Справа № 640/111/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/111/19 Суддя (судді) першої інстанції: Григорович П.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову - Державна регуляторна служба України про визнання протиправною та нечинною постанови,

ВСТАНОВИВ

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» звернулося до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та нечинною постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1491 від 23.11.2018 р. «Щодо заборони ПАТ «Дніпропетровськгаз» приводити об`єми використаного природного газу побутовим споживачам до стандартних умов».

На обгрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідачем було порушено процедуру прийняття регуляторного акту.

Позивач також стверджував, що оскаржувана постанова суперечить положенням Кодексу газорозподільних систем та постанові № 2498 від 30.09.2015 р. «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову № 1491 від 23.11.2018 р. «Щодо заборони ПАТ «Дніпропетровськгаз» приводити об`єми використаного природного газу побутовим споживачам до стандартних умов».

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Зокрема, скаржник зазначає, що розміри нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу газорозподільних підприємств на 2016 р., які затверджені наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 847 від 25.12.2015 р., розраховані з урахуванням втрат, що виникають у зв`язку з не приведенням показань побутових лічильників газу до стандартних умов, та в подальшому були включені до тарифу на розподіл природного газу для позивача. Тобто, покриття об`єктивної різниці у вимірах природного газу здійснюється за рахунок тарифу, а отже стягнення додаткових плат із побутових споживачів є неправомірним.

Апелянт також звертав увагу на те, що норми Кодексу газорозподільних систем не містять положень, які регламентують процедуру приведення обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами до стандартних умов для здійснення комерційних розрахунків в обсягах (куб.м).

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наполягав на законності та обгрунтованості судового рішення.

Державна регуляторна служба України, у письмових поясненнях, стверджувала про законність рішення Окружного адміністративного суду м. Києва та вважала, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні 25.07.2019 р., у зв`язку зі зміною назви товариства, допущено заміну Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» його правонаступником - Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз».

Перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

23 листопада 2018 р. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову № 1491 «Щодо заборони ПАТ «Дніпропетровськгаз» приводити об`єми використаного природного газу побутовим споживачам до стандартних умов».

Згідно цієї постанови;

- публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» заборонено при здійсненні обліку природного газу, використаного побутовими споживачами, приводити об`єми природного газу до стандартних умов для здійснення комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами;

- у разі приведення у жовтні 2018 року публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» об`ємів використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» необхідно здійснити за жовтень 2018 року перерахунок об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єктах побутових споживачів відповідно до фактичних показань лічильників природного газу.

Висновок суду попередньої інстанції про те, що названа постанова не підпадає під визначення поняття регуляторного акта учасниками справи не заперечується.

Кодекс газорозподільних систем затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30 вересня 2015 р., зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1379/27824.

Відповідно до пункту 1 Глави 1 Розділу ІХ цього Кодексу комерційний облік природного газу в газорозподільній системі організовується та здійснюється з метою визначення повної та достовірної інформації про об`єми (обсяги) природного газу, які надійшли до ГРМ від суміжних суб`єктів ринку природного газу (ГДП, ВБГ, Оператора ГТС), та об`єми (обсяги) природного газу, які розподілені (передані) з ГРМ підключеним до неї споживачам і суміжним Операторам ГРМ, та подальшого використання інформації у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між ними.

Пунктом 2 Глави 1 Розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу. Порядок укладання договору розподілу природного газу визначений розділом VI цього Кодексу.

Згідно пункту 3 Глави 1 Розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках. Об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом XV цього Кодексу.

Пунктом 1 Глави 1 Розділу ХV Кодексу газорозподільних систем установлено, що обсяг енергії виміряного об`єму газу за певний період розраховують шляхом перемноження цього об`єму, приведеного до стандартних умов, на середньозважене значення вищої теплоти згоряння газу за цей період.

Порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи регламентовано Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2498 від 30 вересня 2015 р. та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1384/27829.

В силу приписів пункту 1.2 Типового договору розподілу природного газу його умови однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 р. № 2494.

Відповідно до пункту 5.1 Типового договору розподілу природного газу облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно пункту 5.2 Типового договору розподілу природного газу визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором.

Пунктом 5.3 установлено, що Типового договору розподілу природного газу за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (м куб.) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем.

За змістом пункту 5.6 Типового договору розподілу природного газу після визначення загального об`єму розподіленого Споживачу (спожитого ним) природного газу, приведеного до стандартних умов, Оператор ГРМ в установленому порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії, що має визначатись за трьома одиницями виміру: в - кВт·год, в - Гкал, в - МДж. Дані про об`єм (м куб.) та обсяг (кВт·год, Гкал, МДж) розподіленого Споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (місяць) зазначаються Оператором ГРМ в особистому кабінеті Споживача (після його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуги за цим Договором. Оператор ГРМ зобов`язується в установленому порядку передавати інформацію про загальний об`єм та обсяг розподіленого Споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для можливості її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником Споживача. Споживач (крім побутового) зобов`язується довести інформацію про загальний об`єм та обсяг розподіленого та спожитого природного газу за відповідний період своєму постачальнику. Визначені за умовами цього Договору об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між Споживачем та його постачальником.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що позивач, як оператор газорозподільної системи, зобов`язаний привести обсяг енергії виміряного об`єму газу за певний період до стандартних умов.

Такий висновок узгоджується і із пунктом 6 Примірного договору купівлі-продажу природного газу з постачальниками природного газу із спеціальними обов`язками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 444 від 13 липня 2016 р., відповідно до якого розрахунковою одиницею природного газу є 1 куб. метр, приведений до стандартних умов: температура (t) = 20° C, тиск природного газу (P) = 760 міліметрів ртутного стовпчика (101,325 кПа).

Посилання відповідача на те, що розміри нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу були затверджені наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 847 від 25.12.2015 р., обгрунтовано не взято судом до уваги.

Названим наказом затверджено втрати та витрати газорозподільних підприємств на 2016р.

Відповідно ж до пункту 1.4 наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 737 від 23.11.20111 р. «Про визначення розмірів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 листопада 2011 р. за № 1361/20099, затверджені розміри нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу є максимально допустимими лише для певного року.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а посилання скаржника на те, що норми Кодексу газорозподільних систем не містять положень, які регламентують процедуру приведення обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами до стандартних умов для здійснення комерційних розрахунків в обсягах (куб.м) є помилковим.

Сторонами не заперечується позивач здійснював приведення обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами до стандартних умов із застосуванням Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 26 лютого 2004 року № 116, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 березня 2004 року за № 346/8945.

Дійсно, відповідно до пункту 2 цієї Методики її дія поширюється на суб`єкти господарювання, які у господарсько-виробничій діяльності для вимірювання об`єму спожитого газу використовують лічильники, крім випадків використання газу за показами лічильників громадянами-підприємцями для власних потреб.

Водночас, у даній правовій ситуації правомірність застосування Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу не є предметом спору у справі, оскільки постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1491 від 23.11.2018 р. позивачеві взагалі заборонено при здійсненні обліку природного газу, використаного побутовими споживачами, приводити об`єми природного газу до стандартних умов для здійснення комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 13 серпня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Г.В.Земляна

суддя В.П.Мельничук