Справа № 240/7871/19
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року м. Житомир справа № 240/7871/19

категорія 112030500

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Добровольська Н.А.,

за участю: позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради, Третя особа: Підприємство об`єднання громадян "Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих" про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради про визнання протиправною бездіяльності щодо припинення з червня 2018року надання пільг, передбачених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на оплату житлово-комунальних послуг за ліжко-місце в гуртожитку Підприємства об`єднання громадян "Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих" та зобов`язання відновити надання таких пільг.

Ухвалою суду від 24.05.2019року за результатами розгляду позовної заяви було відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 18.06.2019року Підприємство об`єднання громадян "Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих" залучено у справу в якості Третьої особи без самостійних вимог.

В судовому засіданні Позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі і пояснили, що Позивач як особа з інвалідністю внаслідок війни 2 групи має право на пільги , передбачені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на оплату житлово-комунальних послуг за ліжко-місце в гуртожитку Підприємства об`єднання громадян "Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих". З червня 2018року Відповідач безпідставно припинив надання Позивачу вказаних послуг. На звернення Позивача Відповідач повідомив, що таке припинення надання пільг зумовлено набранням чинності Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Позивач та його представник вважають, що таке рішення Відповідача є протиправним та порушує законні права Позивача.

Представник Відповідача, Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради, в судовому засіданні проти позову заперечила. Підтвердила наявність у Позивача права як особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, на пільги , передбачені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на оплату житлово-комунальних послуг за ліжко-місце в гуртожитку Підприємства об`єднання громадян "Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих".

Одночасно представник Відповідача пояснила, що відповідно до вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" Підприємство об`єднання громадян "Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих" не є виконавцем таких послуг, а тому відсутні підстави для відшкодування його витрат на надання житлово-комунальних послуг Позивачу.

В подальші судові засідання в даній справі представник Відповідача не прибула, направила до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Відповідача.

Представник Третьої особи, Підприємства об`єднання громадян "Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих", в судове засідання не прибув, направив до суду пояснення на позов та клопотання про розгляд справи без його участі. В поясненнях підтверджується надання Позивачу вказаних житлово-комунальних послуг та право Позивача на пільги на такі послуги. Одночасно Третя особа пояснила, що з червня 2018року Відповідач не включає Позивача в списки осіб, які мають право на такі пільги.

Заслухавши доводи Позивача, представника Відповідача, пояснення представника Третьої особі, наведені у відзиві на позов, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку надання пільг за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами), в тому числі особам з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, регулюються правовими нормами Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від22 жовтня 1993 року N 3551-XII (надалі - Закон N 3551-XII), що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами ст.13 цього Закону N 3551-XII особи з інвалідністю внаслідок війни та прирівняні до них особи (стаття 7) мають пільги, в тому числі у вигляді 100-процентної знижки плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством та 100-процентної знижки плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Судом встановлено та визнається сторонами, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю внаслідок війни 2 групи та має право на пільги, передбаченні ст.13 цього Закону N 3551-XII, та постійно проживає в гуртожитку, що належить Підприємству об`єднання громадян "Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих".

Судом встановлено та визнається Відповідачем, що ОСОБА_1 включений до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги відповідно до Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 р. N 117.

Судом встановлено та визнається сторонами у справі та Третьою особою, що Відповідачем ОСОБА_1 до червня 2018року включався в списки осіб, які мають право на такі пільги, а з червня 2018року Відповідач не включає Позивача в такі списки.

Відповідно до вимог ч.1 ст.78 КАС України обставини, що визнаються сторонами, не підлягають доказуванню.

Суть спору між сторонами у справі зведена виключно до наявності права Позивача як особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи з червня 2018року на пільги, передбачені ст.13 цього Закону N 3551-XII, та обов`язку Відповідача на їх компенсацію в порядку, передбаченому законодавством.

Відповідач вважає, що з набранням чинності з 10.06.2018року Закону України "Про житлово-комунальні послуги" Підприємство об`єднання громадян "Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих" не є виконавцем житлово-комунальних послуг, а тому відсутні підстави для відшкодування його витрат на надання таких послуг, в тому числі Позивачу, що проживає в гуртожитку вказаного підприємства, в порядку передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. N256.

Такі доводи Відповідача є помилковими та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, з огляду на таке.

