Справа № 140/310/19
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/5023/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Цар М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області,

на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року (суддя Андрусенко О.О., час ухвалення не вказаний, місце ухвалення м.Луцьк, дата складання повного тексту не вказана),

в адміністративній справі №140/310/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області,

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У лютому 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ НП у Волинській області, в якому, із урахуванням заяви від 03.04.2019 року про виправлення описки, просив: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби в поліції; 2) зобов`язати відповідача призначити і виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, у розмірі передбаченому п.3 ч.1 ст.99 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідач позову не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на адміністративний позов, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року вказаний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції у Волинській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків. Зобов`язано Головне управління Національної поліції у Волинській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків, у розмірі передбаченому пунктом 3 частини першої статті 99 Закону України «Про Національну поліцію».

З цим рішенням суду першої інстанції від 10.04.2019 року не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду прийняте з порушенням принципів адміністративного судочинства, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, ненаданням належної оцінки доказам у справі, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що однією з умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги є дотримання терміну визначення поліцейському інвалідності, а саме: протягом шести місяців після звільнення, при цьому, не надано такого права поліцейським, яким інвалідність встановлено до звільнення. Апелянт вважає, що ГУ НП у Волинській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України і ніяким чином не порушувало прав та інтересів позивача.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 10.04.2019 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач у період з 23.04.1999 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 року по 14.03.2016 року - в поліції (а.с. 10-11).

З копії свідоцтва про хворобу №38 видно, що 01.03.2016 року Військово-лікарська комісія ДУ ТМО МВС України по Волинській області за розпорядженням начальника УКЗ ГУ НП у Волинській області здійснила медичний огляд ОСОБА_1 та встановила, що позивач не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, та захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 14).

Відповідно до витягу з наказу ГУ НП у Волинській області «По особовому складу» від 11.03.2016 року № 49 о/с, позивача з 14.03.2016 року звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (через хворобу) на підставі його рапорту від 10.03.2016 року та свідоцтва про хворобу від 01.03.2016 року № 38 (а.с. 12).

Випискою з акту огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААА № 245995, ОСОБА_1 14.03.2016 року встановлено ІІІ групу інвалідності, внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків (а.с. 31). Крім того, довідкою від 23.05.2016 року серії 12 ААА № 014198, позивачу визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 30 відсотків (а.с. 16).

10.11.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІІ групи інвалідності при виконанні службових обов`язків (а.с. 30).

27.11.2017 року начальником ГУ НП у Волинській області було затверджено висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з інвалідністю, на підставі підпункту 3 пункту 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 32).

28.11.2017 року відповідач звернувся до Національної поліції України з листом про виділення коштів для виплати одноразової грошової допомоги поліцейському ОСОБА_1 (а.с. 33, 34).

Однак, 03.10.2018 року начальником ГУ НП у Волинській області відмовлено у затвердженні висновку про призначення позивачу одноразової грошової допомоги (а.с. 35).

Листом від 26.10.2018 року №952/01/29-2018 відповідач повідомив позивача, що у листопаді 2017 року ГУ НП у Волинській області було направлено до Національної поліції України заявку для виділення цільового фінансування, однак, листом від 22.02.2018 року №572/29/2/01-2018 Національною поліцією України доведено вимогу, що однією з умов призначення та виплати вказаної допомоги на підставі пункту 3 частини першої статті 97 Закону №580-VIII є дотримання терміну визначення поліцейському інвалідності, а саме - протягом шести місяців після звільнення та не надано такого права поліцейським, яким інвалідність встановлено до звільнення. Зазначив, що оскільки позивач звільнився з поліції 14.03.2016 року, який є останнім днем служби і інвалідність встановлено 14.03.2016 року, тобто до звільнення зі служби, керуючись нормативними документами та роз`ясненнями було прийнято рішення про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги (а.с. 17).

Приймаючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що законодавчими актами визначено лише граничний строк для встановлення інвалідності після звільнення. Жодна норма Закону № 580-VІІІ «Про національну поліцію» не містить заборони щодо можливості встановлення інвалідності ще за час роботи в поліції. Так, зі змісту статті 97 Закону №580-VІІІ видно, що визначений шестимісячний строк є граничним строком після звільнення з поліції для призначення та виплати особі одноразової грошової допомоги та не виключає право особи на отримання такої допомоги у зв`язку із травмою, отриманою під час виконання ним службових обов`язків. Крім цього, Законом №580-VІІІ встановлено вичерпний перелік випадків, коли виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, разом з тим, встановлення інвалідності під час проходження служби в поліції до таких випадків не відноситься.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України №580-VIII «Про Національну поліцію».

