Справа № 826/16917/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 серпня 2019 року № 826/16917/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат», у якому просила суд:

- визнати протиправною відмову Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити і виплатити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 17 травня 2018 року;

- зобов`язати Відкрите акціонерне товариство «Херсонський бавовняний комбінат» надати усі первинні документи на підтвердження наявності пільг у ОСОБА_1 .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2018 року відмовлено у відкритті провадження в частині зобов`язання Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» надати усі первинні документи на підтвердження наявності пільг у ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що має необхідний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пункту «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Під час звернення до відповідача за призначенням пенсії позивачем надано всі необхідні документи, які підтверджують наявність стажу для призначення пенсії на пільгових умовах. Проте, Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві листом від 07 березня 2018 року №1948/17 позивачу відмовило у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 через відсутність на момент звернення необхідного пільгового стажу, підтвердженого у встановленому законом порядку. Позивач вважає відмову відповідача протиправною.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмового провадження).

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що у позивача відсутній необхідний стаж, підтверджений належним чином, для призначення пенсії на пільгових умовах.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 працювала з 03 листопада 1981 року по 03 червня 1988 року зарядницею батарей на автоматичних ткацьких верстатах повний робочий день, з 14 жовтня 1988 року по 04 червня 1990 року працювала ученицею ткалі повний робочий день та з 10 серпня 1990 року по 13 червня 1991 року працювала ученицею прядильниці повний робочий день на Херсонському бавовняному комбінаті.

Позивач звернулась 08 травня 2018 року до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 та надала наявні в неї документи.

Відповідач 07 червня 2018 року повідомив позивача про те, що відповідно до даних, отриманих з трудової книжки позивача її загальний страховий стає складає 12 років 5 місяців. В той же час, орган Пенсійного фонду не наділений повноваженням визначати пільговий стаж, оскільки це визначає підприємство, де позивач працювала в шкідливих умовах.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Стаття 46 Конституції України закріплює право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 19 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) та Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Статтею 13 Закону №1788-XII встановлено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно з пунктом «є» статті 13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту "б" частини першої цієї статті.

Так, згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і за наявності стажу зазначеної роботи не менше 20 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року.

Список текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. №583 включає виробництва: бавовняне, ватне, льняне, вовняне, шовкове, конопле-джутове, трикотажне, текстильно-галантерейне і валяльно-повстяне; текстильні цехи (дільниці, відділення) у виробництвах штучного та синтетичного волокна, виготовлення металевих сіток. Професії: Оператори прасувально-сушильних агрегатів, Оператори гребенечесального обладнання, Оператори канатних машин, Оператори канатосукальних і мотузкових машин, Оператори крутильного обладнання, Оператори крутіння та витягування, Оператори стрічкового обладнання, Оператори мотального обладнання, крім високоавтоматизованого (автоматів типу "Мурата" і аналогічних), Оператори м`яльно-чесальних машин, Оператори обпалювального обладнання, зайняті обпалюванням пряжі з натурального шовку, Оператори плетільних машин, Оператори пряжесукальних машин, Оператори розпушувально-тіпальних машин, Оператори розкладальних машин (льняне виробництво), Оператори рівничного обладнання, Оператори сукального обладнання, Оператори полотновитягувальних машин, Оператори чесального обладнання, включаючи виробництво нетканих матеріалів, Оператори чистильних машин, зайняті очищенням пряжі з натурального шовку, Помічники майстрів при обслуговуванні машин підготовчих цехів прядильного виробництва, крутильних, прядильних, мотальних, сукальних, перемотувальних машин і ткацьких верстатів, Прядильники, Ставильники на ткацьких верстатах у кордовому виробництві, Ткалі металевих і синтетичних сіток, зайняті виготовленням металевих сіток, Ткачі.

