Справа № 807/2188/15
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

07 серпня 2019 року

Київ

справа №807/2188/15

адміністративне провадження №К/9901/10961/18, К/9901/10962/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

Судді-доповідача - Бевзенка В.М.,

суддів: Данилевич Н.А., Уханенка С.А.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами касаційні скарги Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області

на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.10.2015 (прийняту у складі колегії суддів Скраль Т.В., суддів Гебеш С.А., Микуляк П.П.)

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 (прийняту у складі колегії суддів: Макарика В.Я., Большакової О.О., Глушка І.В.)

у справі №807/2188/15

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області,

третя особа - ОСОБА_2 ,

про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - ДСУНС, відповідач-1), Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області (далі - Управління ДСУНС у Закарпатській області, відповідач-2), третя особа - ОСОБА_2 , в якій з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просив визнати протиправним та скасувати наказ голови ДСУНС від 01.07.2015 №348, поновити ОСОБА_1 , майора служби цивільного захисту на посаді начальника Управління ДСУНС у Закарпатській області та допустити негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_1 , майора служби цивільного захисту на посаді начальника Управління ДСУНС у Закарпатській області.

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанцій

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.10.2015, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016, позов задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Голови ДСУНС від 01.07.2015 №348 «Про зарахування у розпорядження ОСОБА_1 », поновлено ОСОБА_1 на займаній посаді начальника Управління ДСУНС у Закарпатській області з 02.07.2015.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що наказом №232 від 28.04.2015 мав бути встановлений строк для проведення організаційно-штатних заходів, протягом якого відповідно до абзацу першого пункту 79 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року №593 (далі - Положення 593), мало бути вирішено питання подальшого службового використання позивача, закінчення якого могло б бути підставою для його звільнення. Оскільки, у строк проведення організаційно-штатних заходів у структурі Управління ДСУНС в Закарпатській області питання щодо подальшого службового використання позивача не було вирішено, то звільнення його з 01.07.2015 наказом №327 із займаної посади та зарахування у розпорядження голови ДСУНС для вирішення питання щодо подальшого проходження служби, здійснено із порушенням пункту 79 Положення №593.

Аналізуючи внесення змін до штатного розпису від 28.04.2015 та від 02.07.2015, суди дійшли висновку, що здійснення організаційно-штатних заходів в управлінні ДСУНС в Закарпатській області не відбулося, оскільки сумарна кількість штатних одиниць посад залишилася такою ж та спеціальне звання полковника служби цивільного захисту за посадою начальника управління залишилося таким, як було до 28.04.2015.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та заперечень на неї

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанції, ДСУСН та Управління ДСУНС у Закарпатській області подали касаційні скаргу, в яких просять їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки вважають, що рішення судів попередніх інстанції були прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Касаційні скарги, зокрема, обґрунтовані тим, що оскаржуваним наказом не порушено право позивача на працю, оскільки після його прийняття позивач продовжує отримувати грошове забезпечення в такому ж розмірі. Наказ ДСУНС №167 від 25.03.2015 «Про кадрові питання», яким позивача було усунуто від виконання обов`язків начальника Управління ДСУНС у Закарпатській області, був чинний на момент прийняття оскаржуваного наказу голови ДСУНС №348 від 01.07.2015, а тому позивачем не було доведено порушення його прав, оскільки на момент звільнення з посади начальника Управління ДСУНС у Закарпатській області згідно наказу ДСУНС №167 від 25.03.2015 він вже був усунутий від виконання обов`язків за цією посадою.

У письмовому запереченні на касаційну скаргу ДСУНС, позивач посилається на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтованими та просить у задоволенні касаційної скарги відмовити, а оскаржувані рішення залишити без змін.

