Справа № 473/2082/19
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2019 р.м.ОдесаСправа № 473/2082/19
Головуючий в 1 інстанції: Лузан Л.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Запорожана Д.В.,

суддів - Вербицької Н.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Корніло Юрія Вікторовича на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 5 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Корніло Юрія Вікторовича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Корніло Ю.В. про скасування постанови серії ДП18 № 054261 від 09.05.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував незаконністю спірної постанови.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 5 червня 2019 року позов задоволено. Скасовано спірну постанову, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрито.

В апеляційній скарзі інспектора УПП в Миколаївській області ДПП Корніло Ю.В. просить скасувати вищенаведене рішення, як таке, що прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Приймаючи оскаржену постанову суд першої інстанції виходив з обґрунтованості даного позову та наявності підстав для його задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, апеляційний суд розглядає справу виключно у межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що постановою серії ДП18 №054261 позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст. 122 КпАП України.

Частиною другою ст.122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, адміністративне стягнення може бути накладено виключно у випадку вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно п.8.10, п.8.11 Правил дорожнього руху, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 , якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно п.п. 8.7.3 "е" ПДР України червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

В апеляційній скарзі відповідач стверджує, що факт здійснення позивачем проїзду на червоний сигнал світлофору зафіксовано та підтверджено наявним у матеріалах справи відеозаписом.

Проте, як вбачається з вказаного відеозапису, останній здійснювався з патрульного автомобіля, який рухався по вул. Соборності в м. Вознесенську Миколаївської області, в зустрічному напрямку. На 00:09-00:19 секундах файлу «IMG-3142» видно, як автомобіль темного кольору маючи намір здійснити поворот ліворуч, увімкнув відповідний покажчик повороту та розпочав рух в наміченому напрямку, пропустив транспортний засіб, який рухався по вул. Соборності в зустрічному напрямку перед патрульним автомобілем, та завершив відповідний маневр.

При цьому, ні відеозапис, ні будь-які інші докази не містять даних про те, на який саме сигнал світлофора позивач здійснив виїзд на перехрестя.

Крім того, слід зазначити, що спірна постанова (серії ДП18 №054261 від 09.05.2019 року) не містить інформації щодо відеофіксації даного правопорушення та посилання на технічний засіб яким така фіксація проводилась. У зв`язку з чим, згідно положень ч.3 ст.283 КУпАП, такі відеозаписи не можуть вважатися належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року по справі №524/5536/17, від 24.01.2019 року по справі №428/2769/17.

Так, у вказаних постановах Верховний Суд зазначає, що відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, в порушення частини 3 статті 283 КУпАП у спірній постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

Отже, у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, відеофайл взагалі не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Будь-які інші докази вчинення позивачем спірного адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні.

Крім того, частиною другою ст.77 КАС України чітко визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування, не надано до суду належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтвердили факт порушення позивачем вимог п.п. 8.7.3.е ПДР та відповідно скоєння ним спірного адміністративного правопорушення є недоведеним, а тому, відповідно, притягнення останнього до адміністративної відповідальності шляхом винесення спірної постанови не може вважатися законним і обґрунтованим, внаслідок чого, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, як протиправна.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість даного позову та наявність підстав для його задоволення.

Частиною 1 ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає не суттєвими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.272,286,308,311,315,316,321,322,325,328 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Корніло Юрія Вікторовича - залишити без задоволення.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 5 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Корніло Юрія Вікторовича про скасування постанови серії ДП18 № 054261 від 09.05.2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Д.В. Запорожан

Судді: Н.В. Вербицька

Т.М. Танасогло