Справа № 540/1501/19
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1501/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Варняка С.О.,

при секретарі: Нікітенко А.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Колєва Ю.М.,

представника відповідача - Калугіна Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що у відповідності п. 9 Порядку надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок санаторно-курортним закладам та закладам відпочинку, здійснення доплат за рахунок власних коштів, виплати грошової компенсації громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для взяття на облік для забезпечення путівкою шляхом надання грошової допомоги в 2019 році до Управління соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації були надані відповідні документи, а саме:

- 29.03.2018 року заяву на санаторно-курортне лікування на червень 2019 року та додатки до неї (медичну форму № 070/о);

- повторно 15.11.2018 року подав заяву на санаторно-курортне лікування на червень 2019 року та додатки до неї (медичну форму № 070/о).

У відповідності до листа Управління соціального захисту населення Білозерської РДА від 07.02.2019 р. № 01-26 щодо санаторно-курортного лікування у 2019 році заява від 29 березня 2018 р. зареєстрована в журналі обліку осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи для забезпечення санаторно-курортним лікуванням за № 73. Згідно неодноразових усних роз`яснень відповідального працівника Управління ОСОБА_2 та заступника начальника Управління ОСОБА_3 позивач був поставлений на чергу на оздоровлення в санаторно-курортний заклад міста Одеса на червень 2019 року.

В кінці червня поточного року відповідальний працівник управління ОСОБА_2 повідомила позивача про наявність путівки на оздоровлення в санаторно-курортний лікувальний заклад м. Одеси з 20 липня 2019 року, на що він підтвердив свою згоду на оздоровлення у вказаний час. Після цього повідомлення позивач владнав справи за місцем своєї роботи, написав заяву на відпустку, вирішив ряд побутових та сімейних проблем та спланував і підготовився на оздоровлення в санаторії м. Одеси саме з 20 липня поточного року.

11 липня 2019 року відповідальний працівник управління соціального захисту населення ОСОБА_2 повідомила ОСОБА_1 по телефону про те, що з 20 липня 2019 року не буде надано путівку для оздоровлення і взагалі в 2019 році не буде надано путівку на санаторно-курортне лікування. На заяву від 11.07.2019 року до Управління про надання чи відмову в наданні ОСОБА_1 путівки на санаторно-курортне лікування з 20 липня 2019 року відповіді не надходило.

Дії відповідача, виражені у відмові в наданні щорічного безоплатного забезпечення санаторно-курортним лікуванням в 2019 році вважає незаконними.

Крім того, протиправними, незаконними рішеннями управління соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації, їх посадовими і службовими особами позивачу завдано моральну шкоду, яка виражається в моральних переживаннях в зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Внаслідок протиправних дій відповідача, у вигляді відмови 11.07.2019 р. в наданні санаторно-курортного оздоровлення, позивач переніс нервовий стрес в результаті, якого стався гіпертонічний криз. Екстреною медичною допомогою був доставлений в КЗ Білозерська районна лікарня, де знаходився на стаціонарному лікуванні з 11 по 16 липня поточного року. На протязі місяця приймав ліки відповідно до рекомендацій з виписки стаціонарного хворого № 3389 від 16.07.2019 р. Ліків було придбано на загальну суму 1525,00 гривен.

В результаті незаконного рішення управління соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації, їх посадових і службових осіб позивач зазнав значних фізичних, душевних та психічних страждань. Значно погіршився стан здоров`я, вимушений на протязі тривалого часу приймати ліки згідно рекомендацій лікаря. Крім того, в результаті незаконних дій відповідача наступили вимушені зміни життєвих і виробничих стосунків, що виразилось в порушенні запланованої відпустки з 20 липня та спланованих побутових та сімейних проблем.

