Справа № 826/13631/17
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ганечко О.М. та Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ГРУПА РІТЕЙЛУ УКРАЇНИ» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ГРУПА РІТЕЙЛУ УКРАЇНИ» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРУПА РІТЕЙЛУ УКРАЇНИ» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач, Офіс ВПП ДФС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.07.2017 №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення від 27 грудня 2018 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки, як стверджує позивач, фінансові санкції не застосовуються у випадку несвоєчасної реєстрації платником податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю).

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать обставини справи, 06.07.2017 працівником Офісу ВПП ДФС проведено перевірку позивача з питання дотримання ним термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, що були складені за період з 01.01.2017 по 31.05.2017. За результатами такої проведеної перевірки був складений акт від 06.07.2017 №1609/28-10-42-01/39143745.

У висновках цього акта перевірки зафіксовано порушення позивачем вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме: порушення термінів реєстрації податкових накладних, виписаних позивачем на користь контрагентів-покупців на загальну суму податку на додану вартість 3 695 348,51 грн., на строк до 15 календарних днів та більше. Перелік таких несвоєчасно зареєстрованих податкових накладних з відомостями про індивідуальні податкові номери покупців, датами та номерами виписки податкових накладних, реєстраційними номерами та атами фактичної реєстрації в ЄРПН таких податкових накладних, кількістю днів затримки реєстрації, сумою податку та визначений розміром штрафу наведений в додатку до акта перевірки - Переліку податкових накладних, виписаних позивачем () за період з 01.01.2017 по 31.05.2017 та зареєстрованих з порушенням граничних строків.

26.07.2017 Офіс ВПП ДФС на підставі цього акта перевірки та згідно зі ст. 1201 Податкового кодексу України прийняв податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано штрафні санкції за затримку реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на терміни: від 15 і менше календарних днів, від 16 до 30 календарних днів, всього у розмірі 369 816,74 грн. (з них 369 252,97 грн. - 10% від суми ПДВ, 563,77 грн. - 20% від суми ПДВ).

За результатами адміністративного оскарження, в порядку визначеному ст. 56 Податкового кодексу України, рішенням Державної фіскальної служби України від 29.09.2017 №21936/6/99-99-11-03-01-25 скаргу платника (позивача) залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 26.07.2017 № - без змін.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з вимогами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За змістом окремих абзаців пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем не заперечується той факт, що за період з січня по травень 2017 року ним були виписані та зареєстровані з порушенням граничних термінів реєстрації податкові накладні на загальну суму податку на додану вартість 3 695 348,51 грн., що й було встановлено контролюючим органом під час проведеної в липні 2017 року камеральної перевірки. Перелік таких несвоєчасно зареєстрованих позивачем в ЄРПН податкових накладних наведений в додатку 1 до акта перевірки та у розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до оспорюваного податкового повідомлення-рішення. Достовірність та правильність наведених в таких Переліку та Розрахунку відомостей, а також безпосередньо розміри розрахованих контролюючим органом штрафів позивачем не заперечуються.

Натомість позивач заперечує наявність у контролюючого органу (відповідача) підстав для застосування штрафів, передбачених нормами пп. 1201.1 ст. 1201 ПК України, оскільки згідно пояснень позивача, несвоєчасно зареєстровані в ЄРПН податкові накладні ТОВ є податковими накладними, що не надавались отримувачам (покупцям), про що у таких спірних податкових накладних позивачем відповідно Порядку заповнення податкової накладної (далі - Порядок №1307), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.12.2015 №1307, були вказані відповідні відомості. При цьому, такі податкові накладні на загальну суму ПДВ 3 695 348,51 грн. не були виписані за операціями, які звільнені від оподаткування та/або, які оподатковуються за нульовою ставкою.

Колегія суддів зазначає, що з 01 січня 2017 року законодавцем змінено редакцію пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України. На відміну від попередньої редакції цієї статті, яка встановлювала штрафні санкції за порушення термінів реєстрації виключно податкових накладних, що підлягають наданню покупцям, чинною на момент виникнення правовідносин редакцією визначено, що штрафні санкції застосовуються за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації всіх податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Винятком є виключно порушення термінів реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 1307 при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" робиться помітка "X" та зазначається тип причини, зокрема, « 04» - складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання, « 08» - складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; « 09» - складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Отже, положеннями Порядку № 1307 визначено детальний перелік податкових накладних, які не підлягають наданню отримувачу (покупцю). Цей перелік включає в себе не тільки податкові накладні, складені на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість та операції, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість, але й інші групи операцій, здійснення яких обумовлює ненадання податкових накладних продавцю.

Системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, Порядку № 1307 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Вказана правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 816/1488/17 та від 11 грудня 2018 року у справі №807/68/18.

Враховуючи те, в даному випадку відсутні дві обов`язкові складові для звільнення позивача від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, передбачену пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення від 26.07.2017 № діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством України.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ГРУПА РІТЕЙЛУ УКРАЇНИ» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: