40 грн. (в т.ч. ПДВ 13 101,9 грн.),

5) від 21.02.2019 № 10555595/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної № 284 від 14.12.2018 на суму 68 527,68 грн. (в т.ч. ПДВ 11 421,28 грн.),

6) від 21.02.2019 № 1055591/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної № 396 від 19.12.2018 на суму 133 795,44 грн.(в т.ч. ПДВ 22 299,24 грн.),

7) від 21.02.2019 № 1055585/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної № 397 від 19.12.2018 на суму 153 129,04 грн. ( в т.ч. ПДВ 25 521,50 грн.),

8) від 22.01.2019 № 1056653/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної № 283 від 14.12.2018 на суму 108 579,00 грн. (в т.ч. ПДВ 18 096,5 грн.),

9) від 23.01.2019 № 1057829/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної№ 142 від 07.12.2018 на суму 5603,67 (в т.ч. ПДВ 933,95 грн.),

10) від 23.01.2019 №1057833/35147992 про відмову у реєстрації податкової накладної № 498 від 26.12.2018 на суму 4 802,80 грн. (в т.ч. ПДВ 800,47 грн.) в Єдиному реєстрі податкових накладних, подані позивачем.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: № 162 від 05.12.2018 на суму 124 319,64,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20 719,94 грн.), № 161 від 05.12.2018 на суму 112 232,64 грн. (в т.ч. ПДВ 18 705,44 грн.), № 163 від 05.12.2018 на суму 91 632 грн. (в т.ч. ПДВ 15 272,00 грн.), № 282 від 14.12.2018 на суму 78 611,40 грн. (в т.ч. ПДВ 13 101,9 грн.), № 284 від 14.12.2018 на суму 68 527,68 грн. (в т.ч. ПДВ 11 421,28 грн.), № 396 від 19.12.2018 на суму 133 795,44 грн. (в т.ч. ПДВ 22 299,24 грн.), № 397 від 19.12.2018 на суму 153 129,04 грн. ( в т. ч. ПДВ 25 521,50 грн.), № 283 від 14.12.2018 на суму 108 579 грн. (в т.ч. ПДВ 18096,5 грн.), № 142 від 07.12.2018 на суму 5603,67 (в т.ч. ПДВ 933,95 грн.), № 498 від 26.12.2018 на суму 4802,80 грн. (в т.ч. ПДВ 800,47 грн.), подані Товариства з обмеженою відповідальність «Омега Логістик», з дати подання їх на реєстрацію.

В решті позовних вимог відмовити

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Омега Логістик» суму судового збору у розмірі 19 210,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань солідарно з Головного управління ДФС у Запорізькій області та Державної фіскальної служби України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 07.08.2019.

Суддя І.В. Батрак