Справа № 1940/1732/18
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 серпня 2019 року

Київ

справа №1940/1732/18

адміністративне провадження №К/9901/19042/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Жука А.В., суддів: Дашутін І.В., Мельник-Томенко Ж.М.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2019 року

у справі №1940/1732/18

за позовом ОСОБА_1

до Цеценівської сільської ради Шумського району Тернопільської області

про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди та судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Цеценівської сільської ради Шумського району Тернопільської області у якому просила:

- поновити ОСОБА_1 на посаді Цеценівського сільського голови Шумського району Тернопільської області з 12 січня 2018 року,

- стягнути з Цеценівської сільської ради Шумського району Тернопільської області 39264,58 грн. за вимушений прогул,

- стягнути з Цеценівської сільської ради Шумського району Тернопільської області 10000,00 грн. завданої моральної шкоди, стягнення судових витрат.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2019 року, в задоволені позову відмовлено повністю.

08 липня 2019 року позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2019 року у якій, з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Верховного Суду від 18 липня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з підстав несплати судового збору.

01 серпня 2019 року на адресу Верховного Суду на виконання ухвали Верховного Суду від 18 липня 2019 року надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги та оригінал квитанції про сплату судового збору від 30 липня 2019 року № 30.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, серед основних засад судочинства, закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно пункту 20 частини першої статті 4 КАС України встановлено, що адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

За змістом пункту 2 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

З оскаржуваних судових рішень та зі змісту касаційної скарги вбачається, що предметом розгляду у даній адміністративній справі є поновлення позивача на роботі та виплата грошового забезпечення відповідачем, тобто дана справа пов`язана зі звільненням позивача з публічної служби.

Разом з тим, посада ОСОБА_1 , яку вона обіймала у Цеценівський селищній раді - сільського голови цієї сільської ради, відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» до першої - третьої категорій не належить, а отже в силу приписів статті 50 Закону України "Про запобігання корупції" не належить до посад які займають відповідального або особливо відповідального становища.

Таким чином, в силу вимог пункту першого частини 6 статті 12 КАС України дана справа законом віднесена до справ незначної складності.

Разом з тим, обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні, та такі обставини не слідують з поданих матеріалів касаційної скарги.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Суд звертає увагу скаржника на те, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2019 року у справі №1940/1732/18.

2. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А. В. Жук

Судді І.В. Дашутін

Ж.М. Мельник-Томенко