Статтею 62 Закону №1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є виконання нею робіт, що містяться у Списках, що чинні на період роботи особи та досягнення відповідного віку.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження наявності пільгового стажу, позивачем до органу Пенсійного фонду було надано, разом з заявою, копію трудової книжки на 2 аркушах.

В трудовій книжці наявні наступні записи про місце та посади на яких працювала позивач:

1. з 31 листопада 1981 року по 04 червня 1988 року - працювала зарядницею батарей по 3 розряду в 2-ому ткацькому цеху;

2. з 06 липня 1988 року по 23 серпня 1988 року - працювала в дитячому садку №2 помічницею виховательки;

3. з 14 жовтня 1988 року по 12 лютого 1990 року - працювала ученицею ткалі;

4. з 10 серпня 1990 року по 14 червня 1991 року - працювала ученицею прядильниці;

5. з 14 червня 1991 року по 01 лютого 1994 року - працювала транспортувальником по 2 розряду;

6. з 04 вересня 2002 року по 02 січня 2003 року - працювала на посаді комірника;

7. з 01 вересня 2003 року по 06 вересня 2004 року - працювала на посаді офіціантки;

8. з 01 серпня 2005 року по 31 травня 2006 року - працювала на посаді офіціантки;

9. з 06 липня 2006 року по 03 квітня 2009 року - працювала на посаді сторожа;

10. з 04 квітня 2017 року по 10 квітня 2017 року - працювала на посаді продавщиці продовольчих товарів;

11. з 25 травня 2017 року по теперішній час працює на посаді сторожа.

Згідно пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як вбачається з відповіді Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи - 20 років та ненадання необхідних документів для підтвердження відповідного пільгового трудового стажу.

Проте, суд критично ставиться до такого твердження, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії, серед іншого, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Таким чином, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

В той же час, суд зазначає, що пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Таким чином, з викладених законодавчих норм вбачається, що правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «є» статті 13 Закону № 1788-XII є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком № 2.

При цьому, за правилами застосування Списку № 2, визначеними у наведених вище правових нормах, якщо пільгова робота виконувалася до 31 грудня 1991 року, то застосовується Список № 2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173; якщо виконання пільгової роботи продовжувалося після 01 січня 1992 року або розпочато після цієї дати, але не більше як до 11 березня 1994 року, то застосовується Список № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжувалася після 11 березня 1994 року або розпочата після цієї дати, але не більше як до 16 січня 2003 року, то застосовується Список № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Водночас, основним документом, який підтверджує наявність в особи відповідного стажу роботи, є трудова книжка, а за відсутності записів в ній - уточнюючі первинні документи.

Як вбачається з записів в трудовій книжці, позивач працювала на посадах зарядниці батарей на автоматичних ткацьких верстатах, ученицею ткалі та ученицею прядильниці.

Позивач до суду надала довідку №7 від 30 липня 2015 року, видану керуючим санацією ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат», в якій зазначено, що позивач дійсно працювала на вищезазначених професіях у відповідні періоди.

Разом з тим, позивачем надана довідка б/н без дати, видана ліквідатором ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» Лахненко Є.М., в якій зазначено, що у підприємства відсутні первинні документи, яким підтверджується характер та умови праці, накази про прийом, переведення та звільнення працівників з роботи.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши законодавство, яким затверджено відповідні Списки №2, які визначають професії, що дають право особам на призначення пенсії на пільгових умовах, суд дійшов висновку, що професії на яких працювала позивач, а саме зарядниця батарей на автоматичних ткацьких верстатах, учениця ткалі та учениця прядильниці не передбаченні жодним зі Списків №2, а тому у позивача відсутнє право на призначення пенсії на пільгових умовах.

У зв`язку з вищенаведеним, позивачем не надано достатніх належних доказів в підтвердження факту роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно частини 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивачем не надано належних доказів та аргументів в підтвердження власної позиції, в той же час, відповідач виконав свій обов`язок щодо належності та законності своїх дій щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Враховуючи той факт, що у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 72-77, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко