Справа № 826/5240/18
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 серпня 2019 року № 826/5240/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу:

за позовом:ОСОБА_1
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ "Банк Михайлівський"
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Банк Михайлівський», в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Банк Михайлівський» про нікчемність правочинів та застосування наслідків недійсності правочинів, а саме в частині переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР» (код за ) 19.05.2016 в сумі 100 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-002-000230911 від 29.04.2016р.» та переказу коштів ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР» (код за ) 19.05.2016 в сумі 1323,89 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору» № 980-002-000230911 від 29.04.2016р.» на рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 );

2. Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за рахунком НОМЕР_1 на загальну суму 101 323,89 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.09.2018, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2018, визнано не поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду з позовом та відмовлено у поновленні строку звернення до суду; позовну заяву залишено без розгляду на підставі ст. 123 КАС України, у зв`язку з пропуском встановленого ст. 122 КАС України строку звернення до суду.

Разом з тим, постановою Верховного Суду від 21.03.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.09.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2018 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Позиція позивача.

В обґрунтування позову зазначається, що 29.04.2016 між банком та позивачем укладено договір № 980-002-000003423 банківського рахунку. На виконання договору 29.04.2016 внесено на рахунок 100 000 грн.

29.04.2016 між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено договір позики №980-002-000230911 у зв`язку з чим 29.04.2016 платіжним дорученням № 7379731 з рахунку позивача у банку на рахунок ТОВ «ІРЦ» перераховано 100 000 грн. позики.

19.05.2016 кошти були повернуті на рахунок позивача у банку, що підтверджується випискою із банку від 01.06.2016, копія якої надана позивачем до позову.

Надалі, 23.05.2016 НБУ прийнято рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, на підставі якої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про запровадження у банку тимчасової адміністрації.

Позивач зазначає, що відповідно до рішення НБУ від 12.07.2016 № 124-рш у банку відкликано банківську ліцензію та виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 12.07.2016 № 1216 про початок процедури ліквідації банку.

Як зазначено у позові (т.1., а.с. 30), 04.08.2016 позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду з проханням включити до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

19.10.2017, як зазначає позивач, він повторно звернувся із вимогою щодо включення його до переліку вкладників.

24.10.2017 на адресу позивача надійшов лист від Уповноваженої особи Фонду за змістом якого позивач не має права на відшкодування коштів за рахунок Фонду, оскільки за результатами проведеної перевірки встановлено нікчемність правочину (транзакції) з перерахування коштів на рахунок позивача у банку. Саме з цієї дати, як зазначає позивач, має відраховуватись строк звернення до суду.

Як зазначається у додаткових поясненнях від 15.08.2018, наданих на вимогу суду, 28.09.2016 позивач в порядку ЦПК України звернувся із позовом до Шевченківського районного суду із позовом до Фонду в особі Уповноваженої особи про визнання вкладником; стягнення гарантованої суми. Ухвалою судді від 30.09.2016 відмовлено у відкритті провадження у справі у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (справа № 761/33973/16-ц). Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 14.12.2016 ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Однак, позивач повторно звернувся 19.12.2016 до Шевченківського суду м. Києва із позовною заявою до Фонду про стягнення коштів за договором банківського вкладу. Однак, ухвалою від 21.12.2016 відмовлено у відкритті провадження у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. В ухвалі роз`яснено, що позивачу слід звертатися з даним позовом в порядку адміністративного судочинства. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14.02.2017 зазначену ухвалу скасовано, питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Зазначено, що із змісту пред`явленого позову вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з приводу стягнення коштів за договором банківського вкладу. За висновком суду апеляційної інстанції вимоги за позовом ОСОБА_1 спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, відтак спір відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства. У той же час, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.09.2017, постановленою за правилами ЦПК України, позовну заяву позивача залишено без розгляду у зв`язку із заявою позивача.

Між тим, як вбачається з ЄДРСР, 11.09.2017, позивач знову звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва в порядку ЦПК України із позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, третя особа - ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» про зобов`язання вчинити дії. Ухвалою судді від 14.09.2017 (№ 761/32111/17) відмовлено у відкритті провадження у справі у зв`язку з тим, що справа належить до юрисдикції адміністративних судів, зокрема, зазначено про можливість звернення до ОАС м. Києва.

Окрім того, як вбачається з ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.12.2017 у справі № 826/15614/17 (суддя Шевченко Н.М.) позивач звернувся до адміністративного суду із позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.12.2017 у справі № 826/15614/17 (суддя Шевченко Н.М.) позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2018 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2017 у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Із зазначеної ухвали ОАС м. Києва від 13.12.2017 у справі № 826/15614/17 (суддя Шевченко Н.М.) вбачається, що позивачем було також заявлено клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду.

В контексті наведеного в ухвалі від 13.12.2017 у справі № 826/15614/17 також зазначається, що 29.04.2016 між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» було укладено Договір №980-002-000003423 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу». На виконання п. 1 Договору позивач вніс кошти на депозитний рахунок у розмірі 100 000,00 грн., що підтверджується квитанцією про внесення грошових коштів. 29.04.2016 між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» було укладено Договір №980-002-000230911. На виконання п. 1.2 вищевказаного Договору позивач вніс на рахунок ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» грошові кошти в розмірі 100 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7379731 від 29.04.2016. Аналогічно зазначається у вказаній ухвалі, що на підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» від 23.05.2016 №14/БТ, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» від 23.05.2016 №812, згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський». У подальшому, на підставі постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» від 12.07.2016 №124-рш, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку» від 12.07.2016 №1213, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський». Як зазначено позивачем і у даній справі про звернення 04.08.2016 до Уповноваженої особи Фонду (а.с. 30), у зазначеній ухвалі також встановлено, що позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» з листом, в якому просив включити його до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами (рахунками) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про нього як особу, яка має право на відшкодування коштів у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський». В ухвалі ОАС м. Києва від 13.12.2017 також встановлено, що 23.08.2016 позивач отримав лист-відповідь на своє звернення від ПАТ «Банк Михайлівський» №3Г4/1183/1, в якому зазначено про те, що договір позики, який укладено між ОСОБА_1 та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» визнано нікчемним правочином в силу положень ст.. 215 ЦК України та п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Між тим, як вже зазначалося, постановою Верховного Суду від 21.03.2019 справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Позиція відповідача.

Відповідач надав відзив на позовну заяву (а.с. 45 і далі), в якому просив відмовити у задоволенні позову. У відзиві по суті зазначаються ті самі обставини щодо укладання та виконання позивачем договорів, що і у позовній заяві, обставини щодо повернення коштів. Зазначається у відзиві також про обставини прийняття регулятором та Фондом вищезгаданих рішень відносно Банку. Однак, з підстав, викладених у вищезгаданому повідомленні на адресу позивача, відповідач вважає, що повернуті позивачу за договором позики не є вкладом та на ці кошти не поширюються гарантії Фонду.

Зокрема, на дату зарахування коштів на рахунок позивача відносно банку діяла постанова Правління Національного банку України від 22 грудня 2015 року №917/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку", у відповідності до якої встановлено факт здійснення ПАТ "Банк Михайлівський" ризикової діяльності, віднесено ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних, встановлені для ПАТ "Банк Михайлівський" обмеження в діяльності. Відповідно д зазначеної постанови Банк віднесено до категорії проблемних строком на 180 днів. Запроваджено обмеження: не допускати будь-яких операцій за договорами, за результатом яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладених до набрання чинності постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів за рахунок відсотків.

У відзиві зазначається, що в результаті укладення банком та ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» договорів відступлення права вимоги № 1805 від 18.05.2016 та № 1 від 19.05.2016 року, банк здійснив розрахунок за даними договорами, а саме провів кредитну операцію з юридичною особою на суму 870 млн. грн. та 561 585 182,51 грн. відповідно.