Наявна шкода здоров`ю позивача, вимушені зміни життєвих і виробничих стосунків прямо пов`язана і знаходиться в причинному зв`язку з протиправними діями відповідача та вини останнього в її заподіянні. Моральна шкода, завдана незаконними діями відповідача, позивач оцінює в 5000,00 гривень.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд:

- визнати дії (бездіяльність) Управління соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області щодо відмови ОСОБА_1 з 20.07.2019 р. та на протязі 2019 року в позачерговому щорічному безоплатному забезпеченню санаторно - курортними путівками шляхом надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок через безготівкове перерахування санаторно-курортним закладам, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області забезпечити ОСОБА_1 в 2019 році позачерговим щорічним безоплатним санаторно-курортними оздоровленням шляхом надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок через безготівкове перерахування санаторно - курортним закладам, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики;

- стягнути з Управління соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області на користь ОСОБА_1 витрати на придбання ліків на загальну суму 1525,00 гривен;

- стягнути з Управління соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області на користь ОСОБА_1 витрати на надання професійної правничої допомоги адвокатом та витрати у зв`язку з розглядом справи на загальну суму 6768,00 грн.;

- стягнути з Управління соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 5000 гривень.

Ухвалою суду від 23.07.2019 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Призначено судове засідання на 07.08.2019 року.

07.08.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що позивачем використано своє право на отримання грошової компенсації за невикористану санаторну-курортну путівку для оздоровлення, внаслідок чого він був знятий з обліку для забезпечення путівкою на оздоровлення як громадянин, віднесений до категорії 1, та повторно із заявою для взяття на облік не звертався, в діях відповідача відсутні порушення чинного законодавства.

Пунктом 23 Порядку № 894 передбачено, що за громадянами, віднесеними до категорії 1, та дітьми з інвалідністю, які перебувають на обліку, але не отримали путівки в поточному році, зберігається право на забезпечення путівкою шляхом надання грошової допомоги на наступний рік за умови поновлення медичної довідки 070/о, якщо строк дії попередньої закінчився.

Приписи вказаної норми щодо залишення на обліку застосовуються до осіб, які не отримали путівку для санаторно-курортного лікування, водночас не скористалися правом на отримання грошової компенсації за невикористану санаторно-курортну путівку для оздоровлення відповідно до п. 24 Порядку № 894.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні позивач та його представник наполягали на позовних вимогах, просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні по суті позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1).

29 березня 2018 р. позивач звернувся з заявою щодо санаторно-курортного лікування у 2019 році. Заява зареєстрована в журналі обліку осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи для забезпечення санаторно-курортним лікуванням за № 73.

11.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації з заявою про підтвердження надання путівки на оздоровлення з 20 липня поточного року.

Відповідно до листа Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області від 16.07.2019 року № 01-20/В-20 "Про розгляд звернень" ОСОБА_1 було повідомлено, що "згідно Порядку затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання санаторно-курортного лікування та відпочинку громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.12.2016 року № 854 з 15 листопада 2018 року відповідно Вашої заяви поставлено на облік для забезпеченню санаторно-курортним оздоровленням осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи четвертий в черзі. У порядку черговості поданих заяв та в межах бюджетних призначень на 2019 рік Вас буде забезпечено санаторно-курортним лікуванням згідно чинного законодавства".

Вважаючи дії відповідача щодо відмови в наданні щорічного безоплатного забезпечення санаторно-курортним лікуванням в 2019 році протиправними, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.

Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Згідно ст.13 Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов`язується відшкодувати її за:

1) пошкодження здоров`я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

2) втрату годувальника, якщо його смерть пов`язана з Чорнобильською катастрофою;

3) матеріальні втрати, що їх зазнали громадяни та їх сім`ї у зв`язку з Чорнобильською катастрофою, відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України.

На державу покладаються також зобов`язання щодо своєчасного медичного обстеження, лікування і визначення доз опромінення учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Так, пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги:

позачергове щорічне безплатне забезпечення санаторно-курортними путівками шляхом надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок через безготівкове перерахування санаторно-курортним закладам, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, за надання послуг із санаторно-курортного лікування чи одержання за їх бажанням грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні;

право вільного вибору санаторно-курортного закладу відповідного профілю чи закладу відпочинку, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, та, за бажанням, здійснення доплати за надання додаткових послуг за рахунок власних коштів у разі недостатності суми щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок на санаторно-курортне лікування чи відпочинок у вибраному закладі. Санаторно-курортні заклади незалежно від форми власності зобов`язані надавати санаторно-курортні та оздоровчі послуги шляхом безготівкових розрахунків.

