Справа № 580/2375/19
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року справа № 580/2375/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кульчицького С.О.,

за участю: секретаря судового засідання Зачепи Х.В.,

представника позивача ОСОБА_1 . за ордером,

представника третьої особи Дубиновської Ю.О. за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «ЛІГА» до Уманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління Держпраці у Черкаській області, про визнання протиправними дій та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «ЛІГА» (далі позивач) з адміністративним позовом до Уманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії державного виконавця з прийняття до виконання постанови від 02.05.2019 №ЧК-287/15/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-192;

- скасувати постанову заступника начальника відділу Уманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Паливоди Олени Петрівни від 04.07.2019 про відкриття виконавчого провадження ВП №59467121.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 зупинено дію постанови Управління Держпраці у Черкаській області від 02.05.2019 №ЧК-287/15/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-192 про накладення на товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «ЛІГА» штрафу за порушення трудового законодавства. Однак усупереч вимог Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаної постанови.

Ухвалою від 30.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання з розгляду даної справи на 14 год. 15 хв. 08.08.2019.

Заперечуючи проти позову 01.08.2019 відповідачем до суду надано відзив, в якому вказує про безпідставність позовних вимог оскільки постанова Управління Держпраці у Черкаській області від 02.05.2019 №ЧК-287/15/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-192 набрала законної сили 02.05.2019, а положеннями п. 1. ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання). Відтак у відповідача відсутні підстави для неприйняття вказаного виконавчого документу до виконання. Враховуючи, що дію постанови Управління Держпраці у Черкаській області від 02.05.2019 №ЧК-287/15/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-192 зупинено у судовому порядку, постановою від 04.07.2019 державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання вказаної постанови. На думку відповідача, наведене свідчить, що факт відкриття виконавчого провадження не порушує прав позивача.

07 серпня 2019 року третьою особою до суду подано письмові пояснення по справі, відповідно до яких третя особа просить відмовити у задоволенні позову, з підстав аналогічним тим, що вказані у відзиві.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити повністю з підстав, зазначених у позові.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, відповідно до наявного в матеріалах клопотання від 31.07.2019 позовні вимоги не визнає та просить розгляд справи здійснювати за відсутності свого представника.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував.

Згідно з ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

А тому, з огляду на скорочені строки розгляду даної категорії справ та положення Кодексу адміністративного судочинства України, якими врегульовані особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, суд висновує про розгляд даної справи за відсутності представників відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

За наслідками інспекційного відвідування на підставі акту від 02.04.2019 №ЧК-287/15/АВ Управління Держпраці у Черкаській області прийняло постанову від 02.05.2019 №ЧК-287/15/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-192 про накладення на позивача штрафу в сумі 3 755 700 грн 00 грн. на підставі абз.2 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України за допуск до роботи працівників без укладення трудових договорів та без повідомлення органу ДФС про прийняття на роботу (далі постанова про накладення штрафу). Дата набрання постановою законної сили 02.05.2019. Строк пред`явлення постанови до виконання 02.08.2019 (включно).

29 травня 2019 року до часу подання позову щодо оскарження постанови про накладення штрафу позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив зупинити її дію.

Ухвалою від 30.05.2019 у справі № 580/1711/19 за результатами розгляду заяви позивача про забезпечення позову зупинено дію постанови про накладення штрафу. Вказаний захід забезпечення позову вжито на період до набрання законної сили судовим рішенням за наслідком вирішення спору за позовом ТОВ АФ Ліга про визнання протиправною та скасування цієї постанови, якщо такий позов буде поданий суду протягом 10 (десяти) днів з дати постановлення ухвали.

У подальшому 10.06.2019 товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма Ліга звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Черкаській області, в якому просить визнати протиправною та скасування постанову від 02.05.2019р. № ЧК-287/15/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-192 про накладення на позивача штрафу за порушення законодавства про працю (справа № 580/1853/19).

Станом на час судового розгляду даної справи справа № 580/1853/19 по суті не розглянута.

01 липня 2019 року Управління Держпраці у Черкаській області звернулось до Уманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області із заявою про примусове виконання постанови про накладення штрафу, в якій одночасно відповідно до ч.4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» повідомило відділ державної виконавчої служби про виникнення обставин, що можуть обумовити зупинення вчинення виконавчих дій після відкриття виконавчого провадження. Так, в заяві третьою особою зазначено, що ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 у справі № 580/1711/19 зупинено дію постанови правління Держпраці у Черкаській області про про накладення штрафу на позивача. Копію ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 у справі № 580/1711/19 додано третьою особою до заяви про примусове виконання рішення.

04 липня 2019 року заступником начальника відділу Уманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Паливодою Оленою Петрівною відкрито виконавче провадження ВП №59467121 про примусове виконання постанови про накладення штрафу.

Цього ж дня 04.07.2019 заступником начальника відділу Уманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Паливодою Оленою Петрівною у виконавчому провадженні ВП №59467121 винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій.

Вважаючи дії державного виконавця щодо прийняття до виконання постанови про накладення штрафу протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Вимоги до виконавчого документа визначено статтею 4 Закону №1404-VІІІ, відповідно до частини першої якої у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Згідно з частиною третьою цієї ж статті виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Частиною 1 статті 5 Закону № 1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIIІ підлягають примусовому виконанню рішення на підставі рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У постанові Управління Держпраці у Черкаській області про накладення штрафу зазначено, що дана постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення або з дня залишення скарги або протесту на постанову без задоволення. Також вказано, що ця постанова набирає законної сили днем її постановлення 02.05.2019, строк пред`явлення постанови до виконання 02.08.2019 (включно).

Разом з тим суд зазначає, що у даному спорі надається оцінка постанові Управління Держпраці у Черкаській області про накладення штрафу виключно як виконавчому документу. Наявність підстав прийняття Управлінням Держпраці у Черкаській області та законності такої постанови є предметом оцінки при розгляді справи № 580/1853/19.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» (далі - штрафи) визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (далі - Порядок №509).

Відповідно до пункту 2 цього Порядку штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Пунктом 8 Порядку №509 передбачено, що за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Згідно з пунктом 9 Порядку №509 штраф сплачується протягом одного місяця з дня прийняття постанови про його накладення, про що суб`єкт господарювання або роботодавець повідомляють уповноваженій посадовій особі, яка склала постанову про накладення штрафу.

Відповідно до пункту 11 цього ж Порядку не сплачені у добровільному порядку штрафи, передбачені частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України, стягуються органами державної виконавчої служби.

Тобто, Порядком передбачено, що у разі невиконання у добровільному порядку постанов Держпраці про накладення штрафу, стягнення здійснюється органами ДВС.

Наказом Міністерства соціальної політики України № 1338 від 18.08.2017 (далі - Наказ №1338) затверджено форму постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.

У формі постанови, яка затверджена даним Наказом, зокрема, зазначаються наступні дані: "Дата набрання постановою законної сили з "___" ____20__ року.

Постанова про накладення штрафу може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення або з дня залишення скарги або протесту на постанову без задоволення.

Строк пред`явлення постанови до виконання до "___" ____20__ року (включно).

Постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку".

З аналізу наведених норм законодавства слідує, що штраф накладений органом Держпраці сплачується суб`єктом господарювання протягом одного місяця з дня прийняття постанови про його накладення, а постанова органів Держпраці про накладення штрафу є виконавчим документом, який може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Аналогічної правової позиції дотримується Шостий апеляційний адміністративний суд, зокрема, викладеної у постанові від 18.07.2019 у справі № 580/1185/19.

Відтак оскільки, стягувачем за вказаною постановою є держава, то в силу вимог частини першої статті 12 Закону № 1404-VIII, суд зазначає, що строк пред`явлення останньої до примусового виконання становить три місяці з дня її винесення, тобто з 02.05.2019 по 02.08.2019, був дотриманий Управлінням Держпраці у Черкаській області, що підтверджується заявою від 01.07.2019 № 06-22/2529/4015. Крім того, дата набрання законної сили постановою Управління Держпраці у Черкаській області про накладення штрафу є 02.05.2019, про що зазначено у самій постанові (форма якої відповідає додатку до Наказу Міністерства соціальної політики України від 18.07.2017 № 1338).

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

З огляду на викладене, суд висновує, що у державного виконавця не було передбачених частиною четвертою статті 4 Закону № 1404-VIII підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Щодо твердження сторони позивача на неправомірність дій державного виконавця з прийняття до виконання постанови про накладення штрафу з огляду на зупинення її дії ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 у справі № 580/1711/19, суд зазначає, що такі твердження не заслуговують на увагу, оскільки законодавець не ставить в залежність набрання чинності постанови Держпраці від зупинення її дії, у зв`язку із оскарження в судовому порядку та набрання чинності судовим рішенням.

За змістом позовної заяви позивач вважає, що зупинення постанови про накладення штрафу на підставі ухвали суду в порядку забезпечення позову автоматично зупиняє набрання нею законної сили. Однак таке твердження є безпідставним, оскільки позивач підміняє поняття зупинити дію постанови та зупинити строку набрання законної сили постановою, які не є тотожними.

При вирішенні спору суд бере до уваги, що у зв`язку із зупиненням дії постанови про накладення штрафу на підставі ухвали суду, державний виконавець постановою 04.07.2019 зупинив вчинення виконавчих дій з її примусового виконання.

Пунктом 2 частини 1 статті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову належить відмовити повністю.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати зі сплати судового збору слід віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 143, 241-246, 255, 271, 272, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «ЛІГА» до Уманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління Держпраці у Черкаській області, про визнання протиправними дій та скасування рішення відмовити повністю.

Судові витрати зі сплати судового збору віднести на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «ЛІГА».

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до суду апеляційної інстанції через Черкаський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано 08.08.2019.

Суддя С.О. Кульчицький