Таким чином, як зазначає відповідач, в частині проведення кредитних операцій на суму 1 431 585 182,51 грн. банк порушив обмеження, накладені постановою НБУ № 917/БТ від 22.12.2015.

На виконання зазначених договорів відступлення права вимоги № 1805 від 18.05.2016 та № 1 від 19.05.2016 банк провів розрахунок, а саме перерахував ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» 1 431 585 182,51 грн.

В результаті чого, як зазначає відповідач, 19.05.2016 банком було отримано від ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» 5637 платіжних документів з призначенням платежу «повернення коштів за договором №….», та отримувачем платежу зазначена фізична особа - клієнт банку. Фактично повернення коштів відбулось за рахунок Банку, так як «Інвестиційно-Розрахунковий центр» не мало в розпорядженні достатніх коштів.

Згідно з висновками робочої комісії, всі вказані дії відбувалися з метою отримати кошти не від ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» і не за рахунок банку, який в той момент не міг виконувати свої зобов`язання перед вкладниками щодо повернення належних їм коштів, а отримати кошти від Фонду, тобто за рахунок державних коштів. За таких обставин витрати Фонду значно збільшуються без будь-яких законних підстав.

З урахуванням висновків Комісії, Уповноваженою особою Фонду наказом від 01.06.2016 № 42/2 затверджені результати проведеної перевірки правочинів, що є нікчемними викладені в Акті №2, за яким встановлена нікчемність правочинів (транзакцій) з перерахування ТОВ «ІРЦ» коштів, у т.ч. відносно позивачки (т.1, а.с. 72).

Таким чином, як зазначає Уповноважена особа Фонду, не зважаючи на пряму заборону закону та відсутність будь-якого рішення відповідних структур банку, щодо можливості проведення кредитних операцій за договором відступлення, Банк прийняв на себе зобов`язання за договорами і здійснив їх виконання.

При цьому, Уповноважена особа Фонду також зазначає, що за правилами Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» № 1736-VIII, який набрав чинності 19.11.2016, вкладники мають право звернутися до Уповноваженої особи із заявою про виплату гарантованої суми за договорами, де Банк був Повіреним.

Однак, у даному випадку, банк не виступав повіреним за договором між позивачем та Банком, а відтак, як зазначає Уповноважена особа Фонду, вказаний закон не дає можливості прирівняти позивача до вкладника.

Враховуючи наведене у сукупності відповідач вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою від 16.05.2019 справу прийнято до провадження судді для продовження розгляду справи. Вирішено продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. У позивача витребувані для огляду оригінали наступних документів: договір від 29.04.2016 № 980-002-000003423 банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту); квитанцію від 29.04.2016, якою позивач вніс кошти на депозитний рахунок у розмірі 100 000,00 грн.; договір від 29.04.2016 № 980-002-000230911, платіжне доручення від 29.04.2019 № 7379731; оригінал документів про дострокове повернення 19.05.2016 грошових коштів у розмірі 101 323,89 грн.

Ухвалою від 05.08.2019 відмовлено у задоволенні клопотання позивача щодо розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Встановлені судом обставини.

Так, розглянувши наявні в матеріалах справи документи, враховуючи пояснення учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося, учасниками справи не спростовуються та не заперечуються обставини прийняття відносно Банку вищезгаданих рішень регулятора та Фонду, укладання позивачем договору з Банком та ТОВ «ІРЦ», перерахування на ТОВ «ІРЦ» коштів та їх повернення, як зазначено вище, а також обставини невизнання права позивача на отримання суми гарантованого відшкодування, не включення позивача (його рахунку) до переліку для цілей виплати гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду, а відтак вказані обставини є встановленими.

Вирішуючи спір по суті, слід зазначити наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), метою якого є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків та який визначає правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Пунктом 4 ч. 1 ст.2 наведеного закону визначено, що вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

У свою чергу, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом (ч.1 ст.3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Частиною 1 ст.4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 2 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно ч.4 ст.26 зазначеного Закону Фонд не відшкодовує кошти:1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом року до дня прийняття такого рішення); 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - один рік до дня прийняття такого рішення); 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах; 11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

З аналізу наведених норм чинного законодавства України вбачається, що після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах 200000,00 грн., за винятком вичерпного переліку підстав, передбачених ч.4 ст.26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

В силу вимог ч.ч.1-3, 5 ст.27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

У відповідності до ч.ч.1-3, 5 ст.27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, що набрала чинності з 01 липня 2016 року) уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду. Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті "Урядовий кур`єр" або "Голос України".

Відповідно до п.4 р. ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), уповноважена особа Фонду протягом 10 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку надає до Фонду разом із супровідним листом уточнену інформацію за структурою інформаційного рядка файла, визначеною у додатку 1 до цього Положення, про рахунки: за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку; осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.

Згідно п.5 р. ІІ наведеного Положення уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення; 3) переліки: рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку; осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.

Переліки, зазначені у цьому пункті, надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. У супровідному листі зазначаються назви переліків, кількість інформаційних рядків та підсумкові значення сум.

Переліки на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) складаються в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та засвідчуються підписами уповноваженої особи Фонду, головного бухгалтера банку та відбитком печатки банку (за наявності), в електронному вигляді - у csv-файлах. Дані на паперових носіях та в електронному вигляді повинні бути ідентичними.

Інформація про вкладника в переліках має забезпечувати можливість його ідентифікації відповідно до законодавства.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення (Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду (п.2 р. IІІ Положення).

Таким чином, уповноважена особа Фонду має право подавати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідні зміни та доповнення до переліків про вкладників під час процедури виведення Фондом банку з ринку.

Частинами 2, 4 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Фонд: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Згідно з ч.3 ст.38 вказаного Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. За правилами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, вищезгаданий договір позики між позивачем та ТОВ «ІРЦ» був укладений безпосередньо між позивачем та ТОВ «ІРЦ»

Суд звертає увагу, що даний договір був укладений позивачем не з банком, а з ТОВ «ІРЦ» без участі, без посередництва Банку. Кошти перераховані позивачем на рахунок ТОВ «ІРЦ». Повернуті кошти були 19.05.2016 також від вказаного товариства на рахунок позивача у Банку в рамках взаємовідносин позивача з товариством, а не позивача із Банком, чи товариства та Банку, тому є необґрунтованими посилання Уповноваженої особи Фонду на постанову Правління НБУ від 22 грудня 2015 року №917/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку".

При цьому, 27 квітня 2016 року постановою Правління НБУ №295/БТ "Про окремі питання діяльності ПАТ "Банк Михайлівський" та внесення змін до постанови Правління НБУ від 22 грудня 2015 року №917/БТ" з огляду на те, що банк виконує заходи, передбачені Планом фінансового оздоровлення, спрямовані на зменшення кредитного ризику та підтримку ліквідності банку, пом`якшено обмеження у діяльності банку, встановлені постановою від 22 грудня 2015 року №917/БТ, зокрема, виключено таке обмеження, як не допускати проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Пунктами 1.24, 1.30 ст.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачу йому у готівковій формі; платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Таким чином, ТОВ «ІРЦ» 19 травня 2016 року зі свого поточного рахунку здійснило переказ коштів на рахунок позивача на підставі вищезгаданого договору позики.

В той же час, перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів), укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину.

Разом з тим, як вже зазначалося, договір позики був укладений між ТОВ «ІРЦ» та позивачем і відповідна транзакція з повернення позики була вчинена 19 травня 2016 року за цим договором.

При цьому, суд враховує, що договором передбачено право ТОВ «ІРЦ» на дострокове повернення коштів, яким товариство скористалось і проти цього не заперечує позивач.

Отже, у даному конкретному випадку судом не вбачається обмежень щодо віднесення позивача до категорії вкладників, а сум, які надійшли (повернулися) на його рахунок - до категорії вкладу, оскільки за відносинами між позивачем та ТОВ «ІРЦ», Банк у даному випадку виконував лише розрахунково-касове обслуговування рахунків.

Договір, укладений позивачем з Банком, не має ознак нікчемного правочину неплатоспроможного банку з підстав, перелічених у частині третій статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Не вбачається і наявності обставин, за яких Фонд не відшкодовує кошти за вкладом позивача.

Відтак, визнання нікчемною транзакції з повернення 19.05.2016 коштів на рахунок позивача від ТОВ «ІРЦ» та невнесення позивача за зазначеним договором до переліку вкладників у межах суми надходження на його рахунок коштів (повернення коштів від ТОВ «ІРЦ»), у даному випадку є протиправним і такий висновок Уповноваженої особи не створює жодних правових наслідків і перешкод для включення рахунку позивача до переліку рахунків, за якими позивачу підлягають відшкодуванню кошти за рахунок коштів Фонду.

У той же час, на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог позивача та з метою повного та ефективного захисту прав позивача задовольнити позов шляхом визнання протиправною відмови Відповідача у включенні до переліку рахунків відомостей про рахунок позивача (для цілей відшкодування за рахунок коштів Фонду), зобов`язати включити до переліку рахунки рахунок позивача (в контексті вищевикладеного) та зобов`язати подати додаткову інформацію про рахунок позивача до Фонду.

Відповідачем вказані висновки суду не спростовані та не доведено зворотне.

Що ж стосується вимог про визнання протиправним та скасування рішення про нікчемність правочинів та застосування наслідків недійсності правочинів (переказ коштів від ТОВ «ІРЦ»), слід зазначити, що вказане рішення не створює жодних правових наслідків для цілей невизнання права позивача на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, не створює жодних перешкод для визнання прав позивача та їх поновлення, не порушує прав позивача та, відповідно, відсутні підстави для його скасування та задоволення позову в цій частині.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково, як зазначено вище.

Водночас, відносно судового збору, слід зазначити, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1409,60 грн. за квитанцією № 269 від 26.03.2018 (оригінал у справі), який підлягає відшкодуванню позивачу на підставі ст. 139 КАС України у повному обсязі враховуючи кількість задоволених вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" (01032, м. Київ, вул. Тараса Шевченка, 35; код банку по ЄДР 38619024) щодо невнесення до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відомостей про рахунок ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ; адреса: 48464, Тернопільська обл., Бучацький район, с. Берем`яни ) № НОМЕР_1 , відкритий на підставі договору банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» від 29.04.2016 № 980-002-000003423, із сумою відшкодування:

100 000 грн. (сто тисяч гривень - повернення 19.05.2016 коштів по договору 29.04.2016 №980-002-000230911),

1323,89 грн. (одна тисяча триста двадцять три гривні 89 копійок - оплата 19.05.2016 процентів по договору 29.04.2016 №980-002-000230911).

3. Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» (01032, м. Київ, вул. Тараса Шевченка, 35; код банку за ЄДР 38619024) внести зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей щодо рахунку ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ; адреса: 48464, Тернопільська обл ., Бучацький район, с. Берем`яни ) № НОМЕР_1 , який був відкритий на підставі договору банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» від 29.04.2016 № 980-002-000003423, із сумою відшкодування:

100 000 грн. (сто тисяч гривень - повернення 19.05.2016 коштів по договору 29.04.2016 №980-002-000230911),

1323,89 грн. (одна тисяча триста двадцять три гривні 89 копійок - оплата 19.05.2016 процентів по договору 29.04.2016 №980-002-000230911)

та зобов`язати подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (код ЄДР 21708016; 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17) ці зміни та доповнення.

4. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

5. Присудити з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (код 37993783; адреса: 01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-А) на користь ОСОБА_1 (р. н .о.к.п.п. НОМЕР_2 ; адреса: 48464, Тернопільська обл., Бучацький район, с. Берем`яни ) 1409,60 грн. - суму судового збору, сплаченого за квитанцією № 269 від 26.03.2018.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін