Справа № 520/4834/19
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2019 р. № 520/4834/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Чайкіної Н.Е.,

за участю:

представника позивача - Іванової О.В.,

представника відповідача - Саблукова Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№12)» до Головного управління ДФС у Харківській області (м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№12)» звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним адміністративним позовом, в якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, позивач просив визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 07.06.2019 № Ю 7, складену Головним управлінням ДФС у Харківській області, визнати протиправними та скасувати винесені Головним управлінням ДФС у Харківській області: рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №7 від 17 січня 2019 року; податкове повідомлення - рішення від 17 січня 2019 року № 7; податкове повідомлення - рішення від 17 січня 2019 року № 7; податкове повідомлення - рішення від 17 січня 2019 року № 7; податкове повідомлення - рішення від 17 січня 2019 року № 7.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи адміністративного позову, суд дійшов наступного.

Судовим розглядом встановлено, відповідно до наказу ГУ ДФС у Харківській області № 8389 від 13 листопада 2018 року було проведено документальну планову перевірку фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№12)» (податковий номер 08680841) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, військового збору за період з 01.10.2015 року по 30.09.2018 року, за висновками якої складений акт 22.12.2018 № 5312/20-40-13-07- 07/08680841 (а.с.24-52).

На підставі висновків, викладених в акті перевірки контролюючим органом було складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 17 січня 2019 року № Ю 7 (а.с.22), рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №7 від 17 січня 2019 року (а.с.21), податкові повідомлення - рішення від 17 січня 2019 року № 7; № 7; № 7; № 7 (а.с.17-20).

Рішенням Державної фіскальної служби України за результатами розгляду скарг позивача від 20.02.2019, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 17 січня 2019 року № Ю 7 скасовано та визнано відкликаною, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №7 від 17 січня 2019 року та вказані податкові повідомлення-рішення залишені без змін.

07 червня 2019 року Головним управлінням ДФС у Харківській області було складено вимогу № Ю 7 про сплату недоїмки з єдиного внеску в сумі 1405639,63 грн. (а.с.172).

Не погодившись з рішенням про застосування штрафних санкцій, податковими повідомленнями рішеннями та вимогою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464).

Так, згідно ч. 4 ст. 25 Закону № 2464, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є, зокрема роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464 єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Розмір єдиного внеску для кожної категорії платників, визначених цим Законом, та пропорції його розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування встановлюються з урахуванням того, що вони повинні забезпечувати застрахованим особам страхові виплати і соціальні послуги, передбачені законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; фінансування заходів, спрямованих на профілактику страхових випадків; створення резерву коштів для забезпечення страхових виплат та надання соціальних послуг застрахованим особам; покриття адміністративних витрат із забезпечення функціонування системи загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина перша статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Спірним питанням у даній справі, з огляду на підстави звернення до суду з адміністративним позовом, є наявність обов`язку у позивача щодо сплати єдиного внеску.

Підпунктом 6 частини другої статті 13 Закону № 2464 встановлено, що підприємства установ виконання покарань проводять свою діяльність відповідно до законодавства з урахуванням таких особливостей: трудові відносини засуджених регулюються законодавством про працю з урахуванням вимог кримінально-виконавчого законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 118 КВК України засуджені до позбавлення волі мають право працювати та залучаються до суспільно корисної праці у місцях і на роботах, визначених адміністрацією колонії, з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах за строковим трудовим договором, що укладається між засудженим і виправною колонією (слідчим ізолятором), за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції.

Судовим розглядом встановлено, що між Державним підприємством «Підприємство Державної кримінально - виконавчої служби України (№12)» та Державною установою «Диканівська виправна колонія (№12)» було укладено договори про залучення засуджених до праці: № Г-1/Г-1 від 02 січня 2018р.; № Г-1/Г- 1 від 02.01.2017р.; №Г-1/Г-1 від 02.01.2016р.; №Г-1 від 02.01.2015р.

З урахуванням наведеного, факт укладання Державним підприємством «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№12)» договорів із засудженими підтверджено письмовими доказами у справі.

Посилання відповідача на порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за рахунок не включення до бази нарахування єдиного внеску заробітної плати засуджених за спірний період, суд вважає необґрунтованими, оскільки позивач у розумінні Закону № 2464 не є платником єдиного внеску.

Враховуючи вищезазначене, у позивача відсутній обов`язок сплати єдиного внеску за засуджених, які відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, а відтак, відсутні підстави для донарахування єдиного внеску та застосування штрафних санкцій стосовно позивача.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності оскаржуваних рішень та вимоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 5-10, 72, 73, 74, 77, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№12)» до Головного управління ДФС у Харківській області (м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №7 від 17 січня 2019 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 17 січня 2019 року № 7.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 17 січня 2019 року № 7.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 17 січня 2019 року № 7.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 17 січня 2019 року № 7.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 07.06.2019 № Ю 7.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області () на користь Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№12)» () судовий збір у розмірі 19210,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08.08.2019.

Суддя В.В. Єгупенко