Справа № 9901/152/19
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 серпня 2019 року

Київ

справа №9901/152/19

адміністративне провадження №Зі/9901/243/19

Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Блажівська Н.Є., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кравця Ростислава Юрійовича про відвід судді Шарапи В.М. у справі №К/9901/152/19 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними дій, визнання протиправним і скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними дій, визнання протиправним і скасування рішення.

На адресу суду від представника позивача - адвоката Кравця Р.Ю. надійшли заяви про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Смоковича М.І., Бевзенка В.М., Білоуса О.В., Шарапи В.М., Стрелець Т.Г.

Ухвалою від 6 серпня 2019 року Верховний Суд визнав заявлені представником позивача відводи необґрунтованими та передав заяви про відвід для визначення суддів у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 7 серпня 2019 року заяву про відвід судді Шарапи В.М. передано для вирішення судді Блажівській Н.Є.

Заяву про відвід судді Шарапи В.М. обґрунтовано тим, що у процесі призначення суддів Верховного Суду у межах внутрішньої системи порушено принцип верховенства права, оскільки під час здійснення повноважень членом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_2 та прийняттям ним відповідних рішень, останній не зупинив адвокатську діяльність, що ставить під сумнів правомірність призначення суддів за його участю. Представник позивача зазначає про відсутність у національному законодавстві норм, що визначають поняття "неупередженості", тому посилається на практику Європейського суду з прав людини, в якій розкрито поняття "неупередженості" та "суду, встановленого законом". Зазначене, на думку представника позивача ОСОБА_1 , ставить під сумнів справедливість призначення суддів Верховного Суду.

Положення частин першої, другої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.

Разом з тим, надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.

Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.

При об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді.

У вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді ("Морель проти Франції", пункти 45-50; "Пескадор Валеро проти Іспанії", пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних ("Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду ("Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; "Мікалефф проти Мальти", пункт 96).

Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Наведені представником позивача аргументи, за яких, на його думку, є сумнів у неупередженості або об`єктивності судді мають суб`єктивний характер, оскільки жодного прикладу вчинення ним дій, які б свідчили про його упередженість чи ставили б під сумнів безсторонність судді не наведено. Доводи заяви не дають підстав для висновку про існування причинно-наслідкового зв`язку між дотриманням ОСОБА_2 вимог законодавства та професійною діяльністю судді Шарапи В.М.

Наведене спростовує викладені у заяві доводи про те, що суддя не може відповідати принципам неупередженості, зокрема, за об`єктивним критерієм.

Отже, посилання заявника на упередженість судді Шарапи В.М. не є об`єктивно обґрунтованими, оскільки такі доводи ґрунтуються на припущеннях та суб`єктивній оцінці заявником обставин.

Суд звертає увагу на відсутність інших підстав, передбачених статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України, які б унеможливлювали участь у розгляді справи судді Шарапи В.М. і викликали необхідність його відводу.

З урахуванням зазначеного, обґрунтованих підстав для задоволення заяви про відвід немає.

Керуючись статтями 36, 40 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - Кравця Ростислава Юрійовича про відвід судді Касаційного адміністративного суду Шарапи В.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про про визнання протиправними дій, визнання протиправним і скасування рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду Н.Є.Блажівська