Порядок надання щорічної грошової допомоги та здійснення доплат за рахунок власних коштів, виплати грошової компенсації в розмірі середньої вартості путівки в Україні встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Розмір щорічної грошової допомоги, щорічний розмір середньої вартості путівки в Україні визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Порядок надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок санаторно-курортним закладам та закладам відпочинку, здійснення доплат за рахунок власних коштів, виплати грошової компенсації громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2016 р. № 854 (далі - Порядок № 854) визначає механізм надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості санаторно-курортних путівок або путівок на відпочинок (далі - грошова допомога) через безготівкове перерахування санаторно-курортним закладам та закладам відпочинку, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, здійснення громадянами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, доплати за надання додаткових послуг за рахунок власних коштів у разі недостатності суми грошової допомоги, а також виплати зазначеним громадянам грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні.

Відповідно до пункту 3, 6 Порядку № 854 безоплатними санаторно-курортними путівками або путівками на відпочинок (далі - путівки) шляхом надання грошової допомоги забезпечуються громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме:

громадяни, віднесені до категорії 1, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - громадяни, віднесені до категорії 1);

діти з інвалідністю, інвалідність яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою (далі - діти з інвалідністю).

Безоплатне забезпечення путівками громадян, віднесених до категорії 1, та дітей з інвалідністю проводиться шляхом надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок через безготівкове перерахування санаторно-курортним закладам та закладам відпочинку, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики (далі - заклади), за надання послуг із санаторно-курортного лікування або відпочинку.

Відповідно до пп. 1 пункту 9 Порядку № 854 для взяття на облік для забезпечення путівкою шляхом надання грошової допомоги громадянин, віднесений до категорії 1, один із батьків дитини з інвалідністю або особа, яка їх замінює, подають до органу соціального захисту населення:

1) для забезпечення громадянина, віднесеного до категорії 1:

заяву про взяття на облік для отримання путівки за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

довідку для одержання путівки на санаторно-курортне лікування за формою 070/о;

копію посвідчення громадянина, віднесеного до категорії 1 (із вкладкою);

копію паспорта.

На виконання пункту 9 Порядку № 854 позивачем були подані відповідні документи, а саме 29.03.2018 року заяву на санаторно-курортне лікування на червень 2019 року та додатки до неї.

Згідно з приписами пункту 11 Порядку № 854 органи соціального захисту населення за наявності документів, передбачених пунктом 9 цього Порядку, здійснюють реєстрацію заяв та забезпечують путівками громадян, віднесених до категорії 1, і дітей з інвалідністю в порядку черговості подання заяв.

Відповідно до листа Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області від 07.02.219 року № 01-26 ОСОБА_1 було повідомлено: "Щодо санаторно-курортного лікування у 2019 року. Ваша заява від 29.03.2018 року на санаторно-курортне лікування відповідно до наказу Міністерства соціальної політики України від 22.01.2018 року № 73 зареєстровано в журналі обліку осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи для забезпечення санаторно-курортним лікування, тому Ви будете забезпечені санаторно-курортним лікуванням згідно черги відповідно до поданих заяв".

Також, в листі від 16.07.2019 року № 01-20/В-20 зазначено, що згідно черговості заяв ОСОБА_1 було запропоновано путівку на санаторно-курортне оздоровлення до санаторію "Клінічний санаторій ім. Пирогова", заїзд якого повинен був відбутися 20 липня 2019 року.

Таким чином, суд вважає доведеним перебування позивача на обліку в УСЗН Білозерської РДА, як особу, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи для забезпечення санаторно-курортним лікування на 2019 рік.

Суд вважає протиправною відмову відповідача у наданні позивачу путівки на санаторно-курортне оздоровлення до санаторію "Клінічний санаторій ім. Пирогова" з 20 липня 2019 року, яку УСЗН Білозерської РДА мотивувало посиланням на рішення суду у справі № 540/925/19 за таких підстав.

Предметом розгляду справи № 540/925/19 було визнання дій Управління соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації замість невикористаної в 2018 році путівки на оздоровлення.

Предметом даної справи є визнання протиправними дій щодо не надання санаторно-курортної путівки з 20.07.2019 року.

Таким чином, посилання відповідача про те, що позивач використав своє право на отримання грошової компенсації за невикористану санаторно-курортну путівку на оздоровлення, внаслідок чого він був знятий з обліку на забезпечення путівкою на оздоровлення як громадянин, віднесений до категорії 1 та повторно із заявою для взяття на облік не звертався є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

З огляду на викладене, з урахуванням наявних у справі матеріалів, суд дійшов до висновку, що відповідач - суб`єкт владних повноважень, відповідно до вимог чинного законодавства протиправно відмовив ОСОБА_1 в наданні санаторно-курортної путівки з 20.07.2019 р.

Щодо визнання дій Управління соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області щодо відмови ОСОБА_1 на протязі 2019 року в позачерговому щорічному безоплатному забезпеченню санаторно-курортними путівками шляхом надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок через безготівкове перерахування санаторно-курортним закладам, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики протиправними, суд зазначає, що позовні вимоги є передчасними і тому не підлягають задоволенню.

Одночасно з цим, суд, встановивши протиправність дій відповідача, щодо ненадання путівки на санаторно-курортне оздоровлення з 20.07.2019 року, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги у частині зобов`язання відповідача забезпечити ОСОБА_1 в 2019 році позачерговим щорічним безоплатним санаторно-курортним оздоровленням.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн., суд зазначає наступне.

Положеннями статті 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Тобто, для відшкодування шкоди обов`язково необхідна наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 30 січня 2018 року в справі № 804/2252/14, від 20.02.2018 року у справі №818/1394/17.

Суд зазначає, що позивачем було надано до суду копію карту виїзду швидкої медичної допомоги № 194 від 11.07.2019 року, копію направлення в стаціонарне лікування, первинний огляд лікаря терапевтичного відділення, медичну карту стаціонарного хворого № 3389, виписку із медичної картки стаціонарного хворого № 3389, листок непрацездатності, які підтверджують факт наявності моральної шкоди. Таким чином, судом встановлена наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Так, суд приходить до висновку про те, що позовна вимога про стягнення моральної шкоди у сумі 5000 грн. підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної протиправними діями суб`єкта владних повноважень у сумі 1525,00 грн., суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що позивач зазнав матеріальної шкоди у вигляді витрат на придбання ліків.

На підтвердження витрат на придбання ліків на загальну суму 1525,00 грн. позивачем надано товарний чек від 11.07.2019 року та від 12.07.2019 року.

Таким чином, матеріальна шкоду у сумі 1525,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Щодо стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язані із прибуттям до суду на загальну суму 6768,00 грн., суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з приписами ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст.134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 6, 7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачає, що на підтвердження понесення судових витрат на правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правничої допомоги від 18.07.2019 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію посвідчення адвоката та опис виконаних робіт.

Дослідивши опис виконаних робіт та оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, ціну позову та значення справи для сторони, суд робить висновок, що справа не потребувала значних затрат часу, підготовка цієї справи не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи. Судовий розгляд справи відбувся в одному судовому засіданні.

Щодо стягнення витрат, що пов`язані із прибуттям до суду у сумі 1068,93 грн., суд зазначає, що позивачем надано фіскальний чек від 18.07.2019 року на суму 1068,93 грн.

З врахуванням наданих документів, суд приходить до висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката у сумі 5700 грн. є неспівмірним, тому стягненню підлягають витрати, пов`язаних з розглядом справи на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із прибуттям до суду на загальну суму 2500,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 1, 2 ст.77 КАС України).

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням системного аналізу правових норм, наведених вище, досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст. 139, 242 - 246, 250, 255, 295 КАС України суд,

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати дії Управління соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області щодо відмови ОСОБА_1 в наданні санаторно-курортної путівки з 20.07.2019 р. протиправними.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області забезпечити ОСОБА_1 в 2019 році позачерговим щорічним безоплатним санаторно-курортними оздоровленням шляхом надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок через безготівкове перерахування санаторно - курортним закладам, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області (, вул. Свободи, 89, смт. Білозерка, Херсонська область, 75000) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду у вигляді витрат на придбання ліків у сумі 1525 (одна тисяча п`ятсот двадцять п`ять) грн. 00 коп. та моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області (, вул. Свободи, 89, смт. Білозерка, Херсонська область, 75000) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) витрати на надання професійної правничої допомоги та витрати, що пов`язані із прибуттям до суду на загальну суму 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 12 серпня 2019 р.

Суддя Варняк С.О.

кат. 112030300