Справа № 826/2919/18
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 серпня 2019 року № 826/2919/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції у м. Києві

про визнання протиправними дій

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовною заявою до Головного управління Національної поліції у м. Києві (далі-відповідач), в якій з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просить суд:

- визнати ненадання Головним управлінням Національної поліції у м. Києві відповіді на звернення ОСОБА_1 від 05.01.2018 року у встановлений законом строк - протиправним;

- визнати не проведення Головним управлінням Національної поліції у місті Києві об`єктивної, всебічної і вчасної перевірки звернення ОСОБА_1 від 05.01.2018 року про адміністративне правопорушення - протиправним.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 квітня 2018 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем протиправно не надано обґрунтованої відповіді на звернення позивача, а надана відповідачем відповідь не стосується жодного питання, поставленого у зверненні ОСОБА_1 , що суперечить нормам Закону України "Про звернення громадян" та є підставою для зобов`язання надати належну відповідь на звернення.

Представник відповідача надіслав до суду відзив, в якому заперечував проти позову, зазначивши, що діяв у спосіб та у межах наданих йому повноважень, також зазначає про направлення на адресу позивача відповіді по зверненню останнього.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

05.01.2018 р. о 23:20 ОСОБА_1 звернувся по «спецлінії 102» до Головного управління Національної поліції у м. Києві з повідомленням про адміністративне правопорушення.

На вказаний виклик прибув наряд патрульної поліції, яким було вжито необхідних заходів для з`ясування обставин події.

При цьому, ОСОБА_1 за вказаним фактом було складено заяву до Начальника ГУ МВС України в м. Києві від 06.01.2018 р. про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 182 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказане звернення було отримано працівниками патрульної поліції, що підтверджується розпискою на вказаній заяві.

Вказана інформація про подію та усі зібрані матеріали були зареєстровані в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені правопорушення та інші події Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за №938 від 05.01.2018 р.

Позивач зазначає, що не отримав відповіді на вказану заяву у встановлений Законом України "Про звернення громадян" місячний термін, що на думку позивача, є порушенням його конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України.

Крім того, ОСОБА_1 посилається на те, що відповідачем всупереч положень законодавства не проведено об`єктивної, всебічної і вчасної перевірки його звернення із заявою про адміністративне правопорушення від 05.01.2018.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно зі ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань) (стаття 15 Закону України "Про звернення громадян").

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень, серед іншого, зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам.

Частиною 1 ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що орган, до якого направлена заява громадянина, зобов`язаний об`єктивно і вчасно її розглянути, перевірити викладені в ній факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечити його виконання, а також повідомити громадянина про наслідки розгляду такої заяви.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Начальника ГУ МВС України в м. Києві із письмовою заявою від 06.01.2018 про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 182 Кодексу України про адміністративні правопорушення та просив вжити відповідні заходи по забезпеченню правопорядку у гуртожитку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та вирішити питання відповідальних осіб, з вини яких відбулись зазначені правопорушення.

Відповідно до письмових пояснень відповідача інформація про вказану подію та усі зібрані матеріали були передані до Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві та зареєстровані в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Оболонського УП ГУНП у м. Києві за №938 від 05.01.2018.

За результатом розгляду матеріалів №938 Оболонським УП ГУНП у м. Києві складено висновок від 17.01.2018, згідно якого розгляд матеріалів вважається закінченим, матеріали перевірки списані до справи Оболонського УП ГУНП у м. Києві.

Доказів реагування на вказану заяву позивача матеріали справи не містять.

З викладеного вбачається, що Оболонським управлінням Національної поліції у м. Києві в порушення строку визначеного ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" надано відповідь, яка не стосується суті викладених питань в заяві позивача від 06.01.2018 р.

Відтак, Оболонським управлінням Національної поліції у м. Києві не виконано вимоги Закону України "Про звернення громадян" та не розглянуто заяву, не надано ані відповіді на вказану заяви, ані обґрунтованої відмови на вказане питання.

В частині позовних вимог про визнання не проведення відповідачем об`єктивної, всебічної і вчасної перевірки заяви позивача про адміністративне правопорушення від 05.01.2018 р. протиправним, суд звертає увагу на наступне.

Порядок ведення єдиного обліку органами Національної поліції України, у тому числі їх структурними (відокремленими) підрозділами (управліннями, відділами, відділеннями) (далі - органи поліції) заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, а також порядок здійснення контролю за його дотриманням встановлений Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затверджені наказом МВС України від 06.11.2015 р. № 1377 (далі-Порядок № 1377).

Джерелом інформації про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, зокрема, є заяви і повідомлення осіб, які надходять до органу поліції, особи, уповноваженої здійснювати досудове розслідування (далі - слідчий), або службової особи, уповноваженої на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення (п. 3 р. І Положення № 1377).

Прийняття заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події незалежно від місця і часу їх учинення, повноти отриманих даних, особи заявника здійснюється цілодобово і невідкладно тим органом поліції, до якого надійшла заява чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію, або слідчим, або іншою посадовою особою органу поліції, якою самостійно виявлено з будь-якого джерела обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Облік таких заяв та повідомлень проводиться уповноваженими працівниками чергових частин органів поліції, працівниками інших структурних підрозділів цих органів, яких призначено підмінними черговими в установленому порядку, оператором телефонної лінії "102" або іншою посадовою особою (п. 1 р. ІІ Положення № 1377).

Заяви і повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення та інші події реєструються цілодобово в чергових частинах органів поліції уповноваженими працівниками відразу після їх надходження, вносяться до журналу ЄО та інтегрованої інформаційно-пошукової системи з усіма відомостями з журналу ЄО (п. 1 р. ІІІ Положення № 1377).

Про заяви і повідомлення, які надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації в журналі ЄО доповідається уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України "Про звернення громадян" або Кодексом України про адміністративні правопорушення (абз. 2 п. 5 р. ІІІ Положення № 1377).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція здійснює реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем надано матеріали за наслідком проведення перевірки питань, заявлених позивачем у зверненні від 06.01.2018 р.

Разом з цим, доказів дослідження питань, зазначених позивачем у письмовому зверненні від 06.01.2018 р. матеріали справи не містять, що свідчить про протиправність не проведення Оболонським управлінням Національної поліції у м. Києві об`єктивної, всебічної і вчасної перевірки заяви позивача про адміністративне правопорушення від 06.01.2018 р.

Однак, суд звертає увагу, що відповідачем не вчинялось жодних дій, які б порушували права та інтереси позивача, оскільки відповідач не вступав із ОСОБА_1 у будь-які правовідносини, а вимог до Оболонського управління Національної поліції у м. Києві позивачем не заявлено, а відтак, враховуючи те, що заміна відповідача або залучення співвідповідача у справі є правом, а не обов`язком суду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, проаналізувавши всі обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 6-11, 73-77, 79, 90, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко