Справа № 440/1703/19
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 серпня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1703/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Чеснокової А.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження заяву представника Фізичної особи-підприємця Бабенка Вадима Володимировича щодо стягнення з позивача судових витрат на правничу допомогу у справі за адміністративним позовом Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Фізичної особи-підприємця Бабенка Вадима Володимировича про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, -

В С Т А Н О В И В:

14 травня 2019 року позивач Полтавське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ФОП ОСОБА_1 про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені в сумі 23497,25 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року, ухваленим за наслідками розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, у задоволенні адміністративного позову Фонду соціального захисту інвалідів до ФОП ОСОБА_1 про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені відмовлено. Питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось.

Разом із тим, у відзиві на позов представником відповідача заявлено клопотання про намір стягнути з позивача витрати на правничу допомогу та повідомлено суд про подальше надання ФОП ОСОБА_1 у строк, визначений частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, доказів на підтвердження розміру таких витрат.

02 серпня 2019 року до суду надійшла заява представника відповідача про стягнення з Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року питання щодо судових витрат у справі за адміністративним позовом Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до ФОП ОСОБА_1 про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

За приписами пунктів 1 та 3 частини першої та частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення та якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Аналіз викладеного дає підстави вважати, що питання щодо судових витрат у цій справі має бути вирішено судом в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін до 13 серпня 2019 року.

09 серпня 2019 року до суду надійшло клопотання представника позивача в якому останній заперечує обґрунтованість розміру судових витрат позивача, пов`язаних з наданням правової допомоги, вважаючи їх безпідставно завищеними та необґрунтованими, у зв`язку із чим просить відмовити відповідачу в їх стягненні з відповідача /а.с. 166-168/.

В судове засідання представники сторін, будучи завчасно та належними чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з`явились, представник відповідача надав суду клопотання про розгляд заяви без участі відповідача та представника відповідача.

Згідно з частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду заяви у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка або експерта, суд 09 серпня 2019 року перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив такі обставини.

За правилами частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До заяви про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу приєднано: акт прийому-передачі наданих юридичних послуг № 1 від 19 липня 2019 року, розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу від 19 липня 2019 року, квитанцію про оплату ФОП ОСОБА_1 правової допомоги адвоката Фесенко Ю.О. на суму 10 000,00 грн. /а.с. 162/. Крім того, в матеріалах справи наявний ордер на надання правової допомоги серії ПТ № 142639 від 27 травня 2019 року та копія свідоцтва ОСОБА_2 на право зайняття адвокатською діяльністю /а.с. 18-19/.

Частиною другою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини третьої зазначеної норми для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За правилами частини четвертої вищевказаної статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Суд зауважує, що дана справа належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Таким чином, розгляд зазначеної категорії справ не передбачає формування значної доказової бази, а відтак, підготовка заяв по суті такої справи об`єктивно не потребує значних витрат часу, обсягу юридичної та технічної роботи.

З акта прийому-передачі наданих юридичних послуг № 1 від 19 липня 2019 року встановлено, що адвокатом Фесенко Ю.О. надано відповідачу такі послуги: ознайомлення з матеріалами справи, консультації з питань тактики судового захисту у справі згідно діючого законодавства та судової практики, підготовка та подання відзиву на позов, заперечень проти відповіді на відзив, додаткових пояснень та документів по справі, участь у судових засіданнях.

Разом із тим, матеріали справи не містять жодних доказів надання ФОП ОСОБА_1 консультацій з питань тактики судового захисту у справі згідно діючого законодавства та судової практики.

Як слушно зазначив у своїх запереченнях представник позивача, розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу від 19 липня 2019 року містить очевидно завищені тарифи, які не відповідають ринковим.

Відтак, опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини, аналіз судової практики, формування правової позиції та підготовка заяв по суті справи, на які за розрахунками адвоката витрачено вісім годин, на переконання суду, не відповідає рівню складності даної справи та обсягу виконаних адвокатом робіт.

Крім того, акт прийому-передачі наданих юридичних послуг № 1 від 19 липня 2019 року містить посилання на договір № 24/05/19 від 24 травня 2019 року, однак надання суду для огляду вищевказаного договору та залучення його копії до матеріалів справи відповідачем не забезпечено.

Вказані вище обставини свідчать про документальну непідтвердженість понесених відповідачем витрат на правничу допомогу та наявність підстав для залишення його заяви без задоволення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (№11-562ас18) суд наголосив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Як зазначено в абзаці 268 Рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись статтями 139, 143, 248, 252, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника відповідача про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення з позивача судових витрат на правничу допомогу у справі за адміністративним позовом Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Фізичної особи-підприємця Бабенка ОСОБА_3 Володимировича про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя А.О. Чеснокова