По-перше, Відповідач не врахував, що певні правовідносини регулюються виключно певними нормативно-правовими актами. Як вже зазначалося, спірні правовідносини щодо порядку надання пільг за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами), в тому числі особам з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, регулюються правовими нормами Закону N 3551-XII, що були чинні на день виникнення таких відносин.

Одночасно приписами Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. N256 (надалі - Порядок N256), прямо передбачено, що цей Порядок визначає відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України лише механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу (в тому числі послуг з транспортування, розподілу та постачання), послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), управління багатоквартирним будинком.

Тобто, Порядок N256 не регулює та не може регулювати відносини щодо наявності права осіб з інвалідністю внаслідок війни, до яких відноситься Відповідач, права на пільги за житлово-комунальні послуги.

По-друге, приписами частини другої ст.13 Закону N 3551-XII прямо передбачено, що пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4 - 6 цієї статті, надаються особам з інвалідністю внаслідок війни та членам їх сімей, які проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.

Суд вважає безпідставними доводи Відповідача, що з набранням чинності Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виникли підстави, які перешкоджають відшкодуванню Підприємству об`єднання громадян "Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих" витрат на надання житлово-комунальних послуг Позивачу. Такі доводи за своєю суттю є дискримінаційними, так як призвели до фактичного позбавлення Позивача його законних прав по відношенню до інших осіб.

В Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи R(80)2 зазначено, що приймаючи конкретне рішення, адміністративний орган влади має, зокрема, дотримуватися принципу рівності перед законом, не допускати несправедливої дискримінації.

За частинами першою, четвертою статті 6 цього Кодексу суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Практикою Європейського Суду з прав людини встановлено, що дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об`єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях (рішення у справі "Вілліс проти Сполученого Королівства", заява N 36042/97). Відмінність у ставленні є дискримінаційною, якщо вона не має об`єктивного та розумного обґрунтування, іншими словами, якщо вона не переслідує легітимну ціль або якщо немає розумного співвідношення між застосованими засобами та переслідуваною ціллю (рішення у справі "Ван Раалте проти Нідерландів" від 21.02.97 р.) (п. п. 48 - 49 рішення ЄСПЛ у справі "Пічкур проти України" від 07.11.2013 р., заява N 10441/06).

В рішенні у справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ вказав на те, що принцип "належного урядування", зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків (заява N 29979/04, пункт 70).

Таким чином, право Позивача на пільги щодо плати за житло, комунальні послуги, передбачене ст.13 Закону N 3551-XII, є безспірним та не може знаходитися в залежності від дій чи бездіяльності Відповідача, від належного чи неналежного правового врегулювання фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету чи за рахунок інших коштів державного бюджету.

Суд не вбачає жодних розумних обґрунтувань позбавлення Позивача з червня 2018року його законного права на пільги щодо плати за житло, комунальні послуги, передбачене ст.13 Закону N 3551-XII. Ті чи інші недоліки щодо юридичної визначеності в регулюванні певних процедур державних органів не можуть приводити до невиконання їх обов`язків.

В розумінні положень постанови КМ України від 29 січня 2003 р. N 117 "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги" саме на Відповідача покладено обов`язок забезпечити автоматизоване використання інформації цього Реєстру для контролю відомостей, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуг та проведення їх виплат.

Зазначене свідчить про протиправність дії Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради щодо припинення з червня 2018року надання пільг ОСОБА_1 , передбачених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на оплату житлово-комунальних послуг за ліжко-місце в гуртожитку Підприємства об`єднання громадян "Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих".

Порушене право Позивача підлягає судовому захисту шляхом зобов`язання Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради з червня 2018року відновити надання ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, пільг , передбачених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на оплату житлово-комунальних послуг за ліжко-місце в гуртожитку Підприємства об`єднання громадян "Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих".

Підстави, передбаченні стюстю139-143 КАС України, для стягнення або відшкодування судових витрат в даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити, визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради щодо припинення з червня 2018року надання пільг ОСОБА_1 , передбачених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на оплату житлово-комунальних послуг за ліжко-місце в гуртожитку Підприємства об`єднання громадян "Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих".

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради з червня 2018року відновити надання ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, пільг , передбачених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на оплату житлово-комунальних послуг за ліжко-місце в гуртожитку Підприємства об`єднання громадян "Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 09 серпня 2019 року