Відповідно до положень статті 1 Закону №580-VIII, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом убезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Статтею 3 Закону №580-VIII передбачено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України а постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 3 частини першої статті 97 Закону №580-VIII визначено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання у разі: визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, зазначене положення Закону застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення): 1) інвалідність повинна наступити внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції; 2) інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції; 3) причиною звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції.

З матеріалів справи слідує, що позивач звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 2 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII (через хворобу) на підставі його рапорту від 10.03.2016 року та свідоцтва про хворобу від 01.03.2016 року № 38.

Апеляційний суд погоджується з позицією суду першої інстанції, що однією з обов`язкових умов призначення одноразової грошової допомоги є звільнення особи з Національної поліції внаслідок причин, зазначених в пункті 4 статті 97 Закону №580-VIII, тобто звільнення має бути зумовлене захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги з тих підстав, що інвалідність йому встановлена під час проходження служби, а не після звільнення.

Відповідно до положень частини 2 статті 97 Закону №580-VIII, порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського наказом Міністерства внутрішніх справ України №4 від 11 січня 2016 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за №163/28293, затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок №4).

Відповідно до пункту 1 Р.ІІ Порядку №4, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

У підпункті 4 пункту 5 розділу 1 Порядку №4, зі змінами та доповненнями, внесеними наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 вересня 2016 року №916, закріплено, що одноразова грошова допомога призначається у випадку, пов`язаному з проходженням служби в органах внутрішніх справ-обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно із пунктом 2 Розділу ІІІ цього Порядку, посадові особи органів поліції у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання одноразової грошової допомоги відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги.

Передумовою виплати позивачу одноразової грошової допомоги є дотримання певної процедури та послідовності.

За приписами пункту 3 Розділу ІІІ Порядку №4, заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, навчального закладу за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до інших органів (далі - останнім місцем проходження служби).

Положеннями пункту 5 Розділу ІІІ Порядку №4 визначено, що для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: 1) довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 2) постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 3) акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; 4) сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 5) документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Згідно із пунктом 1 Розділу IV вказаного Порядку, фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Зазначений висновок про призначення одноразової грошової допомоги затверджує/відмовляє: в апараті Національної поліції - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у міжрегіональних органах Національної поліції - начальник органу або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві - начальник Головного управління Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

При цьому, згідно з пунктом 2 розділу IV Порядку №4, керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п`ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови-письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 встановлено ІIІ групу інвалідності, причиною якої є захворювання, пов`язане з проходженням служби в поліції.

10 листопада 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІІ групи інвалідності при виконанні службових обов`язків.

Разом із тим, листом відповідача від 26 жовтня 2018 року №952/01/29-2018 ОСОБА_1 було повідомлено, що оскільки інвалідність йому встановлена під час проходження служби, а не після звільнення, то таке суперечить вимогам пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію».

З`ясувавши обставини справи, апеляційний суд вважає необґрунтованою відмову відповідача у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» у тій частині, що інвалідність останнього настала до звільнення зі служби в поліції, оскільки у даній нормі Закону вказано граничний строк після звільнення зі служби поліцейського, у межах якого у разі настання інвалідності, пов`язаної із проходженням служби, останній матиме право на отримання одноразової грошової допомоги. При цьому апеляційний суд наголошує на тому, що у вказаній нормі не зазначено, що право на отримання грошової допомоги виникає лише у разі отримання інвалідності після звільнення особи, що проходила службу в органах Національної поліції.

З огляду на викладене, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо протиправної відмови відповідача у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги з тих підстав, що така суперечить вимогам пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Доводи апелянта відповідного висновку суду першої інстанції не спростовують.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Згідно п.3 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет спору, склад учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року в адміністративній справі №140/310/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом строку визначеного статтею 329 КАС України.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови складено 09.08.2019 року