Справа № 569/19801/18
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/7256/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 червня 2019 року у справі № 569/19801/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

суддя в 1-й інстанції Харечко С.П.,

час ухвалення рішення 12.06.2019 року,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення 12.06.2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся в суд з позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради (далі Відповідач), в якому просив скасувати постанову №038А/01-22 від 12 жовтня 2018 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Позивач не вчиняв правопорушення, оскільки не являється замовником будівництва відкритих стоянок для автомобілів на АДРЕСА_1 , таким чином не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 96 КУпАП. Крім цього, у даній адміністративній справі відсутній склад адміністративного правопорушення, так як будівництво відкритих стоянок для автомобілів згідно висновку експерта відноситься до класу наслідків (відповідальності) СС1, в оскаржуваній постанові зазначено, що об`єкт будівництва відноситься до середнього класу наслідків СС2.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 червня 2019 року у справі № 569/19801/18 позовні вимоги задоволено. Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновкам, викладених у рішенні суду обставинам справ. В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що містобудівні умови та обмеження були скасовані, а повідомлення про початок виконання будівельних робіт повернуто для ТзОВ "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс". Факт перебування земельної ділянки у власності чи користуванні особи не надає автоматично такій особі статусу замовника будівництва, укладення договору підряду не може свідчити про набуття особою статусу підрядника будівництва. ТзОВ "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" 22.06.2018 року повідомило ОСОБА_1 про необхідність зупинити будівельні роботи на об`єкті до набуття права на їх виконання. Проте незважаючи на відсутність проектної документації та наявність заборони здійснювати будівництво, ОСОБА_2 продовжував виконувати будівельні роботи, в результаті чого об`єкт втратив тотожність із тим, щодо якого свого часу ТзОВ "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" подавало повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Спеціалістом управління в ході проведення перевірки було визначено клас наслідків об`єкта самочинного будівництва як середній клас наслідків (СС2). Просить скасувати рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 червня 2019 року у справі № 569/19801/18 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, стягнути з ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що Позивач не був власником чи користувачем земельної ділянки, а відтак документи на виконання будівельних робіт та прийняття об`єкту в експлуатацію, здійснювались як убачається з матеріалів справи не Позивачем.

Матеріали справи не містять належних доказів щодо здійснення позивачем будівництва стоянок для автомобілів обслуговування багатоквартирних житлових будинків в районі вул. Гагаріна та Гайдамацької в м. Рівне, Припис складений відносно Позивача рішенням суду від 09.04.2019 року у справі №460/2740/18 визнано протиправним та скасовано, а відтак Позивач не може нести відповідальності за порушення вимог містобудівної діяльності.

Згідно висновку експерта №ЕЗ-30/18 від 10.10.2018 року, «відкриті стоянки для автомобілів з складськими та адміністративними приміщеннями для обслуговування багатоквартирних житлових будинків по вул. Гагаріна в м. Рівне відносяться до класу наслідків (відповідальності) СС1.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно орендарем земельної ділянки, на якій здійснюється будівництво відкритих стоянок для автомобілів обслуговування багатоквартирних житлових будинків в районі вул. Гагаріна та Гайдамацької в м. Рівне, являється ТзОВ «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс. На вказаному об`єкті з 06.06.2018 року по 18.06.2018 року спеціалістами Управління державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради проведено позапланову перевірку, за результатами якої для ТзОВ «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» про було винесено припис про усунення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм і правил №59-ПП від 18.06.2018 року.

21.06.2018 року між ТОВ «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» та ОСОБА_1 укладено договір підряду, згідно з яким ОСОБА_1 зобов`язується виконати роботи із будівництва відкритих стоянок для автомобілів обслуговування багатоквартирних житлових будинків в районі вул. Гагаріна та Гайдамацької в м. Рівне.

З часу видачі припису №59-ПП від 18.06.2018 року по час винесення постанови в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів відомостей про повернення на доопрацювання, відмові у видачі, скасування та анулювання зазначених документів відсутні відомості щодо реєстрації про право на будівництво.

Під час позапланової перевірки в період з 31.08.2018 року по 17.09.20118 року спеціалістами управління зафіксовано, що на об`єкті і надалі виконуються будівельні роботи.

Згідно розрахунків класу наслідків, проведеними відповідно до ДСТУ-Н Б В.1.2-1662013. «визнання класу наслідків (відповідальності) та категорії складеності» об`єкт будівництва відноситься до середнього класу наслідків СС2.

28 вересня 2018 року відносно ОСОБА_2 головним спеціалістом інспекційно-адміністративного відділу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності №146-ПП за результатами позапланової перевірки на об`єкті «будівництво відкритих стоянок для автомобілів для обслуговування багатоквартирних житлових будинків в районі вул. Гагаріна та Гайдамацької в м. Рівне». Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч.6 ст.96 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності заступником начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28.10.2018 року №038А/01-22, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6. ст. 96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 21250,00 грн.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 1 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією; проектна документація - затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні вирішення, а також кошториси об`єктів будівництва.

Відповідно до цієї ж статті, замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Відповідно до ч.1 ст. 34, замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1); після видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".

Як зазначено у ч. 3 ст. 34 вищезгаданого закону, містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються:1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000;4) витяг із Державного земельного кадастру.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Відповідно до ч. 5 статті 34 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", контроль за виконанням підготовчих та будівельних робіт здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно ч.6 ст. 34 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" Інформація про документ, що дає право на виконання будівельних робіт, а також відомості про клас наслідків (відповідальності) об`єкта, замовника та підрядників розміщуються на відповідному стенді, який встановлюється на будівельному майданчику в доступному для огляду місці (крім індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них).

Частина 10 статті 35 "Про регулювання містобудівної діяльності" визначає, що Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту і достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, та виконання підготовчих робіт з порушенням вимог, визначених у цій статті.

Частина 8 статті 36 "Про регулювання містобудівної діяльності" визначає, що Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання будівельних робіт, та за виконання будівельних робіт без повідомлення.

Тобто спеціальний закон встановлює відповідальність замовника за недотримання чи порушення вимог, пов`язаних із повідомленням про початок будівельних робіт, а також за початок робіт без такого повідомлення.

Частина 6 статті 96 КУпАП встановлює відповідальність за виконання будівельних робіт без дозволу на їх виконання, вчинене щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми наслідками (СС2).

З системного аналізу вищенаведених норм законодавства, суд апеляційної інстанції робить висновок, що суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 96 КУпАП є замовник будівництва об`єкта.

Відповідно до статті 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є саме підрядником, що підтверджується договором підряду від 21 червня 2018 року, що укладений між ТзОВ "Рівненський молодіжний Житловий Комплекс" та ОСОБА_1 . Згідно договору, його предметом є зобов`язання підрядника виконати роботи з будівництва та зобов`язання замовника надати будівельний майданчик та проектно-кошторисну документацію, забезпечити своєчасне фінансування будівництва, прийняти завершений будівництвом об`єкт, оплатити вартість виконаних робіт.

З огляду на вищенаведене позиція Управління щодо визначення ОСОБА_3 .А замовником повністю спростовується матеріалами справи.

Щодо посилань апелянта на судове рішення від 09.04.2019 року у справі №460/2740/18, на яке покликався суд першої інстанції, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що 03 липня 2019 року воно залишене без змін Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду та набрало законної сили.

Вимога апелянта щодо покладення судових витрат на позивача не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 229, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 червня 2019 року у справі № 569/19801/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Я. С. Попко
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 08.08.2019 року