02.07.2019 до Верховного Суду надійшло клопотання ДСУНС, в якому просить залишити адміністративний позов ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Вказане клопотання обгрунтоватне тим, що судами першої та апеляційної інстанцій було грубо порушено норми процесуального права. ДСУНС посилається на те, що позивач звернувся до суду з позовною заявою з пропуском місячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на момент звернення до суду). При цьому, зазначає, що позивачем не доведено поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, не зазначено переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи складнощі для своєчасного звернення до суду за захистом своїх прав, та не підтвердив відповідні обставини належними і допустимими доказами.

Також, відповідач-1 зазначає, що неодноразово заявляв клопотання та звертав увагу суду на необхідність застосування наслідків пропуску строків на звернення до суду позивачем і залишення позовної заяви без розгляду. Однак, судом першої інстанції не в повній мірі було досліджено матеріали цієї справи, не враховано та не спростовано правову позицію ДСУНС щодо пропуску позивачем процесуального строку на звернення до суду.

16.07.2019 до Верховного Суду надійшло клопотання Управління ДСУНС у Закарпатській аналогічного змісту та вимог.

Згідно частини першої, другої статті 337 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, зобов`язана подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Колегія суддів звертає увагу на те, що сутність права на доповнення чи зміну касаційної скарги полягає, зокрема, у можливості касатора протягом строку на касаційне оскарження уточнити підстави для такого оскарження, змінити мотивувальну частину касаційної скарги та/або вимоги касаційної скарги в контексті того, які саме норми матеріального чи процесуального права порушено судами попередніх інстанцій при винесенні оскаржуваних рішень, тощо.

Дослідивши зміст наведених клопотань ДСУНС та Управління ДСУНС у Закарпатській про залишення адміністративний позову без розгляду, Суд вважає, що відповідачі фактично доповнюють зміст касаційних скарг додатковими доводами про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та вимог касаційних скарг, процесуальним наслідком яких є скасування оскаржених рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд на підставі частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки відповідачами вказані клопотання були надіслані поза межами строку, встановленого частиною першою статті 337 Кодексу адміністративного судочинства України та без надання доказів надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, Суд не враховує такі клопотання.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ДСУНС в особі голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій полковника служби цивільного захисту Бочковського С.С. та позивачем було укладено контракт №28/14 про проходження служби цивільного захисту, який набув чинності 01.07.2014.

Наказом ДСУНС №167 від 25.03.2015 «Про кадрові питання» позивача усунуто від виконання обов`язків за посадою начальника Управління ДСУНС у Закарпатській області на період проведення службового розслідування в територіальних органах ДСУНС з 25.03.2015 до прийняття рішення. Цей наказ позивачем не оскаржувався.

28.04.2015 відповідач-1 видав наказ №232 «Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах, підпорядкованих ДНСН України», яким вніс зміни до штату №07/68 Управління ДСУНС у Закарпатській області.

Згідно додатку до наказу №232 від 28.04.2015 (Перелік змін до штатів організаційних структур Управління ДСУНС у Закарпатській області) із штату вказаного управління вилучено посаду начальника Управління, яка заміщалася особою старшого начальницького складу у спеціальному званні полковник служби цивільного захисту і включено посаду начальника Управління, яка заміщалася державним службовцем або іншою цивільною особою.

01.07.2015 наказом ДСУНС (по особовому складу цивільного захисту) №348 «Про зарахування у розпорядження ОСОБА_1 » звільнено позивача із займаної посади та зараховано у розпорядження голови ДСУНС, до двох місяців.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Згідно з пунктом 57 Положення №593 посади, на які призначаються особи рядового і начальницького складу, та відповідні їм спеціальні звання служби цивільного захисту визначаються штатом (штатним розписом).

Відповідно до пункту 58 Положення №593 перелік посад, що підлягають заміщенню особами рядового і начальницького складу, та перелік посад для призначення (звільнення) осіб рядового і начальницького складу (далі - номенклатура посад) визначаються ДСНС.

За правилами пункту 79 Положення №593 особа рядового і начальницького складу для вирішення питання щодо подальшого проходження служби може бути звільнена із займаної посади із зарахуванням у розпорядження керівника (начальника) відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту, зокрема, в разі ліквідації (розформування, реорганізації) органу чи підрозділу цивільного захисту, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційно-штатних заходів, якщо до кінця встановленого строку проведення таких заходів не вирішено питання щодо подальшого службового використання вивільнених осіб рядового і начальницького складу, - до двох місяців.

В силу пункту 80 Положення №593 особи рядового і начальницького складу звільняються з посад та зараховуються у розпорядження відповідних керівників (начальників) наказами по особовому складу керівників (начальників), які мають право призначати на такі посади.

Таким чином, особа рядового і начальницького складу може бути звільнена із займаної посади для вирішення питання щодо подальшого проходження служби із зарахуванням у розпорядження керівника терміном до двох місяців в разі проведення організаційно-штатних заходів, якщо до кінця встановленого строку проведення таких заходів не вирішено питання щодо її подальшого службового використання.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, на підставі оскарженого наказу ДСУНС від 01.07.2015 №348 «Про зарахування у розпорядження ОСОБА_1 » позивача звільнено із займаної посади та зараховано у розпорядження голови ДСУНС, до спливу двох місяців.

Отже, позивач звільнений із посади начальника Управління ДСУНС у Закарпатській області та зарахований в розпорядження, у зв`язку з чим продовжував проходити службу.

Суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що звільнення особи з посади із зарахуванням у розпорядження відповідного керівника дає можливість особі продовжувати проходити службу цивільного захисту, користуватися усіма соціальними правами та пільгами, передбаченими законодавством для осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, зокрема, отримувати грошове забезпечення до вирішення питання щодо його подальшого службового використання.

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що позивача звільнено із займаної посади та зараховано у розпорядження Голови ДСУНС для вирішення питання щодо подальшого проходження служби із порушенням пункту 79 Положення №593, оскільки в наказі від 28.04.2015 №232 «Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах, підпорядкованих ДНСН України», яким внесено зміни до штату №07/68 Управління ДСУНС у Закарпатській області, не було встановлено термінів його виконання.

Суд вважає вказані висновки помилковими, оскільки згідно Інструкції про організацію та здійснення організаційно - штатної роботи в МНС України, затвердженої наказом МНС України №380 від 20.06.2006, накази МНС України з організаційно - штатних питань мають реалізовуватися органами і підрозділами у двомісячний термін, якщо наказом не передбачено іншого терміну.

Також, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що здійснення організаційно-штатних заходів в Управлінні ДСУНС в Закарпатській області не відбулося, оскільки за результатами прийняття відповідачем-1 наказу №350 «Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах, підпорядкованих ДНСН України», яким вніс зміни до штату №07/68 Управління ДСУНС у Закарпатській області, сумарна кількість штатних одиниць залишилася та сама, а спеціальне звання полковника служби цивільного захисту за посадою начальником управління залишилося таким, як було до 28.04.2015.

Суд вважає передчасними висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що здійснення організаційно-штатних заходів в Управлінні ДСУНС в Закарпатській області не відбулося, оскільки під час розгляду справи суди не перевірили чи змінились повноваження та обов`язки перебування осіб на відповідних посадах та з якою метою ці заходи проводились. З`ясування таких обставин є важливим для вирішення цього спору, а саме для перевірки чи суб`єкт владних повноважень діяв безсторонньо (неупереджено) щодо позивача та чи діяв цей суб`єкт обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мали значення для прийняття рішення про звільнення позивача.

За таких обставин Суд вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли передчасного висновку про задоволення позову.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 353 КАС України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Враховуючи викладене, судами першої та апеляційної інстанцій в порушення статей 9, 242 КАС України не з`ясовано обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалені у цій справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області - задовольнити частково.

2. Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.10.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 у цій справі у справі - скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М. Бевзенко

Судді Н.А. Данилевич

С.А